Input:
A TANÁCS 904/2010/EU RENDELETE
(2010. október 7.)
a hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről és csalás elleni küzdelemről
(átdolgozás)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Közösséget létrehozó szerződésre és különösen annak 113. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság javaslatára,
tekintettel az Európai Parlament véleményére (1),
tekintettel az Európai Gazdasági és Szociális Bizottság véleményére (2),
különleges jogalkotási eljárás keretében,
mivel:
(1)
A hozzáadottérték-adó területén történő közigazgatási együttműködésről szóló, 2003. október 7-i 1798/2003/EK tanácsi rendelet (3) több alkalommal jelentősen módosult. Mivel további módosításokra kerül sor, a rendeletet az áttekinthetőség érdekében át kell dolgozni.
(2)
Az 1798/2003/EK rendeletben a hozzáadottérték-adó (a továbbiakban: héa) csalás elleni küzdelem céljára meghatározott eszközöket javítani kell, és azokat a 2008. október 7-i tanácsi következtetések, a Tanácshoz, az Európai Parlamenthez és az Európai Gazdasági és Szociális Bizottsághoz intézett, a héacsalás ellen az Európai Unióban folytatott küzdelem hatékonyabbá tételére vonatkozó koordinált stratégiáról szóló bizottsági közlemény, valamint a héa vonatkozásában megvalósuló közigazgatási együttműködéséről szóló 1798/2003/EK rendelet alkalmazásáról szóló, a Tanácsnak és az Európai Parlamentnek szánt bizottsági jelentés (a továbbiakban: bizottsági jelentés) következtében ki kell egészíteni. Az 1798/2003/EK rendelet rendelkezéseinek megfogalmazása, illetve gyakorlati tartalma helyenként szintén egyértelműsítésre szorul.
(3)
A tagállamok határain átnyúló adókijátszás és adókikerülés költségvetési veszteséghez, illetve az igazságos adóztatás elvének megsértéséhez vezet. Az adókijátszás és adókikerülés továbbá a tőkemozgások és a versenyfeltételek torzulását okozhatja. Következésképpen befolyásolja a belső piac működését.
(4)
A héacsalás elleni küzdelemhez minden tagállamban az erre vonatkozó rendelkezések alkalmazásáért felelős illetékes hatóságok szoros együttműködésére van szükség.
(5)
A belső piac kiteljesítésére irányuló adóharmonizációs intézkedéseknek magukban kell foglalniuk egy közös tagállamközi-együttműködési rendszer létrehozását - különösen az információcsere területén -, amelyben a tagállamok illetékes hatóságai segítséget nyújtanak egymásnak és együttműködnek a Bizottsággal annak érdekében, hogy biztosítsák a termékértékesítéseket és szolgáltatásnyújtásokat, a Közösségen belüli termékbeszerzéseket és a termékimportot terhelő héa megfelelő alkalmazását.
(6)
A közigazgatási együttműködés nem vezethet az adminisztratív terheknek a tagállamok közötti indokolatlan eltolódásához.
(7)
A befizetendő adó beszedése érdekében a tagállamoknak közösen kell biztosítaniuk, hogy a héa helyesen kerüljön megállapításra minden tagállamban. Tehát nemcsak ellenőrizniük kell a saját területükön keletkező adókötelezettség megfelelő teljesítését, hanem ezenkívül segítséget kell nyújtaniuk más tagállamoknak is a saját területükön folytatott tevékenység folytán más tagállamban keletkező adókötelezettség megfelelő teljesítésének biztosításához is.
(8)
A héa megfelelő alkalmazásának ellenőrzése a letelepedés szerinti tagállamtól eltérő tagállam szerint adóköteles ügyletek esetében gyakran olyan információktól függ, amelyek a letelepedés szerinti tagállam birtokában vannak, vagy amelyeket ez utóbbi tagállam sokkal könnyebben tud megszerezni. Az ilyen ügyletek hatékony ellenőrzése ezért a letelepedés szerinti tagállam információgyűjtésétől, illetve erre való képességétől függ.
(9)
A közös hozzáadottértékadó-rendszerről szóló, 2006. november 28-i 2006/112/EK tanácsi irányelv (4) által előírt egyablakos rendszer megvalósításához, valamint a visszatérítés helye szerinti tagállamban nem letelepedett adóalanyok részére történő visszatérítés tekintetében a nem a visszatérítés helye szerinti tagállamban, hanem egy másik tagállamban letelepedett adóalanyok részére a 2006/112/EK irányelvben előírt hozzáadottértékadó-visszatérítés részletes szabályainak megállapításáról szóló, 2008. február 12-i 2008/9/EK tanácsi irányelv (5) által előírt eljárás alkalmazásához szabályokat kell meghatározni a tagállamok közötti információcserére és az információk tárolására vonatkozóan.
(10)
A határokon átnyúló helyzetekben fontos pontosítani a tagállamok mindegyikének kötelezettségeit, hogy az adózás ténylegesen ellenőrizhető legyen abban a tagállamban, ahol az adófizetési kötelezettség fennáll.
(11)
A hozzáadottértékadó-rendszer megfelelő működéséhez elengedhetetlen bizonyos héa-ellenőrzési célú adatok elektronikus tárolása és továbbítása. Ez lehetővé teszi a gyors információcserét és az információkhoz való automatikus hozzáférést, ami segíti a csalás elleni küzdelmet. Ez az információcsere lehetővé válik, ha megerősítjük a héaköteles adóalanyokról és azoknak a Közösségen belüli ügyleteiről vezetett adatbázisokat, az adóalanyokra és azok ügyleteire vonatkozó információk széles körére kiterjesztve őket.
(12)
A tagállamoknak megfelelő ellenőrzési eljárásokat kell bevezetniük annak garantálásához, hogy az információk naprakészek, összehasonlíthatók és jó minőségűek legyenek, növelve ezzel megbízhatóságukat. Egyértelműen rögzíteni kell az elektronikusan tárolt adatok cseréjére és a tagállamoknak ezen adatokhoz való automatizált hozzáférésére vonatkozó feltételeket.
(13)
A csalás elleni hatékony küzdelem érdekében biztosítani kell az előzetes megkeresés nélküli információcserét. Az információcsere megkönnyítése érdekében meg kell határozni azokat a kategóriákat, amelyek esetében be kell vezetni az automatikus cserét.
(14)
A bizottsági jelentés szerint a visszajelzés megfelelő módszer a kölcsönösen átadott információ állandó minőségjavításának biztosítására. Ezért létre kell hozni a visszajelzés biztosításának kereteit.
(15)
A határokon átnyúló ügyletek esetében a héa hatékony ellenőrzéséhez a közigazgatási együttműködés keretében lehetővé kell tenni a tagállamok által végzett egyidejű ellenőrzést, illetve valamely tagállam tisztviselőinek jelenlétét egy másik tagállam területén.
(16)
A piaci szereplők egyre többet folyamodnak a héaazonosító számok érvényességének internetes megerősítéséhez. A héaazonosító szám érvényességének megerősítésére szolgáló rendszernek biztosítania kell a piaci szereplőknek számára a megfelelő információk automatizált megerősítését.
(17)
Egyes adóalanyokra a letelepedés helye szerinti tagállamukban hatályostól eltérő, sajátos kötelezettségek vonatkozhatnak - különösen a számlázás tekintetében -, ha egy másik tagállam területén letelepedett ügyfeleknek szállítanak árut vagy nyújtanak szolgáltatást. Olyan mechanizmust kell bevezetni, amely az ilyen kötelezettségekről azonnal rendelkezésre álló információt tud szolgáltatni a szóban forgó adóalanyok részére.
(18)
Az 1798/2003/EK rendeletnek a „körhintacsalás” elleni küzdelem keretében történt alkalmazása során nyert közelmúltbeli gyakorlati tapasztalat azt mutatja, hogy a csalás elleni küzdelem esetenként olyan mechanizmust igényel, amely sokkal gyorsabb, az információk sokkal szélesebb körére kiterjedő és sokkal célzottabb információcserét tesz lehetővé. A 2008. október 7-i tanácsi következtetésekkel összhangban e rendelet keretében létre kell hozni az összes tagállam számára hozzáférhető, Eurofisc elnevezésű, jogi személyiség nélküli decentralizált hálózatot, annak érdekében, hogy előmozdítsa és elősegítse a többoldalú és decentralizált együttműködést az egyes meghatározott csalástípusok elleni célzott és gyors fellépés érdekében.
(19)
A fogyasztás szerinti tagállam elsődleges kötelezettsége annak biztosítása, hogy a nem letelepedett szolgáltatásnyújtók eleget tegyenek kötelezettségeiknek. E célból a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezetében az elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokra vonatkozóan előírt átmeneti különös szabályozás alkalmazása megköveteli azon szabályok meghatározását, amelyek az azonosítót kiadó tagállam és a fogyasztás szerinti tagállam közötti adatszolgáltatásra és pénzátutalásra vonatkoznak.
(20)
A harmadik országoktól valamely tagállam által szerzett információk nagyon hasznosak lehetnek más tagállamok számára. Hasonlóképpen, valamely tagállam által más tagállamoktól szerzett információk nagyon hasznosak lehetnek harmadik országok számára is. Ezért ki kell dolgozni az ilyen információk cseréjének feltételeit.
(21)
A banki titoktartásra vonatkozó hatályos nemzeti szabályozások nem hátráltathatják e rendelet alkalmazását.
(22)
Ez a rendelet nem érinti a héacsalás elleni küzdelmet elősegítő, az Unió szintjén elfogadott egyéb intézkedéseket.
(23)
A hatékonyság, a gyorsaság és a költség szempontjait figyelembe véve elengedhetetlen, hogy az e rendelet alapján átadott információk továbbítása lehetőség szerint elektronikus úton történjék.
(24)
Az információ iránti megkeresések gyorsabb feldolgozása érdekében, tekintettel bizonyos megkeresések ismétlődő jellegére és az Unióban uralkodó nyelvi sokféleségre, fontos az információcsere keretében szélesebb körűvé tenni a formanyomtatványok használatát.
(25)
Az adatszolgáltatás határidejére vonatkozóan ebben a rendeletben meghatározott határidők túl nem léphető maximális időkeretként értelmezendők, azon alapelv mentén, miszerint a hatékony együttműködés érdekében a megkeresett tagállamnak a már birtokában lévő információkat minden további késedelem nélkül rendelkezésre kell bocsátania.
(26)
E rendelet alkalmazásában helyénvaló megfontolni a személyes adatok kezelése vonatkozásában az egyének védelméről és az ilyen adatok szabad áramlásáról szóló, 1995. október 24-i 95/46/EK európai parlamenti és tanácsi irányelvben (6) foglalt egyes jogok és kötelezettségek korlátozását az említett irányelv 13. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett érdekek védelmében. Ezek a korlátozások szükségesek és arányosak, szem előtt tartva a tagállamok lehetséges bevételkiesését és azt, hogy az e rendelet hatálya alá tartozó információk elengedhetetlenül fontosak a csalás elleni hatékony küzdelemhez.
(27)
Tekintve, hogy az e rendelet végrehajtásához szükséges intézkedések a Bizottságra ruházott végrehajtási hatáskörök gyakorlására vonatkozó eljárások megállapításáról szóló, 1999. június 28-i 1999/468/EK tanácsi határozat (7) 2. cikke értelmében általános hatályú intézkedéseknek minősülnek, azokat az említett határozat 5. cikkében előírt szabályozási bizottsági eljárással kell elfogadni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
I. FEJEZET
ÁLTALÁNOS RENDELKEZÉSEK
1. cikk
(1) E rendelet azon feltételeket állapítja meg, amelyek szerint a héára vonatkozó jogszabályok alkalmazásáért felelős illetékes tagállami hatóságok együttműködnek egymással és a Bizottsággal annak érdekében, hogy biztosítsák e jogszabályok tiszteletben tartását.
E célból a rendelet megállapítja azon szabályokat és eljárásokat, amelyek szerint a tagállamok illetékes hatóságai együttműködnek és átadják egymásnak a héa helyes megállapításához, a héa - különösen a Közösségen belüli ügyletek esetében történő - helyes alkalmazásának ellenőrzéséhez és a héacsalás elleni küzdelemhez szükséges információkat. E rendelet meghatározza különösen azokat a szabályokat és eljárásokat, amelyek szerint a tagállamok elektronikus úton összegyűjtik és kölcsönösen átadják az említett információkat.
(2) Ez a rendelet meghatározza, hogy az (1) bekezdésben említett hatóságok milyen feltételek szerint nyújtanak segítséget a héabevételeknek a tagállamok összességében történő védelméhez.
(3) Ez a rendelet nem érinti a kölcsönös bűnügyi jogsegélyre vonatkozó szabályok tagállamokbeli alkalmazását.
(4) Ez a rendelet szabályokat és eljárásokat is megállapít a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezete szerinti különös szabályozás keretében elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó héaadatok elektronikus úton történő cseréjére, valamint az esetleges ezt követő információcserére, és - amenynyiben e különös szabályozás alá tartozó szolgáltatásokról van szó - a pénzösszegeknek az illetékes tagállami hatóságok közötti átutalására.
2. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában a következő fogalommeghatározások alkalmazandók:
a) „központi kapcsolattartó iroda”: a 4. cikk (1) bekezdése szerint kijelölt hivatal, amely a közigazgatási együttműködés területén a tagállamokkal történő kapcsolattartás fő felelőse;
b) „kapcsolattartó szerv”: a központi kapcsolattartó irodán kívüli bármely más szerv, amelyet az illetékes hatóság a 4. cikk (2) bekezdése szerint ekként kijelölt az e rendelet alapján megvalósuló közvetlen információcsere lefolytatására;
c) „illetékes tisztviselő”: minden olyan tisztviselő, akit az illetékes hatóság a 4. cikk (3) bekezdése szerint felhatalmazott az e rendelet alapján megvalósuló közvetlen információcsere lefolytatására;
d) „megkereső hatóság”: a központi kapcsolattartó iroda, egy kapcsolattartó szerv vagy bármely olyan illetékes tagállami tisztviselő, aki az illetékes hatóság nevében segítségnyújtás iránti megkeresést küld;
e) „megkeresett hatóság”: a központi kapcsolattartó iroda, egy kapcsolattartó szerv vagy bármely olyan illetékes tagállami tisztviselő, aki az illetékes hatóság nevében a segítségnyújtás iránti megkeresést fogadja;
f) „Közösségen belüli ügylet”: Közösségen belüli termékértékesítés vagy szolgáltatásnyújtás;
g) „Közösségen belüli termékértékesítés”: bármely olyan termékértékesítés, amelyet a 2006/112/EK irányelv 262. cikkében meghatározott összesítő nyilatkozat keretében be kell jelenteni;
h) „Közösségen belüli szolgáltatásnyújtás”: bármely olyan szolgáltatásnyújtás, amelyet a 2006/112/EK irányelv 262. cikkében meghatározott összesítő nyilatkozat keretében be kell jelenteni;
i) „Közösségen belüli termékbeszerzés”: ingó vagyon feletti tulajdonosi rendelkezési jog megszerzése a 2006/112/EK irányelv 20. cikke szerint;
j) „héaazonosító szám”: a 2006/112/EK irányelv 214., 215. és 216. cikkében előírt azonosító szám;
k) „közigazgatási vizsgálat”: feladataik ellátása során a tagállamok által végzett minden olyan ellenőrzés, vizsgálat és egyéb cselekvés, amelynek célja a héára vonatkozó szabályozás megfelelő alkalmazásának biztosítása;
l) „automatikus csere”: előre meghatározott információ előzetes megkeresés nélküli szisztematikus közlése egy másik tagállammal;
m) „önkéntes csere”: információ előzetes megkeresés nélküli, nem szisztematikus közlése egy másik tagállammal bármely időpontban;
n) „személy”:
i.
természetes személy;
ii.
jogi személy; vagy
iii.
a tagállam hatályos jogszabályai alapján a jogi személyiség nélküli jogképes személyegyesülés (társulás); vagy
iv.
bármilyen jellegű vagy formájú, jogi személyiséggel rendelkező vagy jogi személyiség nélküli egyéb jogi konstrukció, amely héaköteles ügyleteket folytat;
o) „automatikus hozzáférés”: egy elektronikus rendszernek az abban foglalt bizonyos információkhoz való hozzáférés céljából történő késedelem nélküli igénybevételi lehetősége;
p) „elektronikus úton”: adatok elektronikus berendezések segítségével történő feldolgozása, a digitális tömörítést is beleértve, és tárolása vezetékes vagy rádión történő továbbítás, optikai technológiák vagy más elektromágneses megoldás alkalmazásával;
q) „CCN/CSI-hálózat”: a közös kommunikációs hálózaton (a továbbiakban: CCN) és a közös rendszerinterfészen (a továbbiakban: CSI) alapuló, az illetékes hatóságok között a vám- és adóügy területén megvalósuló teljes körű elektronikus információtovábbítás biztosítása érdekében az Unió által kifejlesztett közös felület;
r) „egyidejű ellenőrzés”: egy vagy több, egymással kapcsolatban álló adóalany adóügyi helyzetének összehangolt ellenőrzése legalább két olyan részt vevő tagállam szervezésében, amelyek közös vagy egymást kiegészítő érdekekkel rendelkeznek.
(2) 2015. január 1-jétől a 2006/112/EK irányelv 358., 358a. és 369a. cikkében foglalt fogalommeghatározások e rendelet céljaira is alkalmazandók.
3. cikk
Az illetékes hatóságok azok, amelyek nevében e rendeletet akár közvetlenül, akár átruházott hatáskörben alkalmazni kell.
2010. december 1-jéig minden tagállam megnevezi a Bizottságnak az e rendelet alkalmazása céljából illetékes hatóságát, és ezt követően annak bármely változásáról késedelem nélkül tájékoztatja a Bizottságot.
A Bizottság a tagállamok illetékes hatóságainak jegyzékét hozzáférhetővé teszi a tagállamok számára és ezt az információt közzéteszi az Európai Unió Hivatalos Lapjában.
4. cikk
(1) Minden tagállam kijelöl egyetlen központi kapcsolattartó irodát, amelyre a közigazgatási együttműködés terén a többi tagállammal fenntartott kapcsolat tekintetében főfelelősséget ruháznak. A tagállam erről értesíti a Bizottságot és a többi tagállamot. A központi kapcsolattartó iroda a Bizottsággal való kapcsolattartásért felelős hivatalként is kijelölhető.
(2) Minden tagállam illetékes hatósága kapcsolattartó szerveket jelölhet ki. A központi kapcsolattartó iroda felelős azért, hogy e szervek jegyzéke naprakész és a többi érintett tagállam központi kapcsolattartó irodája számára hozzáférhető legyen.
(3) Ezen túlmenően minden tagállam illetékes hatósága az általa meghatározott feltételeknek megfelelően kijelölhet olyan illetékes tisztviselőket is, akik e rendelet alapján közvetlenül cserélhetnek információt. Ilyen esetben a szóban forgó hatóság korlátozhatja e kijelölés hatáskörét. A központi kapcsolattartó iroda felelős azért, hogy e tisztviselők jegyzéke naprakész és a többi érintett tagállam központi kapcsolattartó irodája számára hozzáférhető legyen.
(4) Azokat a tisztviselőket, akik a 28., a 29. és a 30. cikk alapján információt cserélnek, e tekintetben illetékes tisztviselőknek kell tekinteni, összhangban az illetékes hatóságok által megállapított feltételekkel.
5. cikk
A kapcsolattartó szerv vagy illetékes tisztviselő a segítségnyújtásra vonatkozó megkeresés vagy az ilyen megkeresésre adott válasz küldéséről vagy átvételéről, az erre vonatkozó szabályok alapján értesíti tagállama központi kapcsolattartó irodáját.
6. cikk
A kapcsolattartó szerv vagy illetékes tisztviselő a területi vagy működési illetékességén túlmenő cselekvést igénylő segítségnyújtási megkeresés átvétele után a megkeresést haladéktalanul továbbítja tagállamának központi kapcsolattartó irodájához, és erről értesíti a megkereső hatóságot. Ilyen esetben a 10. cikkben megállapított határidő a kérelemnek a központi kapcsolattartó iroda részére történő továbbítását követő napon veszi kezdetét.
II. FEJEZET
INFORMÁCIÓCSERE MEGKERESÉSRE
1. SZAKASZ
Információ és közigazgatási vizsgálat iránti megkeresés
7. cikk
(1) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság átadja az 1. cikkben említett információkat, beleértve az egyedi esetekre vonatkozókat is.
(2) Az (1) bekezdésben említett információátadás céljából a megkeresett hatóság elvégzi az említett információk megszerzéséhez szükséges közigazgatási vizsgálatokat.
(3) 2014. december 31-ig az (1) bekezdésben említett megkeresés tartalmazhat közigazgatási vizsgálat iránti indokolt megkeresést. Amennyiben a megkeresett hatóság a közigazgatási vizsgálatot szükségtelennek találja, ennek indokait haladéktalanul közli a megkereső hatósággal.
(4) 2015. január 1-jétől az (1) bekezdésben említett megkeresés tartalmazhat egyedi közigazgatási vizsgálat iránti indokolt megkeresést. Amennyiben a megkeresett hatóság a közigazgatási vizsgálatot szükségtelennek találja, ennek indokait haladéktalanul közli a megkereső hatósággal.
Az első albekezdés ellenére az arra vonatkozó vizsgálat, hogy egy adóalany milyen összegeket vallott be az I. melléklet szerinti olyan termékértékesítéssel vagy szolgáltatásnyújtással kapcsolatban, amelyet a megkeresett hatóság szerinti tagállamban letelepedett és a megkereső hatóság székhelye szerinti tagállamban adófizetésre kötelezett adóalany hajtott végre, csak az alábbi esetekben tagadható meg:
a)
az 54. cikk (1) bekezdésében említett indokkal, amelyet a megkeresett hatóság az e bekezdés és az 54. cikk (1) bekezdése közötti kölcsönhatással kapcsolatos, az 58. cikk (2) cikkében előírt eljárással összhangban elfogadandó legjobb gyakorlatok nyilatkozatával összhangban bírált el;
b)
az 54. cikk (2), (3) és (4) bekezdésében foglalt indokkal; vagy
c)
azzal az indokkal, hogy a megkeresett hatóság a megkereső hatóság részére ugyanarról az adóalanyról már szolgáltatott két évnél nem régebben lefolytatott közigazgatási vizsgálatból származó információkat.
Amennyiben a megkeresett hatóság a második albekezdésben említett közigazgatási vizsgálat elvégzését az a) vagy b) pontban szereplő indokkal utasítja el, a megkereső hatóságot ennek ellenére is tájékoztatja az adóalany által a megelőző két év során a megkereső hatóság szerinti tagállamban nyújtott valamennyi vonatkozó szolgáltatás teljesítési időpontjáról és értékéről.
(5) A kért információ megszerzése, illetve a kért közigazgatási vizsgálat lefolytatása céljából a megkeresett hatóság vagy a közigazgatási hatóság, amelyhez a megkeresett hatóság fordult, úgy jár el, mintha az eljárást saját feladatai ellátása során vagy saját tagállama valamely más hatóságának megkeresésére folytatná le.
8. cikk
A 7. cikkben említett, információ és közigazgatási vizsgálat iránti megkereséseket az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban elfogadott formanyomtatvány felhasználásával küldik meg, kivéve az 50. cikkben említett esetekben vagy kivételes esetben, ha a megkereséshez magyarázatot is mellékelnek arról, hogy a megkereső hatóság miért nem tartja megfelelőnek a formanyomtatványt.
9. cikk
(1) A megkereső hatóság kérésére a megkeresett hatóság az összes, birtokában lévő vagy megszerzett, az ügyre vonatkozó információt, valamint a közigazgatási vizsgálat eredményeit jelentések, nyilatkozatok és egyéb dokumentumok vagy ezek hitelesített másolatainak vagy kivonatainak formájában továbbítja a megkereső hatóságnak.
(2) Eredeti dokumentumok átadására csak akkor kerülhet sor, ha ez nem ellentétes a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam hatályos rendelkezéseivel.
2. SZAKASZ
Az információszolgáltatás határideje
10. cikk
A megkeresett hatóság a 7. és a 9. cikkben említett információt a lehető leggyorsabban, de legkésőbb a megkeresés kézhezvételétől számított három hónapon belül átadja.
Amennyiben azonban a kért információ már a megkeresett hatóság rendelkezésére áll, az említett határidő egy hónap.
11. cikk
Bizonyos különleges kategóriákba tartozó esetekben a megkeresett és a megkereső hatóság a 10. cikkben megállapított határidőktől eltérő határidőkben is megállapodhat.
12. cikk
Amennyiben a megkeresett hatóság a megkeresésre a határidő végéig nem tud választ adni, a megkereső hatósággal haladéktalanul közli írásban ennek okát és a válasz várható időpontját.
III. FEJEZET
INFORMÁCIÓCSERE ELŐZETES MEGKERESÉS NÉLKÜL
13. cikk
(1) Az 1. cikkben említett információt minden tagállam illetékes hatósága előzetes megkeresés nélkül továbbítja a többi érintett tagállam illetékes hatóságának, a következő esetekben:
a)
az adóztatásra a rendeltetési tagállamban kerül sor, és a rendeltetési tagállam ellenőrzési rendszerének hatékony működéséhez szükség van a származási tagállam által szolgáltatott információra;
b)
valamely tagállam okkal feltételezi, hogy a másik tagállamban a héára vonatkozó szabályozást megsértették vagy feltehetőleg megsértették;
c)
a másik tagállamban az adóbevétel-kiesés veszélye áll fenn.
(2) Az előzetes megkeresés nélküli információcsere vagy a 14. cikk értelmében automatikus, vagy a 15. cikk értelmében önkéntes.
(3) Az információk továbbítására az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással elfogadott formanyomtatványok segítségével kerül sor.
14. cikk
(1) Az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban meg kell határozni az alábbiakat:
a)
az automatikusan kicserélendő információ pontos kategóriáit;
b)
az automatikusan kicserélendő minden egyes információkategória esetében az információcsere gyakoriságát; és
c)
az automatikus információcserével kapcsolatos gyakorlati intézkedéseket.
A tagállamok dönthetnek úgy, hogy egy vagy több információkategória vonatkozásában nem vesznek részt az automatikus információcserében, amennyiben az információcsere érdekében folytatandó adatgyűjtés ez a hozzáadottértékadó-köteles személyekre nézve új kötelezettségek előírását tenné szükségessé, vagy a tagállamra aránytalanul nagy adminisztratív terhet róna.
Az 58. cikk (1) bekezdésében említett bizottságnak minden egyes kategória esetében évente egyszer át kell tekintenie az automatikus információcsere eredményeit annak biztosítása érdekében, hogy az adott típusú információcsere csak abban az esetben történjen meg, amikor ez jelenti az információcsere leghatékonyabb módját.
(2) 2015. január 1-jétől minden tagállam illetékes hatósága különösen olyan automatikus információcserét folytat, amely a fogyasztás szerinti tagállamok számára lehetővé teszi annak ellenőrzését, hogy a területükön nem letelepedett adóalanyok helyesen bevallják és megfizetik-e az azon távközlési szolgáltatásokat, műsorszolgáltatásokat és az elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokat terhelő héát, tekintet nélkül arra, hogy ezek az adóalanyok élnek-e a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 3. szakaszában előírt különös szabályozással. A letelepedés szerinti tagállam a tudomására jutó valamennyi eltérésről tájékoztatja a fogyasztás szerinti tagállamot.
15. cikk
A tagállamok illetékes hatóságai a többi tagállam illetékes hatóságának önkéntes csere útján átadják azokat a 13. cikk (1) bekezdésében említett, a 14. cikk szerinti automatikus csere keretében nem továbbított információkat, amelyek tudomásukra jutnak, és amelyek véleményük szerint ez utóbbi hatóságok számára hasznosak lehetnek.
IV. FEJEZET
VISSZAJELZÉS
16. cikk
Amennyiben valamely illetékes hatóság a 7. vagy a 15. cikk alapján információt ad át, felkérheti az információt kapó illetékes hatóságot, hogy arról adjon visszajelzést. Ilyen felkérés esetén az információt kapó illetékes hatóság - a tagállamában alkalmazandó, az adótitokra és az adatvédelemre vonatkozó szabályok sérelme nélkül - a lehető leghamarabb megküldi a visszajelzést, amennyiben ez nem jelent számára aránytalanul nagy adminisztratív terhet. A gyakorlati szabályokat az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárásnak megfelelően kell meghatározni.
V. FEJEZET
MEGHATÁROZOTT INFORMÁCIÓK CSERÉJE ÉS TÁROLÁSA
17. cikk
(1) Mindegyik tagállam elektronikus rendszerben tárolja a következő információkat:
a)
a 2006/112/EK irányelv XI. címének 6. fejezetével összhangban általa összegyűjtött információk;
b)
az általa héaazonosító számmal ellátott személyek azonosítására, tevékenységére szervezeti formájára és címére vonatkozó, a 2006/112/EK irányelv 213. cikkének alkalmazásában összegyűjtött adatok, valamint a héaazonosító szám kiadásának dátuma;
c)
az általa kiadott, érvénytelenné vált héaazonosító számokra és az azok érvénytelenné válásának dátumára vonatkozó adatok; és
d)
a 2006/112/EK irányelv 360., 361., 364., 365. cikkével összhangban általa összegyűjtött információk, továbbá a 2015. január 1-jétől az irányelv 369c., 369f. és 369 g. cikkével összhangban általa összegyűjtött adatok.
(2) Az (1) bekezdés b), c) és d) pontban említett információk automatikus lekérdezésének technikai részleteit az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban állapítják meg.
18. cikk
Annak érdekében, hogy a 17. cikkben említett információkat az e rendeletben előírt eljárásokban fel lehessen használni, a szóban forgó információknak legalább öt évig hozzáférhetőeknek kell lenniük annak az első naptári évnek a végétől számítva, amelyben az információt rendelkezésre kell bocsátani.
19. cikk
A tagállamok gondoskodnak arról, hogy a 17. cikkben említett elektronikus rendszerben szereplő információk naprakészek, teljesek és pontosak legyenek.
Az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kritériumokat állapítanak meg annak meghatározására, hogy mely változtatások nem érdemlegesek, lényegesek vagy hasznosak és ezért nem kötelezően végrehajtandók.
20. cikk
(1) A 17. cikkben említett információ haladéktalanul bekerül az elektronikus rendszerbe.
(2) Az (1) bekezdéstől eltérve az elektronikus rendszerbe a 17. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett információk legkésőbb az információk tárgyidőszakának végétől számított egy hónapon belül kerülnek bevitelre.
(3) Az (1) és (2) bekezdéstől eltérve, ha az elektronikus rendszerben tárolt információknak a 19. cikk alkalmazásában történő kiigazítása vagy kiegészítése szükséges, az érintett információkat legkésőbb az azon időszakot követő hónapban kell bevinni, amelyben az információkat gyűjtötték.
21. cikk
(1) Minden tagállam bármely más tagállam illetékes hatóságainak automatikus hozzáférést biztosít a 17. cikk szerint tárolt információkhoz.
(2) A 17. cikk (1) bekezdésének a) pontjában említett információk vonatkozásában legalább a következő adatoknak hozzáférhetőknek kell lenniük:
a)
az információt átvevő tagállam által kiadott héaazonosító számok;
b)
mindazon Közösségen belüli termékértékesítések és mindazon Közösségen belüli szolgáltatásnyújtások összértéke, amelyeket az információt adó tagállamban a héa tekintetében nyilvántartásba vett piaci szereplők teljesítettek az a) pont szerinti héaazonosító számmal rendelkező személyeknek;
c)
azon személyek héaazonosító száma, amelyek a b) pontban említett termékértékesítést és szolgáltatásnyújtást végezték;
d)
a c) pontban említett egyes személyek által az a) pont szerinti héaazonosító számmal ellátott egyes személyek javára teljesített - a b) pontban említett - termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások összértéke;
e)
a c) pontban említett egyes személyek által a más tagállamban héaazonosító számmal ellátott egyes személyek javára teljesített - a b) pontban említett - termékértékesítések és szolgáltatásnyújtások összértéke az alábbi feltételek mellett:
i.
a hozzáférés csalással kapcsolatos gyanú kivizsgálásához kapcsolódik;
ii.
a hozzáférés a rendelet 36. cikkének (1) bekezdésében említettek szerinti Eurofisc-kapcsolattartó révén jön létre, aki az említett információkhoz való hozzáférést lehetővé tevő elektronikus rendszerben személyes felhasználói azonosítóval rendelkezik; és
iii.
a hozzáférés csak a rendes munkaidő alatt adható meg.
A b), d) és e) pontban említett értékeket az információt adó tagállam pénznemében fejezik ki, és azok az összesítő nyilatkozatok benyújtására az adott adóalany esetében alkalmazandó, a 2006/112/EK irányelv 263. cikkének megfelelően meghatározott időszakokra vonatkoznak.
22. cikk
(1) Annak érdekében, hogy az adóhatóságok számára megfelelő szinten biztosított legyen a 17. cikkben említett elektronikus rendszeren keresztül hozzáférhető információk minősége és megbízhatósága, a tagállamok megteszik a szükséges intézkedéseket annak érdekében, hogy az adóalanyok és nem adóalany jogi személyek által a 2006/112/EK irányelv 214. cikke szerinti héa szempontjából történő nyilvántartásba vételük céljából közölt adatok - saját értékelésük szerint - hiánytalanok és pontosak legyenek.
A tagállamok ezen adatoknak az általuk végzett kockázati értékelések eredményei alapján szükséges ellenőrzésére eljárásokat vezetnek be. Az ellenőrzésekre elsősorban héa szempontjából történő nyilvántartásba vétel előtt, illetve, amennyiben a nyilvántartásba vétel előtt csak előzetes ellenőrzéseket végeznek, az ilyen nyilvántartásba vételt követő legfeljebb hat hónapon belül kerül sor.
(2) A tagállamok tájékoztatják az 58. cikk (1) bekezdésében említett bizottságot az (1) bekezdéssel összhangban az információk minőségére és megbízhatóságának biztosítása érdekében bevezetett nemzeti szintű intézkedésekről.
23. cikk
A tagállamok biztosítják, hogy a 2006/112/EK irányelv 214. cikkében említett héaazonosító szám az e rendelet 17. cikkében említett elektronikus rendszerben érvénytelenként jelenjen meg, legalább az alábbi helyzetekben:
a)
ha a héa szempontjából nyilvántartott személyek bejelentették, hogy beszüntették a 2006/112/EK irányelv 9. cikkében meghatározott gazdasági tevékenységüket, vagy ha az illetékes adóhatóság a gazdasági tevékenységét megszűntnek tekinti. Az adóhatóság különösen akkor feltételezheti, hogy valamely személy megszüntette gazdasági tevékenységét, ha annak ellenére, hogy erre kötelezve van, nem nyújt be héabevallást és összesítő nyilatkozatot az első be nem nyújtott bevallás, illetve nyilatkozat határidejének lejártát követő egyéves időszakban. A szóban forgó személynek joga van más módon igazolni a gazdasági tevékenység folytatását;
b)
ha valamely személy a héa szempontjából történő nyilvántartásba vétel céljából valótlan adatokat közölt, vagy elmulasztotta közölni ezen adatok megváltozását, és, ha erről az adóhatóság tudott volna, akkor az adott személy héa szempontjából történő nyilvántartásba vételét megtagadta volna, vagy héa azonosító számát törölte volna.
24. cikk
Amennyiben a 17-21. cikk alkalmazásában a tagállamok illetékes hatóságai az információt elektronikus úton cserélik ki, megteszik az 55. cikk betartásához szükséges intézkedéseket.
Az államok felelősek azért, hogy rendszereiken minden szükséges fejlesztést elvégezzenek annak érdekében, hogy ezen információk CCN/CSI-hálózaton keresztüli cseréje megvalósulhasson.
VI. FEJEZET
KÖZIGAZGATÁSI KÉZBESÍTÉS IRÁNTI MEGKERESÉS
25. cikk
A megkereső hatóság kérelmére és a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam hasonló okiratokkal kapcsolatos kézbesítésre vonatkozó szabályaival összhangban, a megkeresett hatóság kézbesíti a címzettnek az illetékes hatóságoktól származó és a megkereső hatóság székhelye szerinti tagállam területén a héaszabályok alkalmazásával összefüggő valamennyi okiratot és határozatot.
26. cikk
A kézbesítés iránti megkeresés tartalmazza a kézbesítendő okirat vagy határozat tárgyát, a név és cím megjelölését, valamint bármilyen egyéb, a címzett azonosítására vonatkozó releváns adatot.
27. cikk
A megkeresett hatóság a kézbesítés eredményéről haladéktalanul tájékoztatja a megkereső hatóságot, különösen arról az időpontról, amikor a címzett részére a határozatot vagy okiratot kézbesítette.
VII. FEJEZET
JELENLÉT A KÖZIGAZGATÁSI HIVATALOKBAN ÉS RÉSZVÉTEL A KÖZIGAZGATÁSI VIZSGÁLATOKBAN
28. cikk
(1) A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított feltételekkel összhangban a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői az 1. cikk szerinti információcsere céljából jelen lehetnek a megkeresett hatóság hivatalaiban, illetőleg bármilyen olyan helyen, ahol ezen hatóságok tevékenységüket végzik. Amennyiben a kért információt olyan dokumentum tartalmazza, amelyhez a megkeresett hatóság tisztviselői hozzáférhetnek, úgy a megkereső hatóság tisztviselői másolatot kapnak arról.
(2) A megkereső és a megkeresett hatóság közötti megállapodás alapján és az utóbbi által megállapított feltételekkel összhangban a megkereső hatóság felhatalmazott tisztviselői az 1. cikk szerinti információcsere céljából jelen lehetnek a megkeresett tagállam területén elvégzett közigazgatási vizsgálatoknál. Az ilyen közigazgatási vizsgálatokat kizárólag a megkeresett hatóság tisztviselői végezhetik. A megkereső hatóság tisztviselői a megkeresett hatóság tisztviselőinek ellenőrzési jogkörét nem gyakorolhatják. Ugyanakkor beléphetnek ugyanazokba a helyiségekbe, és hozzáférhetnek ugyanazokhoz a dokumentumokhoz, mint a megkeresett hatóság tisztviselői, de csak a megkeresett hatóság tisztviselőinek a közvetítésével és kizárólag a folyamatban lévő közigazgatási vizsgálat céljából.
(3) A megkereső hatóság azon tisztviselőinek, akik az (1) és a (2) bekezdéssel összhangban egy másik tagállamban tartózkodnak, bármikor fel kell tudniuk mutatni a személyazonosságukat és hivatalos minőségüket igazoló írásbeli felhatalmazásukat.
VIII. FEJEZET
EGYIDEJŰ ELLENŐRZÉSEK
29. cikk
A tagállamok hozzájárulhatnak ahhoz, hogy egyidejű ellenőrzéseket végezzenek minden olyan esetben, amikor véleményük szerint az ilyen ellenőrzés hatékonyabb, mintha csak egyetlen tagállamban kerülne sor ellenőrzésre.
30. cikk
(1) Valamely tagállam önállóan határozza meg, hogy mely adóalanyokat szándékozik egyidejű ellenőrzésre javasolni. E tagállam illetékes hatósága értesíti a többi érintett tagállam illetékes hatóságait azon esetekről, amelyeket egyidejű ellenőrzésre javasol. Döntését, amennyire csak lehetséges, a döntés alapjául szolgáló információ közlésével indokolja. Meghatározza azon időszakot, amelyben célszerű az ellenőrzést végrehajtani.
(2) Amennyiben egy tagállam illetékes hatósága egyidejű ellenőrzésre vonatkozó javaslatot kap, a javaslat kézhezvételétől számított fő szabály szerint két héten, de legfeljebb egy hónapon belül megerősíti egyetértését vagy közli indokolással ellátott elutasítását a másik tagállam illetékes hatóságával.
(3) Az érintett tagállamok minden illetékes hatósága kijelöl egy képviselőt, aki felelős az ellenőrzési műveletet felügyeletéért és összehangolásáért.
IX. FEJEZET
AZ ADÓALANYOK TÁJÉKOZTATÁSA
31. cikk
(1) Minden tagállam illetékes hatósága biztosítja azt, hogy bármely adott személy héaazonosító számának érvényességéről, valamint az ahhoz tartozó névről és címről elektronikus úton megerősítést kaphassanak a Közösségen belüli termékértékesítésben vagy szolgáltatásnyújtásban részt vevő személyek, valamint különösen a 2006/112/EK irányelv II. mellékletében említett távközlési szolgáltatásokat, műsorszolgáltatásokat és elektronikusan nyújtott szolgáltatásokat nyújtó nem letelepedett adóalanyok az ilyen típusú ügyletek céljára. Az említett információknak meg kell felelniük a 17. cikkben említett adatoknak.
(2) Mindegyik tagállam a saját nemzeti adatvédelmi szabályainak megfelelően, elektronikus úton megerősítést ad azon személy nevével és címével kapcsolatban, akinek vagy amelynek részére héaazonosító számot adtak ki.
(3) A 2006/112/EK irányelv 357. cikkében meghatározott időszak alatt e cikk (1) bekezdése nem alkalmazandó a távközlési, rádió- és televízióműsor-szolgáltatásokat nyújtó nem letelepedett adóalanyokra.
32. cikk
(1) A Bizottság a tagállamok által szolgáltatott információ alapján internetes oldalán közzéteszi az egyes tagállamok által jóváhagyott, a 2006/112/EK irányelv XI. címének 3. fejezetét átültető rendelkezésekre vonatkozó információkat.
(2) A tájékoztatásban feltüntetendő információk részleteit és formátumát az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell meghatározni.
X. FEJEZET
EUROFISC
33. cikk
(1) A héacsalás elleni küzdelem terén folytatott többoldalú együttműködés elősegítése és megkönnyítése érdekében e fejezet létrehoz egy hálózatot, amely a célzott információk tagállamok közötti gyors cseréjére szolgál (a továbbiakban: Eurofisc).
(2) Az Eurofisc keretein belül a tagállamok
a)
héacsalás elleni küzdelmet szolgáló, többoldalú korai riasztórendszert hoznak létre;
b)
koordinálják a célzott információk gyors többoldalú cseréjét minden olyan területen, amelyen az Eurofisc működik (a továbbiakban: az Eurofisc tevékenységi területei);
c)
koordinálják a részt vevő tagállamok Eurofisc-kapcsolattartóinak a kapott figyelmeztetésekre való reagálásával összefüggő munkáját.
34. cikk
(1) A tagállamok az Eurofisc általuk kiválasztott tevékenységi területein vesznek részt, és dönthetnek arról is, hogy valamely területen beszüntetik a részvételüket.
(2) Az Eurofisc valamely tevékenységi területén való részvétel mellett döntő tagállamok aktívan részt vesznek a célzott információknak a valamennyi részt vevő tagállam közötti többoldalú cseréjében.
(3) A megosztott információ az 55. cikknek megfelelően bizalmas.
35. cikk
A Bizottság technikai és logisztikai segítséget nyújt az Eurofisc számára. A Bizottság nem fér hozzá az 1. cikkben említett információkhoz, amelyek cseréjére az Eurofiscen keresztül sor kerülhet.
36. cikk
(1) Az egyes tagállamok illetékes hatóságai legalább egy-egy Eurofisc-kapcsolattartót jelölnek ki. Az Eurofisc-kapcsolattartóknak a 2. cikk (1) bekezdésének c) pontja értelmében illetékes tisztviselőknek kell lenniük, és nekik kell végezniük a 33. cikk (2) bekezdésében említett tevékenységeket. Az Eurofisc-kapcsolattartók továbbra is kizárólag a saját nemzeti hatóságuk felé tartoznak felelősséggel.
(2) Az Eurofisc adott tevékenységi területén részt vevő tagállamok kapcsolattartó tisztviselői (a továbbiakban: részt vevő Eurofisc kapcsolattartó tisztviselők) koordinátort neveznek ki (a továbbiakban: Eurofisc tevékenységi területi koordinátor) a részt vevő Eurofisc kapcsolattartó tisztviselők közül, meghatározott időre. Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok:
a)
összegyűjtik és hozzáférhetővé teszik a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóktól kapott valamennyi információt a többi részt vevő Eurofisc-kapcsolattartó számára. Az információcserét elektronikus úton kell végezni;
b)
biztosítják, hogy a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóktól kapott információk az adott tevékenységi területen részt vevők által elfogadott feltételeknek megfelelően feldolgozásra kerüljenek, és elérhetővé teszik az eredményt a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartók számára;
c)
visszajelzést adnak a részt vevő Eurofisc-kapcsolattartóknak.
37. cikk
Az Eurofisc tevékenységi területi koordinátorok éves jelentést nyújtanak be valamennyi tevékenységi területen végzett tevékenységekről az 58. cikk (1) bekezdésében meghatározott bizottságnak.
XI. FEJEZET
A 2006/112/EK IRÁNYELV XII. CÍMÉNEK 6. FEJEZETE SZERINTI KÜLÖNÖS SZABÁLYOZÁSOKRA VONATKOZÓ RENDELKEZÉSEK
1. SZAKASZ
2014. december 31-ig alkalmazandó rendelkezések
38. cikk
A következő rendelkezéseket a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezetében meghatározott különös szabályozásra kell alkalmazni. Az említett irányelv 358. cikkében található meghatározásokat e fejezet céljaira is alkalmazni kell.
39. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 361. cikkében megállapított adatokat a Közösségben nem letelepedett adóalanyoknak tevékenységük megkezdésekor elektronikus úton kell benyújtaniuk az azonosítót kiadó tagállam részére. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében foglalt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam ezen adatokat elektronikus úton továbbítja a többi tagállam illetékes hatóságainak azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelyben azok a nem letelepedett adóalanytól beérkeztek. A többi tagállam illetékes hatóságai ugyanilyen módon értesülnek a kiadott hozzáadottértékadó-azonosító számról. Az ezen adatok továbbítására vonatkozó technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Ha az azonosítási nyilvántartásból egy nem letelepedett adóalanyt törölnek, az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton haladéktalanul értesíti a többi tagállam illetékes hatóságait.
40. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 365. cikkében megállapított adatokat tartalmazó adóbevallást elektronikus úton kell benyújtani. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam ezen adatokat elektronikus úton továbbítja az érintett tagállam illetékes hatóságának legkésőbb azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelynek során az adóbevallás beérkezett. Azon tagállamok, amelyek az adóbevallás elkészítését az eurótól eltérő nemzeti pénznemben írják elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon váltják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által erre a napra közzétett árfolyamon végzik el, ha pedig e napon nem volt ilyen közlés, akkor a következő közzétételi nap árfolyamán. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton továbbítja a fogyasztás szerinti tagállamnak azokat az adatokat, amelyek az egyes befizetett összegeknek a negyedéves adóbevalláshoz való hozzárendeléséhez szükségesek.
41. cikk
(1) Az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a nem letelepedett adóalany által befizetett összeget átutalják arra az euróban vezetett bankszámlára, amelyet a befizetésre igényt tartó, fogyasztás szerinti tagállam jelölt meg. Azon tagállamok, amelyek a befizetéseket eurótól eltérő nemzeti pénznemben írták elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon számítják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által erre a napra közzétett árfolyamon végzik el, ha pedig e napon nem volt ilyen közlés, akkor a következő közzétételi nap árfolyamán. Az átutalásra legkésőbb a befizetés hónapjának utolsó napjától számított tizedik napon kerül sor.
(2) Ha a nem letelepedett adóalany nem fizeti meg az esedékes adót, akkor az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a befizetett összeget az egyes tagállamokban esedékes adók arányában utalják át a fogyasztás szerinti tagállamok részére. Az azonosítót kiadó tagállam erről elektronikus úton értesíti a fogyasztás szerinti tagállamok illetékes hatóságait.
42. cikk
A tagállamok elektronikus úton közlik a többi tagállam illetékes hatóságával azon bankszámlák számait, amelyekre a 41. cikk szerinti befizetések teljesítendők.
A tagállamok elektronikus úton haladéktalanul értesítik a többi tagállam illetékes hatóságait és a Bizottságot a hozzáadottérték-adó normál kulcsának minden változásáról.
2. SZAKASZ
2015. január 1-jétől alkalmazandó rendelkezések
43. cikk
A következő rendelkezéseket a 2006/112/EK irányelv XII. címének 6. fejezetében előírt különös szabályozásra kell alkalmazni.
44. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 361. cikkében megállapított adatokat a Közösségben nem letelepedett adóalanyoknak tevékenységük megkezdésekor elektronikus úton kell benyújtaniuk az azonosítót kiadó tagállam részére. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam az (1) bekezdésben említett adatokat elektronikus úton továbbítja a többi tagállam illetékes hatóságainak azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelyben azok a Közösségben nem letelepedett adóalanytól beérkeztek. A 2006/112/EK irányelv 369b. cikke szerinti különös szabályozást alkalmazó adóalany azonosítására szolgáló megfelelő adatokat továbbítani kell a többi tagállam illetékes hatóságainak azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelyben az adóalany az említett irányelv 369b. cikkének hatálya alá tartozó adóztatandó tevékenységének megkezdését bejelentette. A többi tagállam illetékes hatóságait ugyanilyen módon kell értesíteni a kiadott héaazonosító számról.
A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, amelynek révén ezen információt továbbítják, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell meghatározni.
(3) Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton haladéktalanul tájékoztatja a többi tagállam illetékes hatóságait, ha a Közösségben nem letelepedett adóalany vagy a fogyasztás szerinti tagállamban nem letelepedett adóalany kikerül a különleges szabályozásból.
45. cikk
(1) A 2006/112/EK irányelv 365. és 369 g. cikkében megállapított adatokat tartalmazó adóbevallást elektronikus úton kell benyújtani. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(2) Az azonosítót kiadó tagállam ezen adatokat elektronikus úton továbbítja az érintett fogyasztás szerinti tagállam illetékes hatóságának legkésőbb azon hónap utolsó napjától számított tíz napon belül, amelynek során az adóbevallás beérkezett. A 2006/112/EK irányelv 369 g. cikkének második bekezdésében meghatározott információkat szintén továbbítani kell az érintett letelepedés szerinti tagállam illetékes hatósága részére. Azon tagállamok, amelyek az adóbevallás elkészítését az eurótól eltérő nemzeti pénznemben írták elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon váltják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által az adott napra vonatkozóan közzétett átváltási árfolyam szerint kell elvégezni, vagy ha azon a napon ilyet nem tettek közzé, akkor a következő közzétételi napon kiadott szerint. Az ezen adatok továbbítására vonatkozó technikai részleteket az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg.
(3) Az azonosítót kiadó tagállam elektronikus úton továbbítja a fogyasztás szerinti tagállamnak azon adatokat, amelyek az egyes befizetett összegeknek a negyedéves adóbevalláshoz való hozzárendeléséhez szükségesek.
46. cikk
(1) Az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a nem letelepedett adóalany által befizetett összeget átutalják arra az euróban vezetett bankszámlára, amelyet a befizetésre igényt tartó, fogyasztás szerinti tagállam jelölt meg. Azon tagállamok, amelyek a befizetéseket eurótól eltérő nemzeti pénznemben írták elő, az összegeket a bevallási időszak utolsó napjára érvényes átváltási árfolyamon számítják át euróra. Az átváltást az Európai Központi Bank által erre a napra közzétett árfolyamon végzik el, ha pedig e napon nem volt ilyen közlés, akkor a következő közzétételi nap árfolyamán. Az átutalásra legkésőbb a befizetés hónapjának utolsó napjától számított tizedik napon kerül sor.
(2) Ha a nem letelepedett adóalany nem fizeti meg az esedékes adót, akkor az azonosítót kiadó tagállam biztosítja, hogy a befizetett összeget az egyes tagállamokban esedékes adók arányában utalják át a fogyasztás szerinti tagállamok részére. Az azonosítót kiadó tagállam erről elektronikus úton értesíti a fogyasztás szerinti tagállamok illetékes hatóságait.
(3) A fogyasztás szerinti tagállamba a 2006/112/EK irányelv XII. címe 6. fejezetének 3. szakaszában előírt különös szabályozással összhangban továbbítandó kifizetéseket illetően az azonosítót kiadó tagállam e cikk (1) és (2) bekezdésében említett összegek meghatározott százalékát a következők szerint tartja meg:
a)
2015. január 1-jétől2016. december 31-ig: 30 %;
b)
2017. január 1-jétől2018. december 31-ig: 15 %;
c)
2019. január 1-jétől: 0 %.
47. cikk
A tagállamok elektronikus úton közlik a többi tagállam illetékes hatóságával azon bankszámlák számait, amelyekre a 46. cikk szerinti befizetések teljesítendők.
A tagállamok elektronikus úton haladéktalanul értesítik a többi tagállam illetékes hatóságait és a Bizottságot a hozzáadottérték-adó távközlési szolgáltatásokra, műsorszolgáltatásokra és elektronikus úton nyújtott szolgáltatásokra vonatkozó kulcsának minden változásáról.
XII. FEJEZET
A NEM A VISSZATÉRÍTÉS HELYE SZERINTI TAGÁLLAMBAN, HANEM EGY MÁSIK TAGÁLLAMBAN LETELEPEDETT ADÓALANYOK RÉSZÉRE TÖRTÉNŐ HÉA-VISSZATÉRÍTÉSI ELJÁRÁSSAL KAPCSOLATOS INFORMÁCIÓCSERE ÉS INFORMÁCIÓMEGŐRZÉS
48. cikk
(1) Abban az esetben, amikor a letelepedés helye szerinti tagállam illetékes hatósága a 2008/9/EK irányelv 5. cikke szerinti héa-visszatérítési kérelmet kap kézhez, és az említett irányelv 18. cikke nem alkalmazandó, a kérelem kézhezvételét követő 15 naptári napon belül elektronikus úton továbbítja a kérelmet valamennyi érintett, visszatérítés szerinti tagállam illetékes hatósága felé, megerősítve ezzel, hogy a kérelmező héa szempontjából adóalanynak számít, és hogy a 2008/9/EK irányelv 2. cikkének 5. pontjában meghatározott kérelmező által adott azonosító vagy nyilvántartási szám a visszatérítési időszakra érvényes.
(2) A visszatérítés szerinti tagállamok illetékes hatóságai elektronikus úton továbbítják a többi tagállam illetékes hatóságai részére a 2008/9/EK irányelv 9. cikke (2) bekezdésének alapján általuk kért információkat. A technikai részleteket, beleértve az egységes elektronikus üzenetet is, amelynek révén ezen információt továbbítják, az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell meghatározni.
(3) A visszatérítés szerinti valamennyi tagállam illetékes hatóságai elektronikus úton értesítik a többi tagállam illetékes hatóságait, amennyiben élni kívánnak azzal a lehetőséggel, amely szerint előírható a kérelmező számára üzleti tevékenységének a 2008/9/EK irányelv 11. cikkében említett harmonizált kódokkal való leírása.
Az első albekezdésben említett harmonizált kódok az e rendelet 58. cikkének (2) bekezdése szerinti eljárással összhangban, a gazdasági tevékenységek statisztikai osztályozása NACE Rev. 2. rendszerének létrehozásáról szóló, 2006. december 20-i 1893/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletben (8) megállapított NACE osztályozási rendszer alapján kerülnek meghatározásra.
XIII. FEJEZET
KAPCSOLAT A BIZOTTSÁGGAL
49. cikk
(1) A tagállamok és a Bizottság megvizsgálják és értékelik az e rendeletben meghatározott közigazgatási együttműködésre vonatkozó intézkedések működését. A Bizottság az intézkedések működésének javítása céljából összefoglalja a tagállamok tapasztalatait.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal az összes olyan rendelkezésükre álló információt, amely az e rendelet általuk történő alkalmazásával függ össze.
(3) Az e rendelet értékeléséhez szükséges statisztikai adatjegyzéket az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban határozzák meg. A tagállamok közlik a Bizottsággal a statisztikai adatokat, amennyiben azok rendelkezésre állnak, és amennyiben azok közlése nem jár indokolatlan adminisztratív terhekkel.
(4) Az adócsalás és adókikerülés leküzdésére irányuló közigazgatási együttműködési rendszer hatékonyságának értékelése céljából a tagállamok bármely egyéb, az 1. cikkben említett információt közölhetnek a Bizottsággal.
(5) A Bizottság a (2), (3) és (4) bekezdésben említett információt továbbítja a többi érintett tagállamnak.
(6) Amennyiben szükséges, a Bizottság az e rendeletben szereplő rendelkezések előírásain túl valamennyi tagállam illetékes hatóságát haladéktalanul tájékoztatja a héacsalás elleni küzdelem szempontjából lényeges, birtokába jutott információkról.
(7) A Bizottság az e rendeletben meghatározott célok elérése érdekében tagállami kérésre szakértői véleményét nyújthatja vagy technikai vagy logisztikai segítséget vagy bármely egyéb támogatást biztosíthat.
XIV. FEJEZET
KAPCSOLAT HARMADIK ORSZÁGOKKAL
50. cikk
(1) Amennyiben valamely tagállam illetékes hatósága egy harmadik országtól kap információt, úgy e hatóság az információt továbbíthatja a feltehetően érdekelt tagállamok illetékes hatóságai felé, az ezt kérő tagállamoknak pedig minden esetben, amennyiben ezt az adott harmadik országgal fennálló segítségnyújtási megállapodások megengedik.
(2) Az illetékes hatóságok - a személyes adatok harmadik országok felé történő kiadására vonatkozó hazai rendelkezéseikkel összhangban - közölhetik az e rendelet alapján gyűjtött adatokat harmadik országokkal, amennyiben az alábbi feltételek teljesülnek:
a)
azon tagállam illetékes hatósága, amelytől az információ származik, beleegyezett ebbe az adatközlésbe;
b)
az érintett harmadik ország vállalta, hogy biztosítja a hozzáadottértékadó-előírásokkal feltehetően ütköző ügyletek szabálytalan jellegének bizonyításához szükséges együttműködést.
XV. FEJEZET
AZ INFORMÁCIÓCSERÉT SZABÁLYOZÓ FELTÉTELEK
51. cikk
(1) Az e rendeletnek megfelelően átadott információt lehetőleg elektronikus úton, az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban kell közölni.
(2) Amennyiben a megkeresést nem teljes egészében az (1) bekezdésben említett elektronikus rendszeren keresztül nyújtották be, a megkeresett hatóság elektronikus úton haladéktalanul, de legkésőbb a kézhezvételt követő öt munkanapon belül megerősíti a megkeresés kézhezvételét.
Amennyiben valamely hatóság olyan megkeresést vagy információt kap, amelynek nem ő a címzettje, elektronikus úton haladéktalanul, de legkésőbb a kézhezvételt követő öt munkanapon belül üzenetet küld a megkeresés, illetve az információ küldőjének.
52. cikk
A segítségnyújtási megkeresések, a kézbesítési megkereséseket is beleértve, és az azokhoz csatolt dokumentumok a megkereső és a megkeresett hatóság között egyeztetett nyelven készülhetnek. E megkereséseket csak olyan különleges esetekben kíséri a megkeresett hatóság székhelye szerinti tagállam hivatalos nyelvén vagy hivatalos nyelveinek valamelyikén készült fordítás, ha a megkeresett hatóság az ilyen fordítás kérését megindokolja.
53. cikk
A Bizottság és a tagállamok biztosítják, hogy az információcseréhez az e rendelet szerint szükséges, meglévő vagy új kommunikációs és információcsere-rendszerek működőképesek legyenek. A Bizottság és a tagállamok által az e kommunikációs és információcsere-rendszerek működtetése érdekében nyújtandó szolgáltatások műszaki minőségét és mennyiségét garantáló szolgáltatói megállapodást az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárásnak megfelelően kell létrehozni. A Bizottság felelős a CCN/CSI hálózat bármilyen fejlesztéséért, ha ez szükséges a tagállamok közötti információcseréhez. A tagállamok felelősek a saját rendszereik bármilyen fejlesztéséért, ha ez szükséges az információ CCN/CSI hálózat segítségével történő cseréjéhez.
A tagállamok lemondanak az e rendelet alkalmazásából eredő költségek visszatérítésével kapcsolatos minden igényükről, kivéve az adott esetben igénybe vett szakértőknek fizetett díjakat.
54. cikk
(1) Az egyik tagállam megkeresett hatósága a másik tagállam megkereső hatóságának az 1. cikkben említett információt a következő feltétellel szolgáltatja:
a)
a megkereső hatóság megkereséseinek száma és jellege egy adott időszakon belül nem ró aránytalanul nagy adminisztratív terhet a megkeresett hatóságra;
b)
a megkereső hatóság már kimerítette azon szokásos információforrásokat, amelyeket a kívánt cél elérésének veszélyeztetése nélkül, az adott körülmények között a kért információ megszerzéséhez felhasználhatott volna.
(2) Ez a rendelet nem kötelez egy adott esettel kapcsolatban vizsgálatok elvégzésére vagy információ szolgáltatására, ha azon tagállam jogszabályai vagy közigazgatási gyakorlata, amelynek szolgáltatnia kellene az információt, nem jogosítja fel a tagállamot az ilyen vizsgálatok végrehajtására, illetve az ilyen információnak a tagállam saját céljára történő beszerzésére vagy hasznosítására.
(3) A megkeresett tagállamok illetékes hatóságai elutasíthatják az információ szolgáltatását, amennyiben a megkereső tagállam jogi okokból nem tud hasonló jellegű adatokat szolgáltatni. A megkeresett tagállam tájékoztatja a Bizottságot az elutasítás okairól.
(4) Az információszolgáltatás megtagadható, amennyiben az üzleti, ipari vagy szakmai titok, kereskedelmi folyamat vagy olyan információ felfedéséhez vezet, amelynek felfedése sérti a közrendet.
(5) A (2), (3) és (4) bekezdést semmi esetre sem lehet úgy értelmezni, hogy az lehetővé teszi egy tagállam megkeresett hatósága számára a megkereső hatóság tagállamában héa szempontjából nyilvántartásba vett adóalanyra vonatkozó információszolgáltatás visszautasítását, kizárólag azért, mert ez az információ egy bank, más pénzügyi intézmény, egy meghatalmazott vagy egy ügynökként, illetve vagyonkezelőként fellépő személy birtokában van, vagy mert egy jogi személyre vonatkozó tulajdoni érdekeltségekre vonatkozik.
(6) A megkeresett hatóság közli a megkereső hatósággal azon okokat, amelyek alapján a segítségnyújtás iránti megkeresést elutasította.
(7) Az 58. cikk (2) bekezdésében előírt eljárással összhangban lehet elfogadni azt a minimális összeget, amelytől kezdődően élni lehet a segítségnyújtás iránti megkereséssel.
55. cikk
(1) Az e rendelet alkalmazásában bármilyen formában közölt vagy gyűjtött információra, beleértve valamennyi olyan információt, amelyhez a VII. fejezetben, a VIII. fejezetben és a X. fejezetben előírt körülmények között, valamint az e cikk (2) bekezdésében említett esetekben egy tisztviselő hozzáférhetett, hivatali titoktartási kötelezettség vonatkozik, és ugyanolyan védelmet élvez, mint amilyet az információt kapó tagállam nemzeti joga és az uniós hatóságokra alkalmazandó megfelelő rendelkezések az ilyen jellegű információnak biztosítanak. Az ilyen információ felhasználására kizárólag az e rendeletben előírt körülmények között kerülhet sor.
Ezt az információt fel lehet használni az adóalap megállapításához, illetve az adóalap megállapítása céljából az adó beszedéséhez vagy annak közigazgatási ellenőrzéséhez.
Az információt fel lehet használni egyéb olyan lefölözések, vámok és adók megállapításához is, amelyek az egyes lefölözésekből, vámokból, adókból és egyéb intézkedésekből eredő követelések behajtására irányuló kölcsönös segítségnyújtásról szóló, 2008. május 26-i 2008/55/EK tanácsi irányelv (9) 2. cikke alá tartoznak.
Továbbá fel lehet használni az adóüggyel kapcsolatos olyan bírósági és közigazgatási eljárások során is, amelyek az adójogszabályok megsértésének következményeként szankciókat vonhatnak maguk után, az ilyen eljárásokban az eljárások résztvevőinek jogait szabályozó általános szabályok és jogi rendelkezések sérelme nélkül.
(2) A Bizottság Biztonsági Akkreditációs Hatósága által megfelelően akkreditált személyek ezen információhoz csak a CCN/CSI hálózat gondozásához, karbantartásához és fejlesztéséhez szükséges mértékben férhetnek hozzá.
(3) Az (1) bekezdéstől eltérve az információt szolgáltató tagállam illetékes hatósága engedélyezi annak más célokra történő felhasználását a megkereső hatóság tagállamában, ha a megkeresett hatóság tagállamának joga szerint az információt ott hasonló célokra fel lehet használni.
(4) Amennyiben a megkereső hatóság úgy véli, hogy a megkeresett hatóságtól kapott információ egy harmadik tagállam illetékes hatósága számára hasznos lehet, továbbíthatja ezen információt az utóbbi hatóságnak. Erről előzetesen értesíti a megkeresett hatóságot. A megkeresett hatóság kikötheti, hogy az információ harmadik fél részére történő átadásához a saját előzetes beleegyezése szükséges.
(5) Az ebben a rendeletben említett minden információtárolás vagy információcsere a 95/46/EK irányelvet végrehajtó rendelkezések hatálya alá tartozik. A tagállamok e rendelet helyes alkalmazásának érdekében azonban korlátozzák a 95/46/EK irányelv 10. cikkében, 11. cikke (1) bekezdésében, 12. cikkében és 21. cikkében meghatározott kötelezettségek és jogok alkalmazási körét az irányelv 13. cikke (1) bekezdésének e) pontjában említett érdekek védelme érdekében.
56. cikk
Azon jelentéseket, nyilatkozatokat és egyéb dokumentumokat vagy ezek hitelesített másolatait vagy kivonatait, amelyeket a megkeresett hatóság munkatársai szereztek meg és az e rendeletben meghatározott segítségnyújtás során közöltek a megkereső hatósággal, a megkereső hatóság tagállamának illetékes szervei ugyanúgy bizonyítékként használhatják fel, mint a megkereső ország hatóságai által kiállított hasonló dokumentumokat.
57. cikk
(1) E rendelet alkalmazásában a tagállamok megtesznek minden szükséges intézkedést annak érdekében, hogy
a)
az illetékes hatóságok között hatékony belső koordinációt biztosítsanak;
b)
az ilyen koordináció céljára általuk felhatalmazott hatóságok között közvetlen együttműködés jöjjön létre;
c)
biztosítsák az e rendeletben meghatározott információcserére vonatkozó rendelkezések zavartalan működését.
(2) A Bizottság a rendelkezésére álló, átadható információkat haladéktalanul közli a tagállamokkal.
XVI. FEJEZET
ZÁRÓ RENDELKEZÉSEK
58. cikk
(1) A Bizottságot a Közigazgatási Együttműködési Állandó Bizottság segíti.
(2) Az e bekezdésre történő hivatkozás esetén az 1999/468/EK határozat 5. és 7. cikkét kell alkalmazni, annak 8. cikkére is figyelemmel.
Az 1999/468/EK határozat 5. cikkének (6) bekezdésében megállapított határidő három hónap.
59. cikk
(1) 2013. november 1-jéig, ezt követően pedig ötévente a Bizottság jelentést készít az Európai Parlament és a Tanács részére e rendelet alkalmazásáról.
(2) A tagállamok közlik a Bizottsággal nemzeti joguknak azokat a rendelkezéseit, amelyeket az e rendelet által szabályozott területen fogadnak el.
60. cikk
(1) E rendelet nem érinti az egyéb jogi aktusokból, a tagállamok közötti kétoldalú vagy többoldalú megállapodásokból származó szélesebb körű kölcsönös segítségnyújtási kötelezettségek teljesítését.
(2) Az egyedi esetek kezelésének kivételével a tagállamok haladéktalanul értesítik a Bizottságot, amennyiben az e rendelet alá tartozó területen és különösen a 11. cikk alapján, kétoldalú megállapodást kötnek. A Bizottság ezt követően tájékoztatja erről a többi tagállamot.
61. cikk
Az 1798/2003/EK rendelet 2012. január 1-jétől hatályát veszti. Érvényben marad ugyanakkor az említett rendelet 2. cikkének (1) bekezdése mindaddig, amíg a Bizottság közzé nem teszi az e rendelet 3. cikkében említett illetékes hatóságok jegyzékét.
Az említett rendelet V. fejezete a 27. cikk (4) bekezdésének kivételével, 2012. december 31-ig továbbra is alkalmazandó.
A hatályát vesztett rendeletre való hivatkozásokat erre a rendeletre történő hivatkozásként kell értelmezni.
62. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. január 1-jétől kell alkalmazni.
Mindazonáltal, a 33-37. cikket 2010. november 1-jétől kell alkalmazni;
az V. fejezetet a 22. cikk és a 23. cikk kivételével 2013. január 1-jétől kell alkalmazni;
-
a 38-42. cikket 2012. január 1-jétől2014. december 31-ig kell alkalmazni;
-
a 43-47. cikket 2015. január 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxembourgban, 2010. október 7-én.


Input:
RÅDETS AFGØRELSE
af 26. juli 2010
om undertegnelse og midlertidig anvendelse af en aftale mellem Den Europæiske Union, Island, Liechtenstein og Norge om en EØS-finansieringsmekanisme for 2009-2014, en aftale mellem Den Europæiske Union og Norge om en norsk finansieringsmekanisme for perioden 2009-2014, en tillægsprotokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Island om de særlige bestemmelser, der gælder for indførsel i Den Europæiske Union af visse former for fisk og fiskevarer for perioden 2009-2014, og en tillægsprotokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Norge om de særlige bestemmelser, der gælder for indførsel i Den Europæiske Union af visse former for fisk og fiskevarer for perioden 2009-2014
(2010/674/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 217 sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Følgende finansieringsmekanismer og samarbejdsprogrammer udløb den 30. april 2009:
-
EØS-finansieringsmekanismen for 2004-2009, der er fastlagt i protokol 38a til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (»EØS-aftalen«) (1), og som sidenhen er blevet suppleret med et addendum i 2007, efter at Bulgarien og Rumænien blev kontraherende parter i EØS-aftalen (2)
-
den norske finansieringsmekanisme for 2004-2009, der er fastlagt i aftalen mellem Kongeriget Norge og Det Europæiske Fællesskab om en norsk finansieringsmekanisme for perioden 2004-2009 (3)
-
samarbejdsprogrammet, der er nævnt i aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Norge om et samarbejdsprogram for økonomisk vækst og bæredygtig udvikling i Bulgarien (4), og
-
samarbejdsprogrammet, der er nævnt i aftalen i form af brevveksling mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Norge om et samarbejdsprogram for økonomisk vækst og bæredygtig udvikling i Rumænien (5).
(2)
Der er fortsat behov for at mindske de økonomiske og sociale uligheder i Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde. Derfor bør der oprettes en ny mekanisme for finansielle bidrag fra EØS-/EFTA-staterne og en ny norsk finansieringsmekanisme.
(3)
Til det formål har Kommissionen på vegne af Unionen forhandlet en aftale med Island, Liechtenstein og Norge om en ny EØS-finansieringsmekanisme for perioden 2009-2014 samt et bilag til aftalen. Bilaget vil blive fastlagt i form af en protokol, der benævnes protokol 38b til EØS-aftalen. Desuden har Kommissionen på vegne af Unionen forhandlet en aftale med Norge om en ny norsk finansieringsmekanisme for perioden 2009-2014.
(4)
Med forbehold af deres indgåelse på et senere tidspunkt bør disse aftaler undertegnes.
(5)
De særlige bestemmelser, der gælder for indførsel i Unionen af visse former for fisk og fiskevarer med oprindelse i Island og Norge, som er fastlagt følgende protokoller, udløb den 30. april 2009 og bør gennemgås i overensstemmelse med artikel 2 i hver af disse protokoller:
-
tillægsprotokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Island som følge af Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union (6)
-
tillægsprotokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Norge som følge af Den Tjekkiske Republiks, Republikken Estlands, Republikken Cyperns, Republikken Letlands, Republikken Litauens, Republikken Ungarns, Republikken Maltas, Republikken Polens, Republikken Sloveniens og Den Slovakiske Republiks tiltrædelse af Den Europæiske Union (7)
-
tillægsprotokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Island som følge af Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union (8)
-
tillægsprotokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Norge som følge af Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union (9).
(6)
Til det formål har Kommissionen på vegne af Unionen forhandlet nye tillægsprotokoller til disse frihandelsaftaler med henholdsvis Island og Norge med henblik på at fastlægge særlige bestemmelser for indførsel i Unionen af visse former for fisk og fiskevarer med oprindelse i Island og Norge for perioden 2009-2014.
(7)
Med forbehold af deres indgåelse på et senere tidspunkt bør disse tillægsprotokoller undertegnes.
(8)
Erstatningen af de eksisterende finansieringsmekanismer med nye mekanismer, der vedrører andre tidsperioder, andre beløb og andre gennemførelsesbestemmelser, samt fornyelsen og udvidelsen af de indrømmelser, der vedrører visse former for fisk og fiskevarer, udgør som helhed en væsentlig udvikling af associeringen med EØS-/EFTA-staterne, hvilket begrunder henvisningen til artikel 217 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde.
(9)
Indtil afslutningen af de procedurer, der er nødvendige for deres indgåelse, bør de i betragtning 3 nævnte aftaler og de i betragtning 7 nævnte protokoller anvendes midlertidigt -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Undertegnelsen af følgende aftaler og protokoller godkendes herved på Unionens vegne med forbehold af deres indgåelse:
-
Aftale mellem Den Europæiske Union, Island, Fyrstendømmet Liechtenstein og Kongeriget Norge om en EØS-finansieringsmekanisme for 2009-2014 samt bilaget hertil
-
Aftale mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Norge om en norsk finansieringsmekanisme for perioden 2009-2014
-
Tillægsprotokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Island samt bilaget hertil
-
Tillægsprotokol til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Norge samt bilaget hertil.
Teksten til aftalerne og tillægsprotokollerne og bilagene hertil er knyttet til denne afgørelse.
Artikel 2
Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne disse aftaler og protokoller på Unionens vegne med forbehold af deres indgåelse.
Artikel 3
I afventning af afslutningen af procedurerne for deres indgåelse anvendes de i artikel 1 nævnte aftaler og protokoller midlertidigt fra følgende datoer:
-
aftalen mellem Den Europæiske Union, Island, Fyrstendømmet Liechtenstein og Kongeriget Norge om en EØS-finansieringsmekanisme for 2009-2014 samt bilaget hertil, fra den første dag i den første måned efter deponeringen af den sidste meddelelse med henblik herpå
-
aftalen mellem Den Europæiske Union og Kongeriget Norge om en norsk finansieringsmekanisme for perioden 2009-2014, fra den første dag i den første måned efter deponeringen af den sidste meddelelse med henblik herpå
-
tillægsprotokollen til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Republikken Island samt bilaget hertil, fra den første dag i den tredje måned efter deponeringen af den sidste meddelelse med henblik herpå
-
tillægsprotokollen til overenskomsten mellem Det Europæiske Økonomiske Fællesskab og Kongeriget Norge samt bilaget hertil, fra den første dag i den tredje måned efter deponeringen af den sidste meddelelse med henblik herpå.
Artikel 4
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 26. juli 2010.


Input:
UREDBA (EU) št. 1312/2011 EVROPSKEGA PARLAMENTA IN SVETA
z dne 19. decembra 2011
o spremembi Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 glede nekaterih določb o finančnem upravljanju za nekatere države članice, ki imajo ali jim grozijo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo
EVROPSKI PARLAMENT IN SVET EVROPSKE UNIJE STA -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije ter zlasti členov 42 in 43 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
v skladu z rednim zakonodajnim postopkom (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Doslej najhujša finančna kriza in doslej najhujši gospodarski upad sta hudo prizadela gospodarsko rast in finančno stabilnost ter povzročila močno poslabšanje finančnih in gospodarskih razmer v več državah članicah. Nekatere države članice imajo ali jim grozijo resne težave, zlasti tiste v zvezi z gospodarsko rastjo in finančno stabilnostjo ter s povečanjem njihovega primanjkljaja in dolga zaradi mednarodnih gospodarskih in finančnih razmer.
(2)
Čeprav so bili sprejeti že številni pomembni ukrepi za uravnavanje negativnih učinkov krize, vključno s spremembami zakonodajnega okvira, se vpliv finančne krize na realno gospodarstvo, trg dela in državljane občuti širše. Pritisk na nacionalne finančne vire se povečuje in sedaj so potrebni dodatni koraki za zmanjšanje tega pritiska prek čim večje in čim boljše uporabe financiranja Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja („EKSRP“).
(3)
Na podlagi člena 122(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije, ki določa možnost odobritve finančne pomoči Unije državi članici, ki je v težavah ali ji zaradi izjemnih dogodkov, nad katerimi nima nikakršnega nadzora, resno grozijo hude težave, je Uredba Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (3) vzpostavila tak mehanizem z namenom ohranjanja finančne stabilnosti Unije.
(4)
Z Izvedbenim sklepom Sveta 2011/77/EU (4) oziroma 2011/344/EU (5) je bila Irski in Portugalski odobrena taka finančna pomoč Unije. Grčija je imela resne težave v zvezi s finančno stabilnostjo že pred začetkom veljavnosti Uredbe (EU) št. 407/2010 in je prejela finančno pomoč med drugim od drugih držav članic euroobmočja.
(5)
Uredba Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (6) je vzpostavila instrument, ki določa, da Svet odobri srednjeročno finančno pomoč, kadar ima država članica, ki ni sprejela eura, težave s svojo plačilno bilanco ali ji te resno grozijo.
(6)
Z odločbami Sveta 2009/102/ES (7), 2009/290/ES (8) oziroma 2009/459/ES (9) se je taka finančna pomoč dodelila Madžarski, Latviji in Romuniji.
(7)
Obdobje, v katerem je finančna pomoč na voljo Irski, Madžarski, Latviji, Portugalski in Romuniji, je določeno v ustreznih sklepih in odločbah Sveta. Pomoč za Madžarsko je potekla 4. novembra 2010.
(8)
Za Grčijo je Sporazum med upniki, ki je bil sklenjen skupaj s Sporazumom o posojilu med članicami euroobmočja, začel veljati 11. maja 2010. Sporazum med upniki določa, da obdobje razpoložljivosti poteče tri leta od datuma navedenega sporazuma.
(9)
Finančni ministri 17 držav članic euroobmočja so 11. julija 2011 podpisali Pogodbo o ustanovitvi Evropskega mehanizma za stabilnost (EMS). Navedena pogodba izhaja iz Sklepa Evropskega sveta 2011/199/EU z dne 25. marca 2011 o spremembi člena 136 Pogodbe o delovanju Evropske unije glede mehanizma za stabilnost za države članice, katerih valuta je euro (10). Predvideva se, da bo do leta 2013 EMS prevzel naloge, ki jih trenutno izvajata Evropski instrument za finančno stabilnost (EFSF) in Evropski mehanizem za finančno stabilizacijo (EFSM).
(10)
Evropski svet je v sklepih z dne 23. in 24. junija 2011 pozdravil namero Komisije, da poveča sinergije med programom posojil za Grčijo in skladi Unije, in podprl vsa prizadevanja za povečanje zmogljivosti Grčije pri črpanju iz skladov Unije, da bi se spodbudila rast in zaposlovanje, in sicer s preusmeritvijo v izboljšanje konkurenčnosti in ustvarjanje delovnih mest. Evropski svet je poleg tega pozdravil in podprl pripravo celovitega programa tehnične podpore Grčiji, ki jo izvaja Komisija v sodelovanju z državami članicami. Ta sprememba Uredbe Sveta (ES) št. 1698/2005 z dne 20. septembra 2005 o podpori za razvoj podeželja iz Evropskega kmetijskega sklada za razvoj podeželja (EKSRP) (11) prispeva k takšnim prizadevanjem za povečanje sinergij.
(11)
Za olajšanje upravljanja financiranja Unije, ki bi pomagala pospeševati naložbe v državah članicah in zadevnih regijah ter za povečanje vpliva financiranja na gospodarstvo, je treba omogočiti, da se delež prispevkov EKSRP poveča do 95 % upravičenih javnih izdatkov v regijah, upravičenih po konvergenčnem cilju, in poveča do 85 % upravičenih javnih izdatkov v drugih regijah, ki imajo resne težave v zvezi z njihovo finančno stabilnostjo.
(12)
V skladu s splošnimi načeli, ki se uporabljajo v skladu z Uredbo (ES) št. 1698/2005, se povečani deleži sofinanciranja uporabljajo zgolj za izplačila po tem, ko Komisija potrdi ustrezne programe razvoja podeželja, vključno z novimi finančnimi načrti. Zato je potrebno določiti postopek, po katerem lahko države članice uporabijo to možnost, kot tudi mehanizem, s katerim bo ta možnost zagotovljena.
(13)
Začasno povečanje deležev sofinanciranja bi moralo upoštevati tudi proračunske omejitve, s katerimi se soočajo vse države članice, in te proračunske omejitve bi se morale ustrezno odražati v splošnem proračunu Evropske unije. Poleg tega bi morala biti uporaba mehanizma omejena na izdatke plačilnih agencij do 31. decembra 2013, saj je njegov glavni namen reševati specifične tekoče težave.
(14)
Uredbo (ES) št. 1698/2005 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti.
(15)
Zaradi nujnosti reševanja gospodarske krize bi morala ta uredba začeti veljati takoj po objavi -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
V člen 70 Uredbe (ES) št. 1698/2005 se za odstavkom 4b vstavi naslednji odstavek:
„4c. Z odstopanjem od zgornjih meja, določenih v odstavkih 3, 4 in 5, se lahko prispevek EKSRP poveča do največ 95 % upravičenih javnih izdatkov v regijah, upravičenih po konvergenčnem cilju, in v najbolj oddaljenih regijah in za manjše Egejske otoke ter do 85 % upravičenih javnih izdatkov v drugih regijah. Ti deleži se nanašajo na upravičene izdatke, ki bodo na novo prijavljeni v posameznih potrjenih izjavah o izdatkih, nastalih v obdobju, v katerem država članica izpolnjuje enega od naslednjih pogojev:
(a)
finančna podpora je državi članici dana na razpolago v skladu z Uredbo Sveta (EU) št. 407/2010 z dne 11. maja 2010 o vzpostavitvi Evropskega mehanizma za finančno stabilizacijo (12) ali jo državi članici da na razpolago druga država članica euroobmočja pred začetkom veljavnosti navedene uredbe;
(b)
srednjeročna finančna pomoč je državi članici dana na razpolago v skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 332/2002 z dne 18. februarja 2002 o ustanovitvi aranžmaja za zagotavljanje srednjeročne finančne pomoči za plačilne bilance držav članic (13);
(c)
finančna pomoč je državi članici dana na razpolago v skladu s Pogodbo o ustanovitvi Evropskega mehanizma za stabilnost.
Država članica, ki želi uporabiti odstopanje iz prvega pododstavka, pri Komisiji predloži prošnjo za ustrezno spremembo njenega programa razvoja podeželja. Odstopanje se uporablja, ko Komisija potrdi spremembe programa, in preneha veljati, ko država članica ne izpolnjuje več pogojev iz točk (a), (b) ali (c) prvega pododstavka. Vsekakor se odstopanje iz prvega pododstavka uporablja le za izdatke, ki so jih imele plačilne agencije do 31. decembra 2013.
Ko se odstopanje iz prvega pododstavka preneha uporabljati, država članica Komisiji pošlje predlog za spremembo programa, vključno z novim finančnim načrtom, ki je skladen z največjimi deleži, ki so bili v uporabi pred odstopanjem.
Če država članica do datuma, ko se odstopanje preneha uporabljati v skladu z drugim pododstavkom, Komisiji ne predloži predloga za spremembo programa za razvoj podeželja, vključno z novim finančnim načrtom, ali če priglašeni finančni načrt ni v skladu z največjimi deleži iz odstavkov 3, 4 in 5, se ti deleži samodejno začnejo uporabljati od tega datuma.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 19. decembra 2011


Input:
DÉCISION D’EXÉCUTION DE LA COMMISSION
du 19 juillet 2012
portant modification de la liste des «collectivités locales de base» annexée à la directive 94/80/CE du Conseil fixant les modalités de l’exercice du droit de vote et d’éligibilité aux élections municipales pour les citoyens de l’Union résidant dans un État membre dont ils n’ont pas la nationalité
(2012/412/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne, et notamment son article 22, paragraphe 1,
vu la directive 94/80/CE du Conseil du 19 décembre 1994 fixant les modalités de l’exercice du droit de vote et d’éligibilité aux élections municipales pour les citoyens de l’Union résidant dans un État membre dont ils n’ont pas la nationalité (1), et notamment son article 2, paragraphe 2,
considérant ce qui suit:
(1)
La directive 94/80/CE énumère, dans son annexe, les «collectivités locales de base» qui déterminent son champ d’application.
(2)
Aux termes de l’article 2, paragraphe 2, de la directive 94/80/CE, si, à la suite d’une modification de la loi nationale, une collectivité locale de base visée à l’annexe de ladite directive est remplacée par une autre ou si, à la suite d’une telle modification, une collectivité locale de base est supprimée ou créée, l’État membre concerné le notifie à la Commission. Par conséquent, la Commission doit adapter l’annexe en y faisant les substitutions, les suppressions et les ajouts appropriés, et l’annexe ainsi révisée doit être publiée au Journal officiel de l'Union européenne.
(3)
Le Danemark, la Grèce, l’Irlande, la Lettonie et la Lituanie ont informé la Commission que, par suite de modifications apportées à leur législation nationale, leurs «collectivités locales de base» avaient changé. Ces législations ont été communiquées officiellement à la Commission.
(4)
Il convient de modifier en conséquence l’annexe de la directive 94/80/CE,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
L’annexe de la directive 94/80/CE est modifiée conformément à l’annexe de la présente décision.
Article 2
La présente décision entre en vigueur le premier jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Fait à Bruxelles, le 19 juillet 2012.


Input:
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) No 680/2012 DE LA COMMISSION
du 24 juillet 2012
enregistrant une dénomination dans le registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées [Uva di Puglia (IGP)]
LA COMMISSION EUROPEENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 510/2006 du Conseil du 20 mars 2006 relatif à la protection des indications géographiques et des appellations d’origine des produits agricoles et des denrées alimentaires (1), et notamment son article 7, paragraphe 4, premier alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 6, paragraphe 2, premier alinéa, du règlement (CE) no 510/2006, la demande d'enregistrement de la dénomination «Uva di Puglia» déposée par l'Italie, a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (2).
(2)
Aucune déclaration d’opposition, conformément à l’article 7 du règlement (CE) no 510/2006, n’ayant été notifiée à la Commission, cette dénomination doit donc être enregistrée,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
La dénomination figurant à l’annexe du présent règlement est enregistrée.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout Etat membre.
Fait à Bruxelles, le 24 juillet 2012.


Input:
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tas-6 ta’ April 2010
li temenda d-Deċiżjoni 2009/296/KE li tistabbilixxi programm speċifiku ta’ kontroll u spezzjoni marbut mal-irkupru tat-tonn fil-Lvant tal-Atlantiku u fil-Mediterran
(notifikata bid-dokument numru C(2010) 2060)
(2010/210/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1224/2009 tal-20 ta’ Novembru 2009 li jistabbilixxi sistema Komunitarja ta’ kontroll għall-iżgurar tal-konformità mar-regoli ta’ Politika Komuni tas-Sajd (1), u partikolarment l-Artikolu 95 tiegħu,
Billi:
(1)
Il-Kummissjoni Internazzjonali għall-Konservazzjoni tat-Tonn fl-Atlantiku (ICCAT) fl-2006 adottat pjan multiannwali għall-irkupru tat-tonn fil-Lvant tal-Atlantiku u fil-Mediterran (Rakkomandazzjoni tal-ICCAT 06-05), li daħal fis-seħħ fit-13 ta’ Ġunju 2007. Dak il-Pjan għall-Irkupru ġie traspost f’leġiżlazzjoni tal-Komunità bir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1559/2007 (2).
(2)
Fl-24 ta’ Novembru 2008 l-ICCAT adottat ir-Rakkomandazzjoni 08-05, li temenda ir-Rakkomandazzjoni 06-05. Dik ir-Rakkomandazzjoni ġiet trasposta f’leġiżlazzjoni tal-Komunità bir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 302/2009 tas-6 ta’ April 2009 li jistabbilixxi pjan multiannwali għall-irkupru tat-tonn fil-Lvant tal-Atlantiku u fil-Mediterran, li jemenda r-Regolament (KE) Nru 43/2009 u li jħassar ir-Regolament (KE) Nru 1559/2007 (3).
(3)
Sabiex tiġi żgurata l-implimentazjoni b’suċċess tar-Rakkomandazzjoni 08-05 tal-ICCAT, kien meħtieġ programm ta’ kontroll u spezzjoni speċifiku. Id-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2009/296/KE (4) stabbiliet b’hekk programm speċifiku ta’ kontroll u spezzjoni li jkopri perjodu ta’ sentejn (2) (mill-15 ta’ Marzu 2009 sal-15 ta’ Marzu 2011).
(4)
Fl-Anness I għad-Deċiżjoni 2009/296/KE, it-Taqsima intitolata “Kompiti ta’ Spezzjoni” għandha tiġi aġġornata biex tirrifletti l-provvedimenti tar-Regolament (KE) Nru 302/2009.
(5)
Waqt il-laqgħa annwali tagħha f’Novembru 2009, il-Kummissjoni tal-ICCAT iddeċidiet li ttejjeb l-effiċjenza tal-ispezzjonijiet imwettqa taħt l-Iskema Internazzjonali tal-Ispezzjonijiet tal-ICCAT u din l-opinjoni adottat mudell ġdid għar-rapporti ta’ spezzjoni.
(6)
Id-Deċiżjoni 2009/296/KE għandha għaldaqstant tiġi emendata skont dan.
(7)
Il-miżuri pprovduti f’din id-Deċiżjoni ġew stabbiliti flimkien mal-Istati Membri kkonċernati.
(8)
Il-miżuri stabbiliti f’din id-Deċiżjoni huma skont l-opinjoni tal-Kumitat għas-Sajd u l-Akkwakultura,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Id-Deċiżjoni 2009/296/KE hija emendata kif ġej:
(1)
l-Artikolu 8 huwa emendat kif ġej:
(a)
Il-paragrafu 1 jinbidel b’dan li ġej:
“1. L-Istati Membri li l-ispetturi tagħhom jiskopru kwalunkwe ksur waqt spezzjoni tal-attivitajiet elenkati fl-Artikolu 2, għandhom jinfurmaw lill-Partijiet li ġejjin dwar id-data tal-ispezzjoni u d-dettalji tal-ksur:
(a)
l-Istat Membru tal-bandiera rilevanti u l-Kummissjoni, u fejn xieraq;
(b)
l-Istat Membru li fih tkun stabbilita l-istallazzjoni tal-farm jew l-impriża involuta fl-ipproċessar u/jew il-kummerċ tal-prodotti tat-tonn.”
(b)
Il-paragrafu 3 jinbidel b’dan li ġej:
“3. L-Istati Membri li l-ispetturi tagħhom josservaw attività jew kundizzjoni li tista’ tikkostitwixxi ksur serju, kif definit fit-Taqsima I(1) tal-Anness VI għar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 302/2009 (*), għandhom minnufih jinnotifikaw lill-Kummissjoni li imbagħad tinnotifika direttament lill-awtoritajiet tal-Istat tal-bandiera tal-bastiment tas-sajd, kif ukoll lis-Segretarjat tal-ICCAT.
(*) ĠU L 96, 15.4.2009, p. 1.”"
(c)
Fil-paragrafu 4, l-ewwel sentenza tinbidel b’dan li ġej:
“F’każ li ksur serju, kif definit fis-Sezzjoni I(1) tal-Anness VI għar-Regolament (KE) Nru 302/2009, jinstab abbord bastiment tas-sajd tal-Komunità, l-Istat Membru tal-bandiera għandu jiżgura li, wara l-ispezzjoni, il-bastiment tas-sajd iwaqqaf kull attività ta’ sajd.”
(d)
Il-paragrafu 5 jinbidel b’dan li ġej:
“5. L-Istati Membri għandhom jikkooperaw biex jiżguraw li, jekk il-prosekuzzjoni ta’ ksur tiġi trasferita lill-Istat Membru tar-reġistrazzjoni skont l-Artikolu 86 tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1224/2009 (**), is-sigurtà u l-kontinwità ta’ kwalunkwe evidenza tal-infrazzjoni ċitati mill-ispetturi tiegħu tkun garantita f’kull każ.
(**) ĠU L 343, 22.12.2009, p. 1.”"
(2)
L-Anness I huwa emendat kif ġej:
(a)
it-Taqsima intitolata “Kompiti ta’ Spezzjoni” hija emendata kif ġej:
(i)
Il-punt 1.6(e) jinbidel b’dan li ġej:
“(e)
li il-kaptan tal-bastiment tal-qbid u tat-tug jiżgura l-monitoraġġ tal-attivitajiet kollha tat-trasferiment b’kamera tal-vidjow fl-ilma.”
(ii)
Il-punt 1.10(a) jinbidel b’dan li ġej:
“(a)
li d-dokumentazzjoni hija preżenti u kkompletata u rraportata kif xieraq (dokumenti tal-qbid u ċertifikat tar-riesportazzjoni tat-tonn, dikjarazzjoni tat-trasferiment, dikjarazzjoni tal-qbid mill-gaġeġ, dikjarazzjoni tat-trażbord);”
(b)
it-Taqsima intitolata “Rapport ta’ Spezzjonijiet” titbiddel bit-test fl-Anness għal din id-Deċiżjoni.
Artikolu 2
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lill-Istati Membri.
Magħmul fi Brussell, is-6 ta’ April 2010.


Input:
KOMISIJAS REGULA (ES) Nr. 382/2010
(2010. gada 5. maijs)
par atļaujas piešķiršanas atteikumu dažām veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem, kuras neattiecas uz slimības riska samazināšanu un uz bērnu attīstību un veselību
(Dokuments attiecas uz EEZ)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2006. gada 20. decembra Regulu (EK) Nr. 1924/2006 par uzturvērtības un veselīguma norādēm uz pārtikas produktiem (1) un jo īpaši tās 18. panta 5. punktu,
tā kā:
(1)
Saskaņā ar Regulu (EK) Nr. 1924/2006 veselīguma norādes uz pārtikas produktiem ir aizliegtas, ja vien Komisija nav tām piešķīrusi atļauju saskaņā ar minēto regulu un tās nav iekļautas atļauto norāžu sarakstā.
(2)
Regulā (EK) Nr. 1924/2006 arī paredzēts, ka uzņēmēji, kas iesaistīti pārtikas apritē, pieteikumus par atļauju piešķiršanu veselīguma norādēm var iesniegt dalībvalsts kompetentajai iestādei. Dalībvalsts kompetentā iestāde nosūta derīgos pieteikumus Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EFSA) (turpmāk “Iestāde”).
(3)
Pēc pieteikuma saņemšanas Iestādei par to ir nekavējoties jāinformē pārējās dalībvalstis un Komisija, kā arī jāsniedz atzinums par attiecīgo veselīguma norādi.
(4)
Komisijai ir jālemj par atļaujas piešķiršanu veselīguma norādēm, ņemot vērā Iestādes sniegto atzinumu.
(5)
Pēc tam, kad uzņēmums The Natural Push-Up Company2008. gada 28. novembrī iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 13. panta 5. punktu, Iestādei tika lūgts sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar Natural Push-Up® tablešu un Natural Push-Up® kapsulu ietekmi uz sieviešu krūšu pacelšanu (jautājums Nr. EFSA-Q-2008-784) (2). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Lietojot NPU tabletes, tiek imitēts sieviešu krūšu pacelšanas process ar 8-PN (8-prenilnaringerīna) palīdzību”.
(6)
Komisija un dalībvalstis 2009. gada 5. jūnijā saņēma Iestādes zinātnisko atzinumu, kurā tā, pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, secināja, ka nav noteikta cēloņsakarība starp Natural Push-Up® tablešu un Natural Push-Up® kapsulu lietošanu pārtikā un norādīto ietekmi. Attiecīgi, tā kā minētā veselīguma norāde neatbilst Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajiem kritērijiem, tai nevar piešķirt atļauju.
(7)
Pēc tam, kad uzņēmums Clasado Ltd. 2008. gada 29. decembrī iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 13. panta 5. punktu, Iestādei tika lūgts sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar BimunoBT (BGOS) Prebiotic ietekmi uz veselīgas kuņģa un zarnu trakta darbības uzturēšanu (jautājums Nr. EFSA-Q-2009-00231) (3). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Palīdz uzturēt veselīgu kuņģa un zarnu trakta darbību”.
(8)
Komisija un dalībvalstis 2009. gada 7. jūlijā saņēma Iestādes zinātnisko atzinumu, kurā tā, pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, secināja, ka nav noteikta cēloņsakarība starp BimunoBT (BGOS) Prebiotic lietošanu pārtikā un norādīto ietekmi. Attiecīgi, tā kā minētā veselīguma norāde neatbilst Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajiem kritērijiem, tai nevar piešķirt atļauju.
(9)
Pēc tam, kad uzņēmums Clasado Ltd. 2008. gada 15. jūlijā iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 13. panta 5. punktu, Iestādei tika lūgts sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar BimunoBT (BGOS) Prebiotic ietekmi uz imūnsistēmas stiprināšanu (jautājums Nr. EFSA-Q-2009-00230) (4). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Stiprina jūsu dabisko aizsardzību”.
(10)
Komisija un dalībvalstis 2009. gada 7. jūlijā saņēma Iestādes zinātnisko atzinumu, kurā tā, pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, secināja, ka nav noteikta cēloņsakarība starp BimunoBT (BGOS) Prebiotic lietošanu pārtikā un norādīto ietekmi. Attiecīgi, tā kā minētā veselīguma norāde neatbilst Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajiem kritērijiem, tai nevar piešķirt atļauju.
(11)
Pēc tam, kad uzņēmums Sunstar Suisse S.A. 2009. gada 4. februārī iesniedza pieteikumu saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 13. panta 5. punktu, Iestādei tika lūgts sniegt atzinumu par veselīguma norādi saistībā ar Gum PeriobalanceTM tablešu un košļājamo gumiju ietekmi uz mutes dobuma veselību (jautājums Nr. EFSA-Q-2009-00373) (5). Pieteikuma iesniedzējs ierosināja šādu norādes formulējumu: “Gum PeriobalanceTM apvienojumā ar pareizu mutes dobuma higiēnu palīdz normalizēt mutes dobuma mikrofloru un uzlabot mutes dobuma veselību”.
(12)
Komisija un dalībvalstis 2009. gada 20. jūlijā saņēma Iestādes zinātnisko atzinumu, kurā tā, pamatojoties uz iesniegtajiem datiem, secināja, ka nav noteikta cēloņsakarība starp Gum PeriobalanceTM tablešu un košļājamo gumiju lietošanu pārtikā un norādīto ietekmi. Attiecīgi, tā kā minētā veselīguma norāde neatbilst Regulā (EK) Nr. 1924/2006 noteiktajiem kritērijiem, tai nevar piešķirt atļauju.
(13)
Nosakot šajā regulā paredzētos pasākumus, Komisija ņēma vērā atsauksmes, kas saskaņā ar Regulas (EK) Nr. 1924/2006 16. panta 6. punktu saņemtas no pieteikuma iesniedzējiem un sabiedrības locekļiem.
(14)
Regulas (EK) Nr. 1924/2006 28. panta 5. punktā paredzētie pārejas pasākumi uz minētās regulas 13. panta 1. punkta a) apakšpunktā noteiktajām veselīguma norādēm attiecas tikai tad, ja tās atbilst minētajā regulā paredzētajiem noteikumiem, tostarp atbilst minētajai regulai. Iestāde secināja, ka neviena no četrām veselīguma norādēm, kas minētas šajā regulā, neatbilst Regulas (EK) Nr. 1924/2006 prasībām, jo nav noteikta cēloņsakarība starp attiecīgo produktu lietošanu pārtikā un norādīto ietekmi, līdz ar to minētās regulas 28. panta 5. punktā paredzētais pārejas periods šīm veselīguma norādēm nav piemērojams. Tāpēc jānosaka sešu mēnešu pārejas periods, lai uzņēmēji, kas iesaistīti pārtikas apritē, varētu pielāgoties šajā regulā paredzētajām prasībām.
(15)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu, un ne Eiropas Parlaments, ne Padome nav izteikusi pret tiem iebildumus,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Šīs regulas pielikumā minētās veselīguma norādes neiekļauj Kopienas atļauto norāžu sarakstā, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 1924/2006 13. panta 3. punktā.
Tomēr tās var turpināt izmantot sešus mēnešus pēc šīs regulas spēkā stāšanās dienas.
2. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2010. gada 5. maijā


Input:
VERORDENING (EU) Nr. 1021/2010 VAN DE COMMISSIE
van 12 november 2010
houdende inschrijving van een benaming in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen [Peperone di Pontecorvo (BOB)]
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 510/2006 van de Raad van 20 maart 2006 inzake de bescherming van geografische aanduidingen en oorsprongsbenamingen van landbouwproducten en levensmiddelen (1), en met name artikel 7, lid 4, eerste alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Overeenkomstig artikel 6, lid 2, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 510/2006 is de door Italië ingediende aanvraag tot registratie van de benaming „Peperone di Pontecorvo” bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie (2).
(2)
Aangezien bij de Commissie geen bezwaren zijn ingediend overeenkomstig artikel 7 van Verordening (EG) nr. 510/2006, moet deze benaming worden ingeschreven in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De in de bijlage vermelde benaming wordt ingeschreven in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 12 november 2010.


Input:
TARYBOS ĮGYVENDINIMO SPRENDIMAS 2011/500/BUSP
2011 m. rugpjūčio 10 d.
kuriuo įgyvendinamas Sprendimas 2011/137/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Europos Sąjungos sutartį, ypač į jos 31 straipsnio 2 dalį,
atsižvelgdama į 2011 m. vasario 28 d. Tarybos sprendimą 2011/137/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje (1), ypač į jo 8 straipsnio 2 dalį,
kadangi:
(1)
2011 m. vasario 28 d. Taryba priėmė Sprendimą 2011/137/BUSP dėl ribojamųjų priemonių atsižvelgiant į padėtį Libijoje;
(2)
atsižvelgiant į padėties Libijoje sunkumą, į Sprendimo 2011/137/BUSP IV priede pateiktą asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašą reikėtų įtraukti dar du subjektus,
PRIĖMĖ ŠĮ SPRENDIMĄ:
1 straipsnis
Šio sprendimo priede išvardyti subjektai įtraukiami į Sprendimo 2011/137/BUSP IV priede pateiktą sąrašą.
2 straipsnis
Šis sprendimas įsigalioja jo priėmimo dieną.
Priimta Briuselyje 2011 m. rugpjūčio 10 d.