Input:
A BIZOTTSÁG 320/2010/EU RENDELETE
(2010. április 19.)
egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Prosciutto di Sauris [OFJ])
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (4) bekezdésének első albekezdésére,
mivel:
(1)
Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban és 17. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában Olaszország kérelmét a „Prosciutto di Sauris” elnevezés bejegyzésére (2).
(2)
A Bizottsághoz nem érkezett az 510/2006/EK rendelet 7. cikke szerinti kifogás, ezért az említett elnevezést be kell jegyezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az e rendelet mellékletében szereplő elnevezés bejegyzésre kerül.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. április 19-én.


Input:
KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/67/EU
av den 1 juli 2011
om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp abamektin som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (1), särskilt artikel 16.2 andra stycket, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens förordning (EG) nr 1451/2007 av den 4 december 2007 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (2) fastställs en förteckning över verksamma ämnen som ska utvärderas för att eventuellt tas upp i bilaga I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG. I den förteckningen ingår abamektin.
(2)
I enlighet med förordning (EG) nr 1451/2007 har abamektin utvärderats i överensstämmelse med artikel 11.2 i direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 18, insekticider, akaricider och bekämpningsmedel mot andra leddjur, som definieras i bilaga V till det direktivet.
(3)
Nederländerna utsågs till rapporterande medlemsstat och överlämnade den behöriga myndighetens rapport tillsammans med en rekommendation till kommissionen den 19 juni 2009, i enlighet med artikel 14.4 och 14.6 i förordning (EG) nr 1451/2007.
(4)
Den behöriga myndighetens rapport har granskats av medlemsstaterna och kommissionen. I enlighet med artikel 15.4 i förordning (EG) nr 1451/2007 infördes resultaten från granskningen i en granskningsrapport vid mötet i ständiga kommittén för biocidprodukter den 18 februari 2011.
(5)
De undersökningar som gjorts visar att biocidprodukter som används som insekticider, akaricider och bekämpningsmedel mot andra leddjur och som innehåller abamektin kan förväntas uppfylla kraven i artikel 5 i direktiv 98/8/EG. Abamektin bör därför tas upp i bilaga I till det direktivet.
(6)
Alla potentiella användningsområden har inte utvärderats på EU-nivå. Av det skälet bör medlemsstaterna utvärdera de användningsområden eller exponeringsscenarier och de risker för befolkningsgrupper och delar av miljön som inte på ett representativt sätt ingår i riskbedömningen på EU-nivå. Medlemsstaterna bör också, när de godkänner produkter, se till att lämpliga åtgärder vidtas eller särskilda villkor införs för att reducera identifierade risker till godtagbara nivåer.
(7)
På grund av de identifierade riskerna för sediment när produkter används med en viss dosering och släpps ut till ett avloppsreningsverk är det lämpligt att kräva att produkter inte tillåts för sådant bruk om inte framlagd information visar att produkten uppfyller villkoren i både artikel 5 och bilaga VI till direktiv 98/8/EG, vid behov genom tillämpning av lämpliga åtgärder för riskminskning.
(8)
Mot bakgrund av resultaten i granskningsrapporten bör man kräva att särskilda riskbegränsande åtgärder tillämpas på produktgodkännandenivå. I synnerhet, mot bakgrund av eventuella risker för barn, bör lämpliga åtgärder vidtas för att minska eventuell exponering av barn.
(9)
Det är viktigt att bestämmelserna i detta direktiv börjar tillämpas samtidigt i alla medlemsstater så att de biocidprodukter på marknaden som innehåller det verksamma ämnet abamektin behandlas likvärdigt, och även för att generellt sett främja en väl fungerande marknad för biocidprodukter.
(10)
En rimlig tid bör förflyta innan ett verksamt ämne tas upp i bilaga I till direktiv 98/8/EG så att medlemsstaterna och de berörda parterna kan förbereda sig för att uppfylla de nya kraven, och för att sökande som har utarbetat dokumentation till fullo ska kunna åtnjuta den tioåriga dataskyddsperiod som räknas från dagen för upptagandet i enlighet med artikel 12.1 c ii i direktiv 98/8/EG.
(11)
Efter upptagandet bör medlemsstaterna ges en rimlig tidsfrist för att genomföra artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG.
(12)
Direktiv 98/8/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
(13)
De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga I till direktiv 98/8/EG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
Artikel 2
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 30 juni 2012 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 2013.
När en medlemsstat antar bestämmelserna ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 3
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 4
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 1 juli 2011.


Input:
DECISÃO DO CONSELHO
de 12 de Maio de 2011
relativa à celebração do Acordo entre a União Europeia e o Governo da República Socialista do Vietname sobre certos aspectos dos serviços aéreos
(2011/285/UE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o n.o 2 do artigo 100.o, conjugado com a alínea a) do n.o 6 do artigo 218.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Tendo em conta a aprovação do Parlamento Europeu,
Considerando o seguinte:
(1)
Mediante Decisão de 5 de Junho de 2003, o Conselho autorizou a Comissão a iniciar negociações com países terceiros, tendo em vista a substituição de certas disposições dos acordos bilaterais vigentes por um acordo ao nível da União.
(2)
A Comissão negociou, em nome da União, um acordo com o Governo da República Socialista do Vietname sobre certos aspectos dos serviços aéreos, em conformidade com os mecanismos e directrizes constantes do anexo da Decisão de 5 de Junho de 2003.
(3)
O Acordo foi assinado em nome da União, sob reserva da sua eventual celebração em data posterior.
(4)
O Acordo deverá, pois, ser aprovado,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
É aprovado, em nome da União, o Acordo entre a União Europeia e o Governo da República Socialista do Vietname sobre certos aspectos dos serviços aéreos (1).
Artigo 2.o
O Presidente do Conselho fica autorizado a designar a(s) pessoa(s) com poderes para proceder à notificação prevista no n.o 1 do artigo 7.o do Acordo.
Artigo 3.o
A presente decisão entra em vigor na data da sua adopção.
Feito em Bruxelas, em 12 de Maio de 2011.


Input:
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 3 päivänä elokuuta 2010,
ihmiskudosten ja -solujen alalla järjestettävien tarkastusten ja valvontatoimenpiteiden ehtoja sekä tarkastuksiin ja valvontatoimenpiteisiin osallistuvien virkamiesten koulutusta ja pätevyyttä koskevien ohjeiden laatimisesta Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY mukaisesti
(tiedoksiannettu numerolla K(2010) 5278)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2010/453/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa, testausta, käsittelyä, säilömistä, säilytystä ja jakelua koskevien laatu- ja turvallisuusvaatimusten vahvistamisesta 31 päivänä maaliskuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/23/EY (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Direktiivissä 2004/23/EY vahvistetaan laatu- ja turvallisuusvaatimukset, jotka koskevat ihmisessä käytettäviksi tarkoitettujen ihmiskudosten ja -solujen luovuttamista, hankintaa, testausta, käsittelyä, säilömistä, säilytystä ja jakelua sekä ihmisessä käytettäviksi tarkoitettujen ihmiskudoksista ja -soluista valmistettujen tuotteiden osalta ainoastaan luovuttamista, hankintaa ja testausta, jotta varmistetaan ihmisten terveyden korkeatasoinen suojelu.
(2)
Jotta estetään tautien tarttuminen ihmisessä käytettäviksi tarkoitettujen ihmiskudosten ja -solujen välityksellä ja varmistetaan vastaava laatu- ja turvallisuustaso, direktiivin 2004/23/EY 7 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden toimivaltaisten viranomaisten on järjestettävä tarkastuksia ja suoritettava asianmukaisia valvontatoimenpiteitä sen varmistamiseksi, että kyseisessä direktiivissä säädettyjä vaatimuksia noudatetaan.
(3)
Direktiivin 2004/23/EY 7 artiklan 5 kohdassa säädetään, että komissio laatii suuntaviivat, jotka koskevat tarkastus- ja valvontatoimenpiteiden ehtoja sekä tarkastuksiin ja valvontatoimenpiteisiin osallistuvien virkamiesten koulutusta ja pätevyyttä, jotta saavutetaan yhdenmukainen pätevyys- ja suoritustaso. Suuntaviivoiksi tarkoitetut ohjeet eivät ole oikeudellisesti sitovia, vaan niiden tarkoituksena on tarjota jäsenvaltioille hyödyllistä apua direktiivin 2004/23/EY 7 artiklan täytäntöönpanossa.
(4)
Komissio tarkistaa ja saattaa ajan tasalle tämän päätöksen liitteessä annetut ohjeet jäsenvaltioiden komissiolle direktiivin 2004/23/EY 26 artiklan 1 kohdan mukaisesti toimittamien kertomusten pohjalta.
(5)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2004/23/EY 29 artiklalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN
1 artikla
Tämän päätöksen liitteessä annetaan ihmiskudosten ja -solujen alalla järjestettävien tarkastusten ja valvontatoimenpiteiden ehtoja sekä tarkastuksiin ja valvontatoimenpiteisiin osallistuvien virkamiesten koulutusta ja pätevyyttä koskevat ohjeet direktiivin 2004/23/EY 7 artiklan 5 kohdan mukaisesti.
2 artikla
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 3 päivänä elokuuta 2010.


Input:
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 17 juli 2012
tot wijziging van de bijlagen I tot en met IV bij Beschikking 2006/168/EG wat betreft bepaalde voorschriften inzake veterinaire certificering voor de invoer van runderembryo’s in de Unie
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2012) 4816)
(Voor de EER relevante tekst)
(2012/414/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 89/556/EEG van de Raad van 25 september 1989 tot vaststelling van veterinairrechtelijke voorschriften voor het intracommunautaire handelsverkeer in embryo’s van als huisdier gehouden runderen en de invoer daarvan uit derde landen (1), en met name artikel 7, lid 1, en artikel 9, lid 1, eerste alinea, onder b),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In bijlage I bij Beschikking 2006/168/EG van de Commissie van 4 januari 2006 tot vaststelling van de veterinairrechtelijke voorschriften en de voorschriften inzake veterinaire certificering voor de invoer van runderembryo’s in de Gemeenschap en tot intrekking van Beschikking 2005/217/EG (2) is de lijst vastgesteld van derde landen waaruit de lidstaten de invoer van embryo’s van als huisdier gehouden runderen („de embryo’s”) moeten toestaan. Er zijn ook aanvullende garanties inzake specifieke dierziekten vastgesteld die bepaalde derde landen uit de lijst in die bijlage moeten geven.
(2)
Beschikking 2006/168/EG bepaalt ook dat de lidstaten de invoer van embryo’s moeten toestaan die voldoen aan de veterinairrechtelijke voorschriften die zijn vastgesteld in de modellen van veterinaire certificaten in de bijlagen II, III en IV bij die beschikking.
(3)
De veterinairrechtelijke voorschriften voor bluetongue in de modellen van veterinaire certificaten in de bijlagen II, III en IV bij Beschikking 2006/168/EG zijn gebaseerd op de aanbevelingen van hoofdstuk 8.3. over bluetongue van de Terrestrial Animal Health Code van de Werelddiergezondheidsorganisatie (OIE). In dat hoofdstuk worden allerlei risicobeperkende maatregelen aanbevolen die erop gericht zijn ofwel de zoogdiergastheer niet bloot te stellen aan de besmettelijke vector, ofwel het virus te inactiveren door middel van antilichamen.
(4)
Bovendien heeft de OIE in de Terrestrial Animal Health Code een hoofdstuk gewijd aan de bewaking ten aanzien van geleedpotige vectoren van dierziekten. De controle van herkauwers op antilichamen tegen simbuvirussen, zoals het akabane- en het ainovirus van de familie Bunyaviridae, die vroeger werd beschouwd als een voordelige manier om de verspreiding van bluetonguecompetente vectoren vast te stellen voor er meer informatie over de verspreiding van die ziekten beschikbaar was, is niet opgenomen in de aanbevelingen.
(5)
De OIE heeft de akabane- en de ainoziekte ook niet in de Terrestrial Animal Health Code opgenomen. Bijgevolg moet het voorschrift voor het jaarlijks testen op die ziekten om de afwezigheid van de vector aan te tonen, worden geschrapt uit bijlage I bij Beschikking 2006/168/EG en uit de modellen van veterinaire certificaten in de bijlagen II, III en IV bij die beschikking.
(6)
Bovendien zijn tussen de Unie en bepaalde derde landen bilaterale overeenkomsten gesloten waarin specifieke voorwaarden voor de invoer van embryo’s in de Unie zijn opgenomen. Voor de samenhang moeten de in die bilaterale overeenkomsten opgenomen specifieke voorwaarden en modellen van veterinaire certificaten voor invoer dus gelden in plaats van de in Beschikking 2006/168/EG vastgestelde voorwaarden en modellen.
(7)
De diergezondheidsstatus van Zwitserland is gelijkwaardig aan die van de lidstaten. Het is daarom wenselijk dat in vivo verkregen en in vitro geproduceerde embryo’s die uit dat derde land in de Unie worden ingevoerd, vergezeld gaan van een veterinair certificaat dat is opgesteld overeenkomstig het model van het certificaat voor de intracommunautaire handel in bijlage C bij Richtlijn 89/556/EEG, dat wordt gebruikt voor de handel binnen de Unie in embryo’s van als huisdier gehouden runderen. Dat certificaat moet rekening houden met de aanpassingen die zijn vermeld in bijlage 11, aanhangsel 2, hoofdstuk VI, deel B, punt 2, bij de Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en de Zwitserse Bondsstaat inzake de handel in landbouwproducten, goedgekeurd bij Besluit 2002/309/EG, Euratom van de Raad en, wat betreft de overeenkomst inzake Wetenschappelijke en Technologische samenwerking, van de Commissie van 4 april 2002 betreffende de sluiting van zeven overeenkomsten met de Zwitserse Bondsstaat (3).
(8)
Op grond van Richtlijn 89/556/EEG is Nieuw-Zeeland ook erkend als een derde land met een diergezondheidsstatus die, voor de invoer van in vivo verkregen embryo’s, gelijkwaardig is aan die van de lidstaten.
(9)
Daarom is het wenselijk dat in vivo verkregen embryo’s die in Nieuw-Zeeland zijn verzameld en uit dat derde land in de Unie worden ingevoerd, vergezeld gaan van een vereenvoudigd certificaat dat is opgesteld overeenkomstig het model van gezondheidscertificaat in bijlage IV bij Beschikking 2003/56/EG van de Commissie van 24 januari 2003 tot vaststelling van gezondheidscertificaten voor de invoer van levende dieren en dierlĳke producten uit Nieuw-Zeeland (4) dat is vastgesteld overeenkomstig de Overeenkomst tussen de Europese Gemeenschap en Nieuw-Zeeland inzake sanitaire maatregelen voor de handel in levende dieren en dierlijke producten (5), goedgekeurd bij Besluit 97/132/EG van de Raad (6).
(10)
Beschikking 2007/240/EG van de Commissie (7) bepaalt dat voor de verschillende veterinaire en gezondheidscertificaten die vereist zijn om levende dieren, sperma, embryo’s, eicellen en producten van dierlijke oorsprong in de Unie binnen te brengen, de in bijlage I daarbij opgenomen geüniformiseerde modellen voor veterinaire certificaten moeten worden gebruikt. Voor de samenhang en de vereenvoudiging van de wetgeving van de Unie moeten de modellen van veterinaire certificaten in de bijlagen II, III en IV bij Beschikking 2006/168/EG rekening houden met Beschikking 2007/240/EG.
(11)
De bijlagen I tot en met IV bij Beschikking 2006/168/EG moeten daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(12)
Om een verstoring van het handelsverkeer te vermijden, moet het gebruik van veterinaire certificaten die vóór de invoering van de bij dit besluit vastgestelde wijzigingen zijn afgegeven overeenkomstig Beschikking 2006/168/EG, gedurende een overgangsperiode onder bepaalde voorwaarden worden toegestaan.
(13)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De bijlagen I tot en met IV bij Beschikking 2006/168/EG worden gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij dit besluit.
Artikel 2
De lidstaten staan gedurende een overgangsperiode die loopt tot en met 30 juni 2013 de invoer van zendingen embryo’s van als huisdier gehouden runderen uit derde landen toe die vergezeld gaan van een veterinair certificaat dat uiterlijk op 31 mei 2013 en vóór de invoering van de bij dit besluit vastgestelde wijzigingen is afgegeven overeenkomstig de modellen in de bijlagen II, III en IV bij Beschikking 2006/168/EG.
Artikel 3
Dit besluit is van toepassing met ingang van 1 januari 2013.
Artikel 4
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 17 juli 2012.


Input:
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 105/2012 VAN DE COMMISSIE
van 7 februari 2012
tot indeling van bepaalde goederen in de gecombineerde nomenclatuur
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad van 23 juli 1987 met betrekking tot de tarief- en statistieknomenclatuur en het gemeenschappelijk douanetarief (1), en met name artikel 9, lid 1, onder a),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Om de uniforme toepassing te waarborgen van de gecombineerde nomenclatuur die als bijlage bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 is gevoegd, dienen bepalingen voor de indeling van de in de bijlage bij onderhavige verordening vermelde goederen te worden vastgesteld.
(2)
Bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 zijn de algemene regels voor de interpretatie van de gecombineerde nomenclatuur vastgesteld. Deze regels zijn ook van toepassing op iedere andere nomenclatuur die, geheel of gedeeltelijk of met toevoeging van onderverdelingen, de gecombineerde nomenclatuur overneemt en die bij specifieke EU-wetgeving is vastgesteld met het oog op de toepassing van tarief- of andere maatregelen in het kader van het goederenverkeer.
(3)
Volgens deze algemene regels dienen de in kolom 1 van de tabel in de bijlage omschreven goederen te worden ingedeeld onder de in kolom 2 vermelde GN-code om de in kolom 3 genoemde redenen.
(4)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité douanewetboek,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De in kolom 1 van de tabel in de bijlage omschreven goederen worden in de gecombineerde nomenclatuur ingedeeld onder de in kolom 2 van die tabel vermelde GN-code.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 7 februari 2012.


Input:
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tas-26 ta’ Novembru 2010
li testendi l-perjodu ta’ validità tad-Deċiżjoni 2005/359/KE li tipprovdi deroga minn ċerti dispożizzjonijiet tad-Direttiva tal-Kunsill 2000/29/KE bir-rigward ta’ zkuk tal-ballut (Quercus L.) bil-qoxra magħhom, li joriġinaw mill-Istati Uniti
(notifikata bid-dokument numru C(2010) 8229)
(2010/723/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat id-Direttiva tal-Kunsill 2000/29/KE tat-8 ta’ Mejju 2000 dwar il-miżuri protettivi kontra l-introduzzjoni ġewwa l-Komunità ta’ organiżmi ta’ ħsara għall-prodotti tal-pjanti u kontra t-tixrid tagħhom ġewwa l-Komunità (1), u b’mod partikolari l-Artikolu 15(1) tagħha,
Billi:
(1)
Skont id-Direttiva 2000/29/KE, iz-zkuk tal-ballut (Quercus L.) bil-qoxra magħhom (minn issa ’l quddiem: “iz-zkuk”), li joriġinaw mill-Istati Uniti, fil-prinċipju ma jistgħux jiddaħħlu fl-Unjoni minħabba r-riskju tal-introduzzjoni taċ-Ceratocystis fagacearum (Bretz) Hunt, li ddebbel is-siġar tal-ballut.
(2)
Id-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2005/359/KE (2) tawtorizza lill-Istati Membri jipprovdu derogi mill-Artikolu 5(1) tad-Direttiva 2000/29/KE u mit-tielet inċiż tal-Artikolu 13(1)(i) ta’ dik id-Direttiva fir-rigward tal-Anness IV(A)(I)(3) ta’ dik id-Direttiva fir-rigward ta’ zkuk li joriġinaw fl-Istati Uniti soġġetti għal kundizzjonijiet speċifiċi. Dik id-Deċiżjoni se tiskadi fil-31 ta’ Diċembru 2010.
(3)
Ladarba għadhom jgħoddu ċ-ċirkostanzi li jiġġustifikaw din l-awtorizzazzjoni u ma hemm l-ebda informazzjoni ġdida li tagħti lok għal reviżjoni tal-kundizzjonijiet speċifiċi, l-awtorizzazzjoni għandha tiġi estiża.
(4)
Abbażi tal-esperjenza miksuba bl-applikazzjoni tad-Deċiżjoni 2005/359/KE, huwa xieraq li l-awtorizzazzjoni tiġġedded għal 10 snin.
(5)
L-Istati Membri li jagħmlu użu mid-deroga għandhom jirrappurtaw lill-Kummissjoni u lill-Istati Membri l-oħra dwar it-tħaddim tagħha fuq bażi annwali, biex b’hekk il-Kumitat Permanenti dwar is-Saħħa tal-Pjanti jkun jista’ jirrevedi l-implimentazzjoni korretta ta’ din id-Deċiżjoni.
(6)
Id-Deċiżjoni 2005/359/KE għandha għaldaqstant tiġi emendata skont dan.
(7)
Il-miżuri stipulati f’din id-Deċiżjoni huma skont l-opinjoni tal-Kumitat Permanenti dwar is-Saħħa tal-Pjanti,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Fid-Deċiżjoni 2005/359/KE, l-Artikoli 10 u 11 qed jinbidlu b’dan li ġej:
“Artikolu 10
L-Istati Membri li għamlu użu mid-deroga pprovduta fl-Artikolu 1 għandhom jirrappurtaw lill-Kummissjoni u lill-Istati Membri l-oħra dwar it-tħaddim tagħha sat-30 ta’ Ġunju ta’ kull sena għall-perjodu ta’ qabel ta’ bejn l-1 ta’ Mejju u t-30 ta’ April.
Ir-rapport għandu jinkludi dettalji dwar kwantitajiet importati.
Artikolu 11
Id-Deċiżjoni għandha tiskadi fil-31 ta’ Diċembru 2020.”
Artikolu 2
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lill-Istati Membri.
Magħmul fi Brussell, is-26 ta’ Novembru 2010.


Input:
NEUVOSTON ASETUS (EU) N:o 541/2010,
annettu 3 päivänä kesäkuuta 2010,
siirtymisestä Schengenin tietojärjestelmästä (SIS 1+) toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmään (SIS II) annetun asetuksen (EY) N:o 1104/2008 muuttamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 74 artiklan,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin lausunnon,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmä (SIS II) perustettiin toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä 20 päivänä joulukuuta 2006 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 1987/2006 (1) ja toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmän (SIS II) perustamisesta, toiminnasta ja käytöstä 12 päivänä kesäkuuta 2007 tehdyllä neuvoston päätöksellä 2007/533/YOS (2).
(2)
SIS 1+ -järjestelmästä SIS II -järjestelmään siirtymistä koskevat edellytykset, menettelyt ja vastuualueet vahvistetaan 24 päivänä lokakuuta 2008 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 1104/2008 (3) ja siirtymisestä Schengenin tietojärjestelmästä (SIS 1+) toisen sukupolven Schengenin tietojärjestelmään (SIS II) päätöksessä 2008/839/YOS (4). Näiden säädösten voimassaolo päättyy kuitenkin viimeistään 30 päivänä kesäkuuta 2010.
(3)
Edellytykset siirtymiselle SIS 1+ -järjestelmästä SIS II -järjestelmään eivät täyty 30 päivään kesäkuuta 2010 mennessä. Asetusta (EY) N:o 1104/2008 ja päätöstä 2008/839/YOS olisi tästä syystä sovellettava siihen saakka, kun siirtyminen on saatettu päätökseen, jotta SIS II saataisiin toimimaan asetuksessa (EY) N:o 1987/2006 ja päätöksessä 2007/533/YOS edellytetyn mukaisesti.
(4)
Komission ja jäsenvaltioiden olisi edelleen tehtävä tiivistä yhteistyötä kehitystyön ja siirtymisen kaikissa vaiheissa prosessin saattamiseksi loppuun. SIS II:sta 26 ja 27 päivänä helmikuuta 2009 sekä 4 ja 5 päivänä kesäkuuta 2009 annetuissa neuvoston päätelmissä päätettiin perustaa jäsenvaltioiden asiantuntijoista koostuva, SIS II -ohjelman hallintoneuvostoksi nimetty epävirallinen ryhmä tehostamaan yhteistyötä ja antamaan jäsenvaltioiden suoraa tukea SIS II:n keskusjärjestelmähankkeelle. Ottaen huomioon ryhmän työskentelystä saadut myönteiset tulokset ja tarve lisätä yhteistyötä ja hankkeen avoimuutta on perusteltua sisällyttää ryhmä muodollisesti SIS II:n hallinnointirakenteeseen. SIS II -ohjelman hallintoneuvostoksi nimetty asiantuntijaryhmä olisi näin ollen muodollisesti perustettava täydentämään nykyistä organisaatiorakennetta. Tehokkuus- ja kustannustehokkuussyistä asiantuntijoiden lukumäärän olisi oltava rajoitettu. Asiantuntijaryhmän ei pitäisi vaikuttaa komission ja jäsenvaltioiden vastuualueisiin.
(5)
Komission olisi vastaisuudessakin oltava vastuussa SIS II:n keskusjärjestelmästä ja sen viestintäinfrastruktuurista. SIS II:n keskusjärjestelmää ja sen viestintäinfrastruktuuria on tarpeen pitää yllä ja tarvittaessa kehittää edelleen. SIS II:n keskusjärjestelmän jatkokehittämisen olisi aina katettava myös virheiden korjaaminen. Komission olisi koordinoitava ja tuettava yhteisiä toimia.
(6)
Asetuksessa (EY) N:o 1987/2006 ja päätöksessä 2007/533/YOS säädetään, että SIS II:n keskusjärjestelmän osalta olisi käytettävä kustannuksiin ja hyötyihin nähden parasta saatavilla olevaa teknologiaa. SIS II:n kehittämisen tulevasta suunnasta 4 ja 5 päivänä kesäkuuta 2009 annettujen neuvoston päätelmien liitteessä vahvistetaan välitavoitteet, jotka olisi saavutettava nykyisen SIS II -hankkeen jatkamiseksi. Samanaikaisesti on toteutettu tutkimus, joka koskee SIS 1+ -järjestelmän kehittämiseen (SIS 1+ RE) perustuvan vaihtoehtoisen teknisen skenaarion laatimista varautumissuunnitelmana SIS II -järjestelmän kehittämiseksi, jos testitulokset osoittavat, että välitavoitevaatimuksia ei kyetä täyttämään. Näiden tietojen pohjalta neuvosto voi päättää pyytää komissiota siirtymään vaihtoehtoiseen tekniseen skenaarioon.
(7)
Siirtymäarkkitehtuurin teknisten komponenttien kuvausta olisi tämän vuoksi mukautettava, jotta SIS II:n keskusjärjestelmän kehittämiseen olisi käytettävissä toinenkin tekninen ratkaisu, erityisesti SIS 1+ RE -järjestelmä. SIS 1+ RE on mahdollinen tekninen ratkaisu SIS II:n keskusjärjestelmän kehittämiseksi sekä asetuksessa (EY) N:o 1987/2006 ja päätöksessä 2007/533/YOS SIS II -järjestelmälle vahvistettujen tavoitteiden saavuttamiseksi.
(8)
SIS 1+ RE -järjestelmälle on luonteenomaista keinojen ainutlaatuisuus SIS II -järjestelmän kehittämisen ja SIS 1+ -järjestelmän välillä. Tässä asetuksessa olevat viittaukset SIS II -järjestelmän tekniseen arkkitehtuuriin ja siirtymäprosessiin olisi sen vuoksi, mikäli vaihtoehtoinen tekninen skenaario pannaan täytäntöön, luettava viittauksina SIS II -järjestelmään, joka perustuu muuhun tekniseen ratkaisuun, sovellettuina soveltuvin osin tämän ratkaisun teknisiin ominaisuuksiin ja ottaen huomioon tavoite kehittää SIS II:n keskusjärjestelmää.
(9)
Vaihtoehtoiseen tekniseen ratkaisuun perustuvan SIS II:n keskusjärjestelmän kehittäminen olisi rahoitettava unionin yleisestä talousarviosta moitteettoman varainhoidon periaatetta noudattaen. Euroopan yhteisöjen yleiseen talousarvioon sovellettavasta varainhoitoasetuksesta 25 päivänä kesäkuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY, Euratom) N:o 1605/2002 (5) mukaisesti komissio voi antaa talousarvion toteuttamiseen liittyvät tehtävät kansallisille julkisen sektorin elimille. Poliittisten suuntaviivojen perusteella ja asetuksessa (EY, Euratom) N:o 1605/2002 vahvistetuin edellytyksin komissiota pyydettäisiin, mikäli vaihtoehtoiseen ratkaisuun siirrytään, antamaan SIS 1+ RE -ratkaisuun perustuvan SIS II -järjestelmän talousarvion toteuttamiseen liittyvät tehtävät Ranskalle.
(10)
Kaikissa teknisissä skenaarioissa keskustasolla tapahtuvan siirtymisen tuloksena olisi oltava SIS 1+ -tietokannan ja uusien SIS II:n toimintojen, myös lisätietoluokkien, saatavuus SIS II:n keskusjärjestelmässä.
(11)
Jäsenvaltioiden olisi jatkossakin oltava vastuussa kansallisista järjestelmistään (N.SIS II). N.SIS II -järjestelmiä on yhä tarpeen ylläpitää ja tarvittaessa kehittää edelleen.
(12)
Ranskan olisi jatkossakin oltava vastuussa teknisen tuen yksiköstä (C.SIS).
(13)
Jäsenvaltiot eivät voi riittävällä tavalla saavuttaa tämän asetuksen tavoitteita, joita ovat väliaikaisen siirtymäarkkitehtuurin perustaminen ja tietojen siirtäminen SIS + 1 -järjestelmästä SIS II:een, vaan ne voidaan toiminnan laajuuden ja vaikutusten vuoksi saavuttaa paremmin unionin tasolla, joten unioni voi toteuttaa toimenpiteitä Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 5 artiklassa vahvistetun toissijaisuusperiaatteen mukaisesti. Mainitussa artiklassa vahvistetun suhteellisuusperiaatteen mukaisesti tässä asetuksessa ei ylitetä sitä, mikä on näiden tavoitteiden saavuttamiseksi tarpeen.
(14)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemaa koskevan pöytäkirjan N:o 221 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tämä asetus perustuu Schengenin säännöstöön, Tanska päättää pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä, kun neuvosto on hyväksynyt tämän asetuksen, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään.
(15)
Tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY (6) mukaisesti; Yhdistynyt kuningaskunta ei sen vuoksi osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
(16)
Tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY mukaisesti (7); Irlanti ei sen vuoksi osallistu tämän asetuksen hyväksymiseen, asetus ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.
(17)
Tämän asetuksen soveltaminen ei vaikuta päätöksissä 2000/365/EY ja 2002/192/EY määriteltyihin järjestelyihin, joiden mukaisesti Yhdistynyt kuningaskunta ja Irlanti osallistuvat osittain Schengenin säännöstöön.
(18)
Islannin ja Norjan osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin neuvoston sekä Islannin tasavallan ja Norjan kuningaskunnan välisessä sopimuksessa viimeksi mainittujen osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (8) ja jotka kuuluvat tietyistä mainitun sopimuksen yksityiskohtaisista soveltamissäännöistä 17 päivänä toukokuuta 1999 tehdyn neuvoston päätöksen 1999/437/EY (9) 1 artiklan G kohdassa tarkoitettuun alaan.
(19)
Sveitsin osalta tällä asetuksella kehitetään niitä Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton välisessä sopimuksessa Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen (10) ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan G kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/146/EY (11) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan.
(20)
Liechtensteinin osalta tällä asetuksella kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joita tarkoitetaan Euroopan unionin, Euroopan yhteisön, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välillä allekirjoitetussa pöytäkirjassa Liechtensteinin ruhtinaskunnan liittymisestä Euroopan unionin, Euroopan yhteisön ja Sveitsin valaliiton väliseen sopimukseen Sveitsin valaliiton osallistumisesta Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen ja jotka kuuluvat päätöksen 1999/437/EY 1 artiklan G kohdassa, tarkasteltuna yhdessä neuvoston päätöksen 2008/261/EY (12) 3 artiklan kanssa, tarkoitettuun alaan,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1104/2008 seuraavasti:
1)
Lisätään 1 artiklaan kohta seuraavasti:
”3. SIS II -järjestelmä voidaan kehittää toteuttamalla vaihtoehtoinen tekninen skenaario, jolla on omat tekniset ominaisuutensa.”
2)
Korvataan 4 artiklan johdantolause seuraavasti:
”SIS 1+ -järjestelmästä SIS II:een siirtymisen varmistamiseksi on saataville asetettava tarpeen mukaan seuraavat komponentit:”.
3)
Korvataan 10 artiklan 3 kohta seuraavasti:
”3. Muunnin muuntaa tarpeen mukaan tiedot C.SIS:n ja Central SIS II:n välillä kumpaankin suuntaan ja synkronoi C.SIS:n ja Central SIS II:n.”
4)
Korvataan 11 artiklan 2 kohta seuraavasti:
”2. SIS 1+ -järjestelmään osallistuvat jäsenvaltiot siirtyvät N.SIS-järjestelmästä N.SIS II:een väliaikaisen siirtymäarkkitehtuurin välityksellä Ranskan ja komission avulla.”
5)
Lisätään artikla seuraavasti:
”17 a artikla
SIS II -ohjelman hallintoneuvosto
1. Perustetaan teknisten asiantuntijoiden ryhmä, jonka nimeksi tulee SIS II -ohjelman hallintoneuvosto, jäljempänä ’hallintoneuvosto’, sanotun kuitenkaan vaikuttamatta komission, 17 artiklassa tarkoitetun komitean, Ranskan ja SIS 1+ -järjestelmään osallistuvien jäsenvaltioiden vastuualueisiin ja toimiin. Hallintoneuvosto toimii neuvoa-antavana elimenä SIS II:n keskusjärjestelmähankkeelle ja edistää SIS II:n keskusjärjestelmähankkeen ja kansallisten SIS II -hankkeiden välistä johdonmukaisuutta. Hallintoneuvostolla ei ole päätöksentekovaltaa eikä valtuuksia edustaa komissiota tai jäsenvaltioita.
2. Hallintoneuvosto koostuu enintään 10 jäsenestä, jotka kokoontuvat säännöllisesti. Neuvostossa toimivat jäsenvaltiot nimeävät enintään kahdeksan asiantuntijaa ja yhtä monta varahenkilöä. Asiasta vastaavan komission pääosaston pääjohtaja nimeää enintään kaksi asiantuntijaa ja kaksi varahenkilöä komission virkamiesten keskuudesta.
Hallintoneuvoston kokouksiin voi osallistua myös muita suoraan SIS II -hankkeiden kehittämiseen osallistuvia jäsenvaltioiden asiantuntijoita ja komission virkamiehiä kyseessä olevan viranomaisen tai toimielimen kustannuksella.
Hallintoneuvosto voi 5 kohdassa tarkoitetun ohjesääntönsä mukaisesti kutsua muita asiantuntijoita kokouksiinsa kyseessä olevan viranomaisen, toimielimen tai yhtiön kustannuksella.
3. Puheenjohtajana toimivan jäsenvaltion ja seuraavan puheenjohtajavaltion nimeämät asiantuntijat kutsutaan aina osallistumaan hallintoneuvoston kokouksiin.
4. Komissio huolehtii hallintoneuvoston sihteeristötehtävistä.
5. Hallintoneuvosto laatii itse oman ohjesääntönsä, joka sisältää erityisesti seuraavia asioita koskevat menettelyt:
-
komission ja puheenjohtajavaltion vuorotteleva puheenjohtajuus,
-
kokouspaikat,
-
kokousten valmistelu,
-
muiden asiantuntijoiden hyväksyminen,
-
viestintäsuunnitelma, jolla huolehditaan täydestä tiedotuksesta jäsenvaltioille, jotka eivät osallistu järjestelmään.
Ohjesääntö tulee voimaan asiasta vastaavan komission pääosaston pääjohtajan ja 17 artiklassa tarkoitetussa komiteassa kokoontuvien jäsenvaltioiden annettua siitä puoltavan lausunnon.
6. Hallintoneuvosto toimittaa säännöllisesti kirjallisia raportteja hankkeen edistymisestä, myös annetuista neuvoista ja niiden perusteluista, 17 artiklassa tarkoitetulle komitealle tai tarvittaessa asiaankuuluville neuvoston valmisteleville elimille.
7. Hallintoneuvoston toiminnasta aiheutuvat hallinto- ja matkakulut katetaan unionin yleisestä talousarviosta siltä osin kuin niitä ei korvata muista lähteistä, sanotun kuitenkaan rajoittamatta 15 artiklan 2 kohdan soveltamista. Neuvostossa toimivien jäsenvaltioiden hallintoneuvostoon nimeämien jäsenten ja kokouksiin tämän artiklan 3 kohdan mukaisesti kutsuttavien asiantuntijoiden matkakustannuksiin, jotka aiheutuvat hallintoneuvoston työskentelystä, sovelletaan komission ulkopuolisille kutsutuille asiantuntijoille annettavia korvauksia koskevia sääntöjä.”
6)
Korvataan 19 artiklan viimeinen virke seuraavasti:
”Asetuksen voimassaolo päättyy päivänä, jonka neuvosto vahvistaa asetuksen (EY) N:o 1987/2006 55 artiklan 2 kohdan mukaisesti, ja joka tapauksessa viimeistään 31 päivänä maaliskuuta 2013 tai 31 päivänä joulukuuta 2013, mikäli siirrytään 1 artiklan 3 kohdassa tarkoitettuun vaihtoehtoiseen tekniseen skenaarioon.”
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen mukaisesti.
Tehty Luxemburgissa 3 päivänä kesäkuuta 2010.


Input:
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 783/2011 НА КОМИСИЯТА
от 5 август 2011 година
за изменение на Регламент (ЕС) № 724/2010 за определяне на подробни правила за прилагането на забрана с незабавен ефект на определени видове риболов в Северно море и Скагерак
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1224/2009 на Съвета от 20 ноември 2009 г. за създаване на система за контрол на Общността за гарантиране на спазването на правилата на общата политика в областта на рибарството, за изменение на регламенти (ЕО) № 847/96, (ЕО) № 2371/2002, (ЕО) № 811/2004, (ЕО) № 768/2005, (ЕО) № 2115/2005, (ЕО) № 2166/2005, (ЕО) № 388/2006, (ЕО) № 509/2007, (ЕО) № 676/2007, (ЕО) № 1098/2007, (ЕО) № 1300/2008, (ЕО) № 1342/2008 и за отмяна на регламенти (ЕИО) № 2847/93, (ЕО) № 1627/94 и (ЕО) № 1966/2006 (1), и по-специално член 51, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
В член 4 от Регламент (ЕС) № 724/2010 на Комисията (2) се предвижда праговото равнище на улова да бъде 15 % млади екземпляри (по тегло) на атлантическа треска, пикша, сайда и меджид, но ако количеството атлантическа треска в пробата надхвърля 75 % от общия улов на четирите вида при едно замятане, праговото равнище на улов е 10 % млади екземпляри (по тегло) от тези видове.
(2)
В съответствие с приложение I към Регламент (ЕС) № 724/2010 проба се взема, когато се прецени, че уловът от едно замятане съдържа най-малко 300 kg атлантическа треска, пикша, сайда и меджид.
(3)
Както бе посочено по време на консултациите в областта на риболова между ЕС и Норвегия за 2011 г., състояли се на 4 декември 2010 г., е подходящо ЕС да измени основните параметри на забраната с незабавен ефект в Северно море и Скагерак, т.е. праговото равнище на улова и минималното определено количество за даден рибен вид при едно замятане, за да направи посочената система по-ефективна.
(4)
Поради това Регламент (ЕС) № 724/2010 следва да бъде съответно изменен.
(5)
Комитетът по рибарство и аквакултури не предостави становище относно мерките, предвидени в настоящия регламент,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регламент (ЕС) № 724/2010 се изменя, както следва:
1.
Член 4 се заменя със следния текст:
„Член 4
Прагово равнище на улов
1. Равнището на улов, което води до забрана на риболова с незабавен ефект, както е посочено в член 51 от Регламент (ЕО) № 1224/2009, е 10 % млади екземпляри (по тегло) от общия улов на четирите вида, посочени в член 2, при едно замятане.
2. Ако обаче количеството атлантическа треска в пробата надхвърля 75 % от общия улов на четирите вида при едно замятане, праговото равнище на улов е 7,5 % млади екземпляри (по тегло) от общия улов на четирите вида при едно замятане.“
2.
В приложение I точка 3 се заменя със следния текст:
„3.
Проба се взема, когато се прецени, че уловът от едно замятане съдържа най-малко 200 kg атлантическа треска, пикша, сайда или меджид, или всяка комбинация от тях.
а)
Минималният размер на пробата е 200 kg атлантическа треска, пикша, сайда или меджид, или всяка комбинация от тях.
б)
Пробата се взема по такъв начин, че да отразява състава на улова по отношение на четирите вида.
в)
Когато това е уместно предвид размера на улова, пробата се взема в началото, в средата и в края на улова.“
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на седмия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 5 август 2011 година.


Input:
ROZHODNUTIE RADY 2010/96/SZBP
z 15. februára 2010
o vojenskej misii Európskej únie na podporu výcviku bezpečnostných síl Somálska
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 28 a článok 43 ods. 2,
so zreteľom na návrh vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (VP),
keďže:
(1)
Bezpečnostná rada Organizácie Spojených národov (BR OSN) vo svojej rezolúcii 1872 (2009) o situácii v Somálsku prijatej 26. mája 2009 zdôraznila význam obnovy, výcviku, vybavenia a zachovania bezpečnostných síl Somálska a vyzvala členské štáty a regionálne a medzinárodné organizácie, aby poskytli technickú pomoc pri výcviku a vybavení bezpečnostných síl Somálska. BR OSN vo svojej rezolúcii 1897 (2009) prijatej 30. novembra 2009 pripomenula svoje predchádzajúce rezolúcie a opätovne potvrdila svoju podporu suverenite, územnej celistvosti, politickej nezávislosti a jednotnosti Somálska.
(2)
Rada sa vo svojich záveroch z 27. júla 2009 rozhodla posilniť svoju účasť na podpore mieru a rozvoja v Somálsku. Na tento účel preskúmala možnosti, ako by Únia mohla prispieť k medzinárodnému úsiliu vrátane úsilia v oblasti bezpečnosti.
(3)
Rada vo svojich záveroch zo 17. novembra 2009 uviedla, že ďalšia podpora Únie pre bezpečnostný sektor Somálska by sa mala zvažovať v rámci komplexného prístupu Únie k situácii v Somálsku, pričom by táto podpora mala byť súčasťou širšieho a koherentnejšieho rámca, ktorý by zahŕňal úzku spoluprácu a koordináciu EÚ s Africkou úniou, Organizáciou Spojených národov a inými relevantnými partnermi, najmä Spojenými štátmi americkými. Pokiaľ ide o Africkú úniu, Rada tiež zdôraznila význam úlohy, ktorú zohráva misia Africkej únie v Somálsku (AMISOM).
(4)
Rada 17.novembra 2009 schválila koncepciu krízového riadenia možnej misie v rámci Európskej bezpečnostnej a obrannej politiky, ktorá by prispela k výcviku bezpečnostných síl dočasnej federálnej vlády (Transitional Federal Government TFG) Somálska, a požiadala o ďalšiu plánovaciu činnosť. V dôsledku toho Politický a bezpečnostný výbor (PBV) zriadil plánovací úrad.
(5)
TGF Somálska listom z 18. novembra 2009 a 23. januára 2010 ocenila úsilie Únie o koordináciu výcviku bezpečnostných síl Somálska, ako aj jej úsilie o dosiahnutie mieru a stability v Somálsku; ubezpečila Úniu o svojom záväzku niesť zodpovednosť za nábor, výcvik a udržanie odvedencov a taktiež zdôraznila svoj záväzok na politiku širšieho bezpečnostného sektoru v Somálsku.
(6)
Zástupca osobitného zástupcu Africkej únie pre Somálsko listom z 30. novembra 2009 v mene Komisie Africkej únie uvítal pozitívne úvahy EÚ o výcviku viac ako 2 000 príslušníkov bezpečnostných síl Somálska.
(7)
Rada 8. decembra 2009 zvolila vojenské strategické riešenie prípadnej vojenskej misie EÚ.
(8)
Generálny tajomník Organizácie Spojených národov vo svojej správe z 31. decembra 2009 pre BR OSN poukázal na koncepciu krízového riadenia možnej misie v rámci Európskej bezpečnostnej a obrannej politiky na podporu výcviku bezpečnostných síl dočasnej federálnej vlády Somálska a zdôraznil, že pri realizácii plánu výcvikov EÚ sa od školiteľov EÚ bude očakávať, že budú postupovať podľa zosúladených a schválených výcvikových postupov.
(9)
Minister obrany Ugandy listom z 5. januára 2010 uvítal plánovanú misiu Únie na podporu bezpečnostného sektora Somálska a vyzval Úniu k účasti na výcviku bezpečnostných síl Somálska v Ugande v trvaní minimálne jedného roka.
(10)
Únia 20. januára 2010 ponúkla TFG, že prispeje k výcviku bezpečnostných síl Somálska.
(11)
Rada sa vo svojich záveroch z 25. januára 2010 dohodla na zriadení vojenskej misie EÚ na podporu výcviku somálskych bezpečnostných síl v Ugande, kde výcvik týchto síl už prebieha. Táto misia by tiež uľahčila aj koordináciu činností EÚ s AMISOM. Rada sa tiež dohodla, že misia sa začne súbežne s najbližším náborom účastníkov výcviku, ktorého začiatok sa plánuje na jar 2010, a že bude prebiehať v úzkej koordinácii s partnermi vrátane TFG, Ugandy, Africkej únie, Organizácie Spojených národov a Spojených štátov amerických. Rada uznala, že je potrebné, aby tento výcvik prebiehal ako súčasť širšieho medzinárodného úsilia, čo by okrem iného zahŕňalo previerky účastníkov výcviku, monitorovanie a inštruktáž bezpečnostných síl po návrate do Mogadiša a financovanie a vyplácanie miezd vojakom.
(12)
PBV by mal pod vedením Rady a VP vykonávať politickú kontrolu nad vojenskou misiou EÚ, poskytovať jej strategické usmernenie a prijímať príslušné rozhodnutia v súlade s článkom 38 tretím odsekom Zmluvy o Európskej únii (ZEÚ).
(13)
Je potrebné prerokovať a uzavrieť medzinárodné dohody týkajúce sa účasti tretích štátov na misiách EÚ a postavenia jednotiek a zamestnancov EÚ.
(14)
Prevádzkové výdavky vyplývajúce z tohto rozhodnutia, ktoré majú vojenské alebo obranné dôsledky, by mali hradiť členské štáty podľa článku 41 ods. 2 ZEÚ a v súlade s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP z 18. decembra 2008, ktorým sa ustanovuje mechanizmus správy financovania spoločných nákladov na operácie Európskej únie s vojenskými alebo obrannými dôsledkami (Athena) (1) (ďalej len „ATHENA“).
(15)
V článku 28 ods. 1 ZEÚ sa žiada, aby sa v rozhodnutiach Rady ustanovili prostriedky, ktoré Únia dostane k dispozícii. Referenčná suma na obdobie 12 mesiacov určená na spoločné náklady vojenskej misie EÚ predstavuje najlepší súčasný odhad a nedotýka sa konečných súm, ktoré budú zahrnuté do rozpočtu, ktorý sa má schváliť v súlade s pravidlami ustanovenými v ATHENA.
(16)
V súlade s článkom 5 Protokolu o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na vypracovaní a vykonávaní rozhodnutí a opatrení Únie s obrannými dôsledkami. Dánsko sa preto nezúčastňuje na financovaní misie,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Misia
1. Európska únia realizuje vojenskú výcvikovú misiu, ďalej len „EUTM Somalia“, s cieľom prispieť k posilneniu dočasnej federálnej vlády Somálska (TFG) ako fungujúcej vlády slúžiacej občanom Somálska. Cieľom vojenskej misie EÚ je najmä prispieť ku komplexnej a udržateľnej perspektíve vývoja bezpečnostného sektora Somálska prostredníctvom posilnenia bezpečnostných síl Somálska zabezpečením poskytovania osobitného vojenského výcviku a podpory výcviku, ktorý zabezpečuje Uganda, približne pre 2 000 somálskych odvedencov až do úrovne čaty vrátane vhodného modulového a špecializovaného výcviku dôstojníkov a poddôstojníkov. Vojenská misia EÚ sa povedie v úzkej spolupráci a koordinácii s inými aktérmi medzinárodného spoločenstva, predovšetkým Organizáciou Spojených národov, misiou Africkej únie v Somálsku (AMISOM) a Spojenými štátmi americkými.
2. Vojenský výcvik EÚ sa na uvedený účel koná hlavne v Ugande v súlade s politickým cieľom misie EÚ na podporu výcviku bezpečnostných síl Somálska vymedzeným v koncepcii krízového riadenia, ktorú Rada schválila 17. novembra 2009. Časť tejto vojenskej misie EÚ bude pôsobiť aj v Nairobi.
Článok 2
Vymenovanie veliteľa misie EÚ
1. Plukovník Ricardo GONZÁLES ELUL sa týmto vymenúva za veliteľa misie EÚ.
2. Veliteľ misie EÚ vykonáva funkciu veliteľa operácie EÚ a veliteľa ozbrojených síl EÚ.
Článok 3
Určenie operačného štábu EÚ
Operačný štáb misie EÚ sa nachádza v Ugande. Jeho súčasťou je styčný úrad v Nairobi a podporná bunka v Bruseli. Vykonáva funkcie operačného štábu a vojenského štábu.
Článok 4
Plánovanie a začatie misie
Rozhodnutie o začatí vojenskej misie EÚ prijíma Rada po schválení plánu misie.
Článok 5
Politická kontrola a strategické usmerňovanie
1. Politický a bezpečnostný výbor (PBV) vykonáva pod vedením Rady a vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (VP) politickú kontrolu a strategické usmerňovanie vojenskej operácie EÚ. Rada týmto poveruje PBV prijať príslušné rozhodnutia v súlade s článkom 38 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ). Toto poverenie zahŕňa právomoc meniť a dopĺňať dokumenty, ktoré sa týkajú plánovania, vrátane plánu misie a štruktúry velenia. Toto poverenie tiež zahŕňa právomoci prijímať rozhodnutia o vymenovaní veliteľa misie EÚ. Právomoc rozhodovať o cieľoch a ukončení vojenskej misie EÚ si ponecháva Rada.
2. PBV pravidelne podáva správy Rade.
3. PBV pravidelne dostáva správy od predsedu Vojenského výboru EÚ (VVEÚ) o vykonávaní vojenskej misie EÚ. PBV môže v prípade potreby na svoje zasadnutia pozvať veliteľa misie EÚ.
Článok 6
Vojenské usmerňovanie
1. VVEÚ zabezpečí monitorovanie riadneho priebehu vojenskej misie EÚ, za ktorú zodpovedá veliteľ misie EÚ.
2. VVEÚ pravidelne dostáva správy od veliteľa misie EÚ. Vojenský výbor môže v prípade potreby na svoje zasadnutia pozvať veliteľa misie EÚ.
3. Predseda VVEÚ je hlavnou kontaktnou osobou pre veliteľa misie EÚ.
Článok 7
Vykonávanie a jednotnosť reakcie Únie
1. VP zabezpečuje vykonávanie tohto rozhodnutia a tiež jeho jednotnosť s vonkajšou činnosťou Únie ako celku vrátane vykonávania rozvojových programov Únie.
2. Veliteľ misie EÚ pomáha VP pri vykonávaní tohto rozhodnutia.
Článok 8
Účasť tretích štátov
1. Bez toho, aby bola dotknutá autonómia rozhodovania Únie a jednotný inštitucionálny rámec, a v súlade s príslušnými usmerneniami Európskej rady sa môžu tretie štáty vyzvať, aby sa zúčastnili misie.
2. Rada týmto poveruje PBV, aby vyzval tretie štáty na poskytnutie príspevku a aby podľa odporúčania veliteľa misie EÚ a VVEÚ prijal príslušné rozhodnutia o prijatí navrhovaných príspevkov.
3. Podrobné podmienky týkajúce sa účasti tretích štátov sa ustanovia v dohodách, ktoré sa uzatvoria v súlade s článkom 37 Zmluvy o EÚ a v súlade s postupom ustanoveným v článku 218 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Ak Únia a tretí štát uzatvorili dohodu ustanovujúcu rámec účasti tohto tretieho štátu na misiách krízového riadenia Únie, uplatňujú sa v súvislosti s touto misiou ustanovenia takejto dohody.
4. Tretie štáty, ktoré významným spôsobom prispievajú k vojenskej misii EÚ, majú z hľadiska každodenného riadenia misie rovnaké práva a povinnosti ako členské štáty, ktoré sa misie zúčastňujú.
5. Rada týmto poveruje PBV, aby prijal príslušné rozhodnutia o zriadení výboru prispievateľov, ak by tretie štáty poskytli významné vojenské príspevky.
Článok 9
Postavenie zamestnancov pod vedením EÚ
Postavenie jednotiek a zamestnancov pod vedením EÚ vrátane výsad, imunít a iných záruk potrebných pre splnenie a hladký priebeh ich misie sa môžu dohodnúť v súlade s postupom ustanoveným v článku 37 ZEÚ a v súlade s postupom ustanoveným v článku 218 ods. 3 ZFEÚ.
Článok 10
Finančné dojednania
1. Spoločné náklady vojenskej misie EÚ sa spravujú v súlade s rozhodnutím Rady 2008/975/SZBP z 18. decembra 2008, ktorým sa ustanovuje mechanizmus správy financovania spoločných nákladov na operácie Európskej únie s vojenskými alebo obrannými dôsledkami (Athena) (2) („ATHENA“).
2. Finančná referenčná suma na spoločné náklady vojenskej misie EÚ je 4,8 miliónov EUR. Percentuálny podiel referenčnej sumy uvedený v článku 32 ods. 3 ATHENA je 60 %.
Článok 11
Sprístupnenie informácií tretím stranám
1. VP sa týmto poveruje poskytovať v súlade s bezpečnostnými nariadeniami Rady (3) do príslušnej úrovne utajenia Organizácii Spojených národov, Africkej únii (AÚ, AMISOM) a iným tretím stranám, ktoré sa pripojili k tomuto rozhodnutiu, utajované skutočnosti a dokumenty EÚ vyhotovené na účely vojenskej misie EÚ.
2. VP sa týmto poveruje poskytovať Organizácii Spojených národov, AÚ, AMISOM a iným tretím stranám, ktoré sa pripojili k tomuto rozhodnutiu, neutajované dokumenty EÚ, ktoré súvisia s rokovaniami Rady týkajúcimi sa misie, na ktoré sa vzťahuje služobné tajomstvo podľa článku 6 ods. 1 rokovacieho poriadku Rady (4).
Článok 12
Nadobudnutie účinnosti a ukončenie
1. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
2. Vojenská misia EÚ sa končí v roku 2011 po ukončení dvoch po sebe idúcich výcvikových období trvajúcich šesť mesiacov.
3. Toto rozhodnutie sa zrušuje odo dňa uzatvorenia operačného štábu EÚ, styčného úradu v Nairobi a podpornej bunky v Bruseli v súlade s plánmi na ukončenie vojenskej misie EÚ a bez toho, aby boli dotknuté postupy týkajúce sa auditu a predkladania účtov o vojenskej misii EÚ ustanovené v ATHENA.
Článok 13
Uverejnenie
1. Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
2. Rozhodnutia PBV o vymenovaní veliteľa misie EÚ a o prijatí príspevkov tretích štátov a zriadení výboru prispievateľov sa tiež uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
V Bruseli 15. februára 2010


Input:
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 879/2010
af 6. oktober 2010
om ændring af forordning (EF) nr. 554/2008 om godkendelse af 6-fytase (Quantum Phytase) som fodertilsætningsstof til æglæggende høner
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 13, stk. 3, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
6-fytase (EC 3.1.3.26) (Quantum Phytase) blev ved Kommissionens forordning (EF) nr. 554/2008 af 17. juni 2008 om godkendelse af 6-fytase (Quantum Phytase) som fodertilsætningsstof (2) tilladt anvendt som fodertilsætningsstof til slagtekyllinger, æglæggende høner, slagteænder, slagtekalkuner og fravænnede smågrise i 10 år.
(2)
I overensstemmelse med artikel 13, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003 indsendte indehaveren af godkendelsen en ansøgning om ændring af vilkårene for godkendelsen af det pågældende fodertilsætningsstof, når det anvendes til æglæggende høner, som indebærer, at den mindste anbefalede dosis af 6-fytase (EC 3.1.3.26) (Quantum Phytase) nedsættes fra 2 000 FTU/kg til 250 FTU/kg. Ansøgningen var ledsaget af de relevante oplysninger, der lå til grund for anmodningen om ændring.
(3)
Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet konkluderede i sin udtalelse af 10. marts 2010, at tilsætningsstoffet 6-fytase (EC 3.1.3.26) (Quantum Phytase) er effektivt i æglæggende høner med den påkrævede mindste dosis på 250 FTU pr. kg fuldfoder (3).
(4)
Betingelserne i artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003 er opfyldt.
(5)
Forordning (EF) nr. 554/2008 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(6)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilaget til forordning (EF) nr. 554/2008 erstattes af teksten i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 6. oktober 2010.


Input:
REGLAMENTO (UE) No 1161/2011 DE LA COMISIÓN
de 14 de noviembre de 2011
por la que se modifican la Directiva 2002/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, el Reglamento (CE) no 1925/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo y el Reglamento (CE) no 953/2009 de la Comisión en lo relativo a las listas de sustancias minerales que pueden añadirse a los alimentos
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2002/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 10 de junio de 2002, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros en materia de complementos alimenticios (1), y, en particular, su artículo 4, apartado 5,
Visto el Reglamento (CE) no 1925/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 20 de diciembre de 2006, sobre la adición de vitaminas, minerales y otras sustancias determinadas a los alimentos (2), y, en particular, su artículo 3, apartado 3,
Vista la Directiva 2009/39/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 6 de mayo de 2009, relativa a los productos alimenticios destinados a una alimentación especial (3), y, en particular, su artículo 4, apartado 3,
Previa consulta a la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (EFSA),
Considerando lo siguiente:
(1)
El anexo II de la Directiva 2002/46/CE establece la lista de sustancias vitamínicas y minerales que pueden utilizarse en la fabricación de complementos alimenticios. El Reglamento (CE) no 1170/2009 de la Comisión (4) sustituyó los anexos I y II de la Directiva 2002/46/CE. Las modificaciones de la lista que aparece en el anexo II de la Directiva 2002/46/CE, modificada por aquel Reglamento, se adoptarán de conformidad con los requisitos establecidos en el artículo 4 de dicha Directiva y con arreglo al procedimiento a que hace referencia su artículo 13, apartado 3.
(2)
El anexo II del Reglamento (CE) no 1925/2006 establece la lista de vitaminas y sustancias minerales que pueden añadirse a los alimentos.
(3)
El anexo del Reglamento (CE) no 953/2009 de la Comisión (5) establece la lista de sustancias que pueden añadirse para fines de nutrición específicos a alimentos destinados a una alimentación especial
(4)
La EFSA ha evaluado nuevas sustancias minerales para su uso en alimentos. Deben añadirse a las listas respectivas de dichos actos las sustancias que recibieron un dictamen científico favorable de la EFSA.
(5)
Se ha consultado a las partes interesadas a través del Grupo Consultivo de la Cadena Alimentaria y de la Sanidad Animal y Vegetal y se han tomado en consideración las observaciones recibidas.
(6)
Procede, por lo tanto, modificar en consecuencia la Directiva 2002/46/CE, el Reglamento (CE) no 1925/2006 y el Reglamento (CE) no 953/2009.
(7)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal, y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El punto B del anexo II de la Directiva 2002/46/CE se modifica como sigue:
a)
después del texto «fosfato ferroso» se añade el texto siguiente:
«fosfato de amonio ferroso
EDTA férrico sódico»;
b)
se añade el texto siguiente tras la entrada correspondiente a las «sales sódicas de ácido ortofosfórico»:
«sulfato de sodio
sulfato de potasio».
Artículo 2
El punto 2 del anexo II del Reglamento (CE) no 1925/2006 queda modificado como sigue:
a)
después del texto «sulfato ferroso» se añade el texto siguiente:
«fosfato de amonio ferroso
EDTA férrico sódico»;
b)
después del texto «sulfato de cromo (III) y su hexahidrato» se añade el texto siguiente:
«picolinato de cromo».
Artículo 3
La categoría 2 (Minerales) del anexo del Reglamento (CE) no 953/2009 se modifica de la siguiente manera:
a)
después del texto «sulfato ferroso» se añade el texto siguiente:
«fosfato de amonio ferroso
x
EDTA férrico sódico
x»
b)
después del texto «sulfato de cromo (III) y su hexahidrato» se añade el texto siguiente:
«picolinato de cromo
x»
Artículo 4
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 14 de noviembre de 2011.


Input:
IZVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1322/2011
z dne 16. decembra 2011
o spremembi Priloge I k Uredbi Sveta (ES) št. 517/94 o skupnih pravilih za uvoz tekstilnih izdelkov iz nekaterih tretjih držav, ki jih ne urejajo dvostranski sporazumi, protokoli ali drugi dogovori ali druga posebna uvozna pravila Skupnosti
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (ES) št. 517/94 z dne 7. marca 1994 o skupnih pravilih za uvoz tekstilnih izdelkov iz nekaterih tretjih držav, ki jih ne urejajo dvostranski sporazumi, protokoli ali drugi dogovori ali druga posebna uvozna pravila Skupnosti (1), in zlasti člena 28 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Skupna pravila za uvoz nekaterih tekstilnih izdelkov iz tretjih držav je treba posodobiti zaradi upoštevanja sprememb Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (2), ki zadevajo tudi nekatere oznake v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 517/94.
(2)
Uredbo (ES) št. 517/94 je treba zato ustrezno spremeniti.
(3)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Odbora za tekstil, ustanovljenega s členom 25 Uredbe (ES) št. 517/94 -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Priloga I k Uredbi (ES) št. 517/94 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 2
Ta uredba začne veljati na dan objave v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. januarja 2012.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 16. decembra 2011


Input:
32012D0091
L 046/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
23.01.2012.
ODLUKA VIJEĆA
od 23. siječnja 2012.
o potpisivanju, u ime Europske unije, i privremenoj primjeni Protokola kojim se utvrđuju ribolovne mogućnosti i financijska naknada koji su predviđeni Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između Europske zajednice i Republike Mozambika
(2012/91/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 43., u vezi s člankom 218. stavkom 5.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
budući da:
(1)
Vijeće je 22. studenoga 2007. donijelo Uredbu (EZ) br. 1446/2007 o sklapanju Sporazuma o partnerstvu u ribarstvu između Europske zajednice i Republike Mozambika (1) („Sporazum”). Priložen mu je Protokol kojim se utvrđuju ribolovne mogućnosti i financijska naknada predviđeni Sporazumom (2). Protokol je prestao važiti 31. prosinca 2011.
(2)
Unija je zaključila s Mozambikom novi Protokol kojim se utvrđuju ribolovne mogućnosti i financijska naknada predviđeni Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između Europske zajednice i Republike Mozambika („Protokol”), osiguravajući, u odnosu na ribarstvo, plovilima EU-a ribolovne mogućnosti u ribolovnoj zoni pod suverenitetom ili nadležnosti Mozambika.
(3)
Kao rezultat takvih pregovora 2. lipnja 2011. je parafiran Protokol.
(4)
Kako bi se osigurao nastavak ribolovnih aktivnosti za plovila EU-a, potrebno je privremeno primjenjivati ovaj Protokol od datuma njegova potpisivanja, kako je predviđeno u njegovom članku 15.
(5)
Protokol je potrebno potpisati i primijeniti na privremenoj osnovi do završetka postupaka za njegovo sklapanje,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Potpisivanje Protokola kojim se utvrđuju ribolovne mogućnosti i financijska naknada koji su predviđeni Sporazumom o partnerstvu u ribarstvu između Europske zajednice i Republike Mozambika, ovim se u ime Unije odobrava, podložno sklapanju navedenog Protokola.
Tekst Protokola prilaže se ovoj Odluci.
Članak 2.
Ovime se ovlašćuje Predsjednik Vijeća da odredi osobu(e) ovlaštenu za potpisivanje Protokola u ime Unije.
Članak 3.
Protokol se primjenjuje na privremenoj osnovi od njegova potpisivanja (3), do završetka postupaka za njegovo sklapanje.
Članak 4.
Ova Odluka stupa na snagu na dan njezinog donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu 23. siječnja 2012.


Input:
ROZHODNUTÍ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY
ze dne 25. listopadu 2010
o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank členských států, jejichž měnou je euro
(přepracování)
(ECB/2010/23)
(2011/66/EU)
RADA GUVERNÉRŮ EVROPSKÉ CENTRÁLNÍ BANKY,
s ohledem na statut Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky (dále jen „statut ESCB“), a zejména na článek 32 tohoto statutu,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí ECB/2001/16 ze dne 6. prosince 2001 o přerozdělování měnových příjmů národních centrálních bank zúčastněných členských států od účetního období 2002 (1) bylo několikrát zásadním způsobem změněno (2). Vzhledem k tomu, že je v něm třeba provést další změny, mělo by být toto rozhodnutí v zájmu jasnosti přepracováno.
(2)
Podle článku 32.1 statutu ESCB se měnovými příjmy rozumí příjmy dosažené národními centrálními bankami při uskutečňování úkolů v rámci měnové politiky. Podle článku 32.2 statutu ESCB se částka měnových příjmů každé národní centrální banky rovná jejímu ročnímu příjmu z aktiv, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu a závazků z vkladů úvěrových institucí. Tato aktiva mají národní centrální banky vést odděleně v souladu s obecnými zásadami přijatými Radou guvernérů. Národní centrální banky by měly vést aktiva vyplývající z plnění úkolů měnové politiky odděleně jako aktiva, která drží jako protihodnotu bankovek v oběhu a závazků z vkladů úvěrových institucí. V souladu s článkem 32.4 statutu ESCB se výše měnových příjmů každé národní centrální banky snižuje o částku rovnající se úrokům, které tato centrální banka platí ze závazků z vkladů úvěrových institucí podle článku 19 statutu ESCB.
(3)
Podle článku 32.5 statutu ESCB se úhrnný měnový příjem národních centrálních bank mezi ně rozděluje v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu Evropské centrální banky (ECB).
(4)
Podle článků 32.6 a 32.7 statutu ESCB je Rada guvernérů ECB oprávněna stanovovat obecné zásady pro vzájemné zúčtování a vypořádání zůstatků vzniklých při přerozdělování měnových příjmů ze strany ECB a přijímat veškerá další opatření nezbytná k používání článku 32.
(5)
Podle článku 10 nařízení Rady (ES) č. 974/98 ze dne 3. května 1998 o zavedení eura (3) uvede ECB a národní centrální banky do oběhu bankovky znějící na euro. Článek 15 uvedeného nařízení stanoví, že bankovky znějící na národní měnovou jednotku zůstanou v rámci svého územního vymezení zákonným platidlem nejdéle po šest měsíců od příslušného data hotovostního přechodu na hotovostní euro. Rok přechodu na hotovostní euro by se proto měl považovat za zvláštní rok, jelikož bankovky v oběhu znějící na národní měnové jednotky mohou stále představovat značnou část bankovek v oběhu.
(6)
Čl. 15 odst. 1 obecných zásad ECB/2006/9 ze dne 14. července 2006 o některých přípravách na přechod na hotovostní euro a o předzásobení a druhotném předzásobení eurobankovkami a euromincemi mimo eurozónu (4) stanoví, že eurobankovky, kterými byly způsobilé protistrany předzásobeny, se účtují na vrub účtů těchto protistran vedených u jejich národní centrální banky v nominální hodnotě v souladu s následujícím „modelem lineárního účtování na vrub“: celková částka předzásobených eurobankovek se na vrub účtů připíše ve třech stejných částkách v den vypořádání první, čtvrté a páté hlavní refinanční operace Eurosystému po dni přechodu na hotovostní euro. Při výpočtu měnového příjmu za rok přechodu na hotovostní euro je třeba brát v úvahu tento „model lineárního účtování na vrub“.
(7)
Toto rozhodnutí souvisí s rozhodnutím ECB/2010/29 ze dne 13. prosince 2010 o vydávání eurobankovek (přepracované znění) (5), v němž se stanoví, že ECB a národní centrální banky vydávají eurobankovky. Rozhodnutím ECB/2010/29 se stanoví přidělování eurobankovek v oběhu národním centrálním bankám v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Toto rozhodnutí dále přiděluje ECB 8 % z celkové hodnoty eurobankovek v oběhu. Při přidělování eurobankovek členům Eurosystému vznikají zůstatky uvnitř Eurosystému. Úročení zůstatků eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému má přímý dopad na příjmy každého člena Eurosystému, a proto by mělo být tímto rozhodnutím regulováno. Příjem ECB z úročení pohledávek uvnitř Eurosystému za národními centrálními bankami v souvislosti s jejím podílem eurobankovek v oběhu by v zásadě měl být mezi národní centrální banky rozdělován v souladu s rozhodnutím ECB/2010/24 ze dne 25. listopadu 2010 o prozatímním přerozdělování příjmu Evropské centrální banky z eurobankovek v oběhu a z cenných papírů nakoupených na základě programu pro trhy s cennými papíry (přepracované znění) (6) v témže účetním roce, kdy vznikl, a to v poměru k jejich podílům v klíči upsaného základního kapitálu.
(8)
Čistý stav pohledávek a závazků uvnitř Eurosystému v souvislosti s eurobankovkami v oběhu by měl být úročen na základě objektivního kritéria, které definuje hodnotu peněz. V této souvislosti se za vhodnou považuje sazba pro hlavní refinanční operace, kterou Eurosystém používá při nabídkových řízeních na hlavní refinanční operace.
(9)
Čisté závazky uvnitř Eurosystému týkající se eurobankovek v oběhu by měly být zahrnuty do základny pasiv pro účely výpočtu měnových příjmů národních centrálních bank podle článku 32.2 statutu ESCB, jelikož odpovídají bankovkám v oběhu. Vyrovnání úroků ze stavu eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému bude mít proto za výsledek přerozdělení značné částky měnových příjmů Eurosystému mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Tento stav uvnitř Eurosystému by měl být upraven tak, aby umožnil postupné přizpůsobování rozvah a výkazů zisku a ztráty národních centrálních bank. Základem úprav by měly být hodnoty bankovek v oběhu každé národní centrální banky v období před zavedením eurobankovek. Tyto úpravy by měly platit každý rok podle pevně stanoveného vzorce po dobu nejvýše pěti let.
(10)
Úpravy stavu eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému byly vypočítány tak, aby vyrovnávaly významné změny stavu příjmů národních centrálních bank v důsledku zavedení eurobankovek a následného přerozdělování měnových příjmů.
(11)
Obecná pravidla stanovená v článku 32 statutu ESCB platí rovněž pro příjmy z odpisu eurobankovek, které byly staženy z oběhu.
(12)
Článek 32.5 statutu ESCB uvádí, že úhrnný měnový příjem národních centrálních bank se rozdělí mezi národní centrální banky v poměru k jejich splaceným podílům na základním kapitálu ECB. Podle článku 32.7 statutu ESCB je Rada guvernérů příslušná k tomu, aby přijala veškerá další opatření nezbytná k používání článku 32. To zahrnuje pravomoc zohlednit při rozhodování o přerozdělení příjmů z odpisu eurobankovek, které byly staženy z oběhu, další faktory. V této souvislosti vyžadují zásady rovného zacházení a spravedlnosti, aby byla zohledněna doba, po kterou byly eurobankovky stažené z oběhu vydávány. Klíč pro přidělování tohoto specifického příjmu proto musí odrážet příslušný podíl na základním kapitálu ECB a délku doby vydávání.
(13)
Stahování eurobankovek z oběhu je třeba upravit zvláštními rozhodnutími přijatými podle článku 5 rozhodnutí ECB/2003/4 ze dne 20. března 2003 o nominálních hodnotách, specifikacích, reprodukci, výměně a stahování eurobankovek (7),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Definice
Pro účely tohoto rozhodnutí se rozumí:
a)
„národní centrální bankou“ národní centrální banka členského státu, jehož měnou je euro;
b)
„základnou pasiv“ výše pasiv v rozvaze každé národní centrální banky, blíže určených v příloze I tohoto rozhodnutí;
c)
„odděleně vedená aktiva“ výše aktiv v rozvaze každé národní centrální banky, blíže určených v příloze II tohoto rozhodnutí, která jsou protipoložkami k základně pasiv;
d)
„stavem eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému“ pohledávky a závazky vzniklé mezi národní centrální bankou a ECB a mezi národní centrální bankou a ostatními národními centrálními bankami v důsledku použití článku 4 rozhodnutí ECB/2010/29;
e)
„klíčem upsaného základního kapitálu“ podíly národních centrálních bank (vyjádřené v procentech) na upsaném základním kapitálu ECB, které pro národní centrální banky vyplývají z jejich váhy v klíči podle článku 29.1 statutu ESCB a které platí pro příslušný účetní rok;
f)
„úvěrovou institucí“ (a) úvěrová instituce ve smyslu článku 2 a čl. 4 odst. 1 písm. a) směrnice Evropského parlamentu a Rady 2006/48/ES ze dne 14. června 2006 o přístupu k činnosti úvěrových institucí a o jejím výkonu (přepracované znění) (8), jak jsou provedeny ve vnitrostátním právu, která podléhá dohledu ze strany příslušného orgánu, nebo (b) jiná úvěrová instituce ve smyslu čl. 123 odst. 2 Smlouvy o fungování Evropské unie, která podléhá kontrole, jež je srovnatelná s dohledem ze strany příslušného orgánu;
g)
„HR“ harmonizovaná rozvaha, jak je upravena v příloze VIII obecných zásad ECB/2010/20 ze dne 11. listopadu 2010 o právním rámci pro účetnictví a finanční vykazování v Evropském systému centrálních bank (9);
h)
„referenční sazbou“ poslední dostupná mezní úroková sazba, které se v Eurosystému používá v nabídkových řízeních pro hlavní refinanční operace podle odstavce 3.1.2 přílohy I obecných zásad ECB/2000/7 ze dne 31. srpna 2000 o nástrojích a postupech měnové politiky Eurosystému (10). Pokud probíhá více než jedna hlavní refinanční operace pro účely vyrovnání v týž den, používá se aritmetický průměr mezních sazeb operací, které probíhají souběžně.
i)
„dnem přechodu na hotovostní euro“ den, kdy eurobankovky a euromince získají v členském státě, jehož měnou je euro, status zákonného platidla;
j)
„referenčním obdobím“ období v délce 24 měsíců, které začíná 30 měsíců přede dnem přechodu na hotovostní euro;
k)
„rokem přechodu na hotovostní euro“ období v délce 12 měsíců, které začíná v den přechodu na hotovostní euro;
l)
„denním referenčním směnným kurzem“ denní referenční směnný kurz, který vychází z pravidelného každodenního slaďovacího postupu mezi centrálními bankami v rámci Evropského systému centrálních bank a mimo něj, jenž se obvykle koná ve 14:15 hodin středoevropského času;
m)
„eurobankovkami staženými z oběhu“ všechny nominální hodnoty nebo série eurobankovek, které byly staženy z oběhu na základě rozhodnutí Rady guvernérů přijatého podle článku 5 rozhodnutí ECB/2003/4;
n)
„klíčem pro vydávání eurobankovek“ průměrný klíč upsaného základního kapitálu během doby vydávání nominální hodnoty nebo série eurobankovek stažených z oběhu;
o)
„dobou vydávání“ ve vztahu k nominální hodnotě nebo sérii eurobankovek období, které začíná dnem, kdy je první emise eurobankovek této nominální hodnoty nebo série zachycena v základně pasiv, a které končí dnem, kdy je v základně pasiv zachycena poslední emise eurobankovek této nominální hodnoty nebo série;
p)
pojmem „odepsat“ odstranění eurobankovek stažených z oběhu z rozvahové položky „bankovky v oběhu“.
Článek 2
Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému
1. Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se počítá každý měsíc a zachycuje se v účetních knihách ECB a národních centrálních bank v první pracovní den v měsíci s dnem připsání v poslední pracovní den předcházejícího měsíce.
Pokud členský stát přijme euro, zachycuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, vypočtený podle prvního pododstavce, v účetních knihách ECB a národních centrálních bank s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro.
Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému se pro období od 1. ledna do 31. ledna prvního roku, od kterého platí úprava podle článku 29.3 statutu ESCB, k níž dochází každých pět let, počítá na základě upraveného klíče upsaného základního kapitálu, jenž se použije na stav celkového počtu eurobankovek v oběhu k 31. prosinci předcházejícího roku.
2. Stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému, včetně stavů vyplývajících z použití článku 4 tohoto rozhodnutí, se úročí referenční sazbou.
3. Úroky podle odstavce 2 se vypořádávají čtvrtletně prostřednictvím plateb v TARGET2.
Článek 3
Metoda měření měnových příjmů
1. Výše měnových příjmů každé národní centrální banky se určuje na základě skutečných příjmů, které vyplývají z odděleně vedených aktiv zapsaných v jejích účetních knihách. Výjimku představují zlato, u kterého se předpokládá, že nevytváří žádný příjem, a cenné papíry držené pro účely měnové politiky podle rozhodnutí ECB/2009/16 ze dne 2. července 2009 o provádění programu nákupu krytých dluhopisů (11), u kterých se předpokládá, že vytvářejí příjem ve výši referenční sazby.
2. Pokud hodnota odděleně vedených aktiv národní centrální banky přesáhne hodnotu její základny pasiv nebo je nižší, vyrovná se rozdíl tím, že se na hodnotu rozdílu uplatní referenční sazba.
Článek 4
Úpravy stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému
1. Pro účely výpočtu měnových příjmů se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému pro každou národní centrální banku upravuje pomocí vyrovnávací částky, která se stanoví podle tohoto vzorce:
C = (K - A) × S
kde:
C
je vyrovnávací částka,
K
je částka (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, která vyplývá z uplatnění klíče upsaného základního kapitálu na průměrnou hodnotu bankovek v oběhu během referenčního období, přičemž hodnota bankovek v oběhu znějících na národní měnu členského státu, jenž přijímá euro, se přepočítává na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,
A
je průměrná hodnota bankovek v oběhu během referenčního období (vyjádřená v eurech) pro každou národní centrální banku, přepočtená na euro podle denního referenčního směnného kurzu během referenčního období,
S
je níže uvedený koeficient pro každý účetní rok počínaje dnem přechodu na hotovostní euro:
Účetní rok
Koeficient
Rok přechodu na hotovostní euro
1
Rok přechodu na hotovostní euro plus jeden rok
0,8606735
Rok přechodu na hotovostní euro plus dva roky
0,7013472
Rok přechodu na hotovostní euro plus tři roky
0,5334835
Rok přechodu na hotovostní euro plus čtyři roky
0,3598237
Rok přechodu na hotovostní euro plus pět let
0,1817225
2. Souhrn vyrovnávacích částek národních centrálních bank se rovná nule.
3. Vyrovnávací částky se počítají vždy, když členský stát přijme euro, nebo mění-li se klíč upsaného základního kapitálu ECB.
4. Když národní centrální banka vstoupí do Eurosystému, její vyrovnávací částka se rozdělí mezi ostatní národní centrální banky v poměru k příslušným podílům ostatních národních centrálních bank v klíči upsaného základního kapitálu s opačným znaménkem (+/-), přičemž tato vyrovnávací částka doplňuje vyrovnávací částky, jež se na ostatní národní centrální banky již uplatňují.
5. Vyrovnávací částky a účetní položky k jejich vyrovnání se zachycují na účtech, které jednotlivé národní centrální banky vedou odděleně pro transakce v rámci Eurosystému, s dnem připsání v den přechodu na hotovostní euro a s dnem připsání v tentýž den každého následujícího roku, ve kterém dochází k úpravám. Účetní položky k vyrovnání vyrovnávacích částek se neúročí.
6. Nastanou-li konkrétní případy související s vývojem oběhu bankovek podle přílohy III tohoto rozhodnutí, upravuje se stav eurobankovek v oběhu uvnitř Eurosystému u každé národní centrální banky odchylně od odstavce 1 postupem uvedeným ve zmíněné příloze.
7. Použitelnost úprav stavu eurobankovek uvnitř Eurosystému stanovených v tomto článku končí prvním dnem šestého roku po roce přechodu na hotovostní euro.
Článek 5
Výpočet a přerozdělení měnových příjmů
1. Výpočet měnových příjmů národních centrálních bank provádí ECB každý den. Výpočet se zakládá na účetních údajích, které ECB poskytují národní centrální banky. ECB informuje národní centrální banky o úhrnných částkách za každé čtvrtletí.
2. Výše měnových příjmů každé národní centrální banky se snižuje o částku, která se rovná naběhlým úrokům nebo úrokům zaplaceným z pasiv zahrnutých do základny pasiv, v souladu s rozhodnutím Rady guvernérů ECB podle čl. 32.4 druhého pododstavce statutu ESCB.
3. Přerozdělování úhrnného měnového příjmu všech národních centrálních bank podle klíče upsaného základního kapitálu probíhá na konci každého účetního roku.
Článek 6
Výpočet a přerozdělení příjmů z odpisu eurobankovek
1. Eurobankovky stažené z oběhu jsou zahrnuty do základny pasiv, dokud nedojde k jejich výměně či odpisu, podle toho, která událost nastane dříve.
2. Rada guvernérů může rozhodnout o odpisu eurobankovek stažených z oběhu, přičemž určí den odpisu a celkovou výši rezervy, která má být vytvořena pro eurobankovky stažené z oběhu, u kterých se dosud očekává, že budou vyměněny.
3. Eurobankovky stažené z oběhu se odepisují takto:
a)
V den odpisu se rozvahové položky ECB a národních centrálních bank „bankovky v oběhu“ sníží o celkovou částku eurobankovek stažených z oběhu, které jsou dosud v oběhu. Za tímto účelem se skutečné částky eurobankovek stažených z oběhu, které byly dány do oběhu, upraví na poměrné částky těchto eurobankovek vypočtené podle klíče pro vydávání eurobankovek a mezi ECB a národními centrálními bankami dojde k vypořádání rozdílů.
b)
Upravená částka eurobankovek stažených z oběhu se odepíše z rozvahové položky „bankovky v oběhu“ a převede se do výkazů zisku a ztráty národních centrálních bank.
c)
Všechny národní centrální banky vytvářejí rezervu pro eurobankovky stažené z oběhu, u kterých se dosud očekává, že budou vyměněny. Výše rezervy se rovná podílu příslušné národní centrální banky na celkové výši rezervy vypočtenému pomocí klíče pro vydávání eurobankovek.
4. Eurobankovky stažené z oběhu, k jejichž výměně dochází až po dni odpisu, se zachycují v účetních knihách národní centrální banky, která je přijala. Příliv eurobankovek stažených z oběhu se mezi národní centrální banky přerozdělí pomocí klíče pro vydávání eurobankovek alespoň jednou ročně a mezi národními centrálními bankami dojde k vypořádání rozdílů. Každá národní centrální banka započte poměrnou částku vůči své rezervě nebo, pokud je příliv vyšší než rezerva, zaznamená odpovídající náklad ve svém výkazu zisku a ztráty.
5. Rada guvernérů celkovou výši rezervy každoročně přezkoumává.
Článek 7
Zrušení
Rozhodnutí ECB/2001/16 se zrušuje. Odkazy na zrušené rozhodnutí se považují za odkazy na toto rozhodnutí a použijí se v souladu se srovnávací tabulkou obsaženou v příloze V.
Článek 8
Platnost rozhodnutí
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem 31. prosince 2010.
Ve Frankfurtu nad Mohanem dne 25. listopadu 2010.


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 715/2012
of 30 July 2012
amending Regulation (EU) No 42/2010 concerning the classification of certain goods in the Combined Nomenclature
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EEC) No 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff (1), and in particular Article 9(1)(a) thereof,
Whereas:
(1)
According to the second paragraph of column (3) of the table set out in the Annex to Commission Regulation (EU) No 42/2010 (2) the edible product in tablet form described in column (1) of that table does not meet the requirements of Note 2(b)(2) to Chapter 19 of the Combined Nomenclature (CN) because of its composition, presentation and use as a food supplement. Classification of the product under Chapter 19 is therefore excluded.
(2)
In the light of the judgment of the Court of Justice of the European Union of 17 December 2009 in joined cases C-410/08 to C-412/08, Swiss Caps (3), and in particular paragraph 33, classification of edible goods intended to be used as food supplements under heading 2106 of the CN can be envisaged only if the food preparations in question are not specified or included elsewhere. Food preparations intended to be used as food supplements may therefore be classified under other headings of the CN where the description of those headings is more specific.
(3)
As a consequence, the presentation and use of an edible product as a food supplement cannot be the reason for the exclusion from Chapter 19 of the CN. It is therefore necessary to state that the reason why the product does not meet the requirements of Note 2(b)(2) of Chapter 19 of the CN lies solely in its composition.
(4)
The reasons set out in the second paragraph of column (3) of the Annex to Regulation (EU) No 42/2010 should therefore be amended accordingly. However, for reasons of clarity the whole Annex to Regulation (EU) No 42/2010 should be replaced.
(5)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Customs Code Committee,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
The Annex to Regulation (EU) No 42/2010 is replaced by the following:
‘ANNEX
Description of goods
Classification
(CN Code)
Reasons
(1)
(2)
(3)
Product consisting of (% by weight):
-
barley grass, powdered
28,8
-
honey
27,5
-
wheatgrass, powdered
21,5
-
alfalfa, powdered
21,5
-
stearic acid
0,4
-
pepper
0,25
-
chromium picolinate
0,01
(corresponds to 8,7 μg Cr per tablet)
The product is presented for retail sale, in tablet form and used as a food supplement (one tablet twice a day).
2106 90 98
Classification is determined by General Rules 1 and 6 for the interpretation of the Combined Nomenclature and the wording of CN codes 2106, 2106 90 and 2106 90 98.
Since the product does not meet the requirements of Note 2(b)(2) to Chapter 19 because of its composition, classification under Chapter 19 is excluded.
The product does not meet the requirements of Additional Note 1 to Chapter 30 as no statements on the use for specific diseases or the concentration of active substances are given. It should therefore not be considered as herbal medicinal preparation within the meaning of heading 3004.
The product is therefore considered to be covered by the terms of heading 2106 as a food preparation not elsewhere specified or included and is used as dietary supplement indicated to maintain general health or well-being (see also HSEN to heading 2106, second paragraph, number (16)).’
Article 2
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 30 July 2012.


Input:
РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) № 485/2011 НА КОМИСИЯТА
от 18 май 2011 година
за вписване на название в регистъра на защитените наименования за произход и защитените географски указания [Karp zatorski (ЗНП)]
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (1), и по-специално член 7, параграф 4, първа алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 6, параграф 2, първа алинея от Регламент (ЕО) № 510/2006 заявката за регистрация на названието „Karp zatorski“, подадена от Полша, бе публикувана в Официален вестник на Европейския съюз (2).
(2)
Тъй като Комисията не е получила никакви възражения съгласно член 7 от Регламент (ЕО) № 510/2006, названието следва да се регистрира,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Регистрира се названието, посочено в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 18 май 2011 година.


Input:
RICHTLIJN 2011/100/EU VAN DE COMMISSIE
van 20 december 2011
tot wijziging van Richtlijn 98/79/EG van het Europees Parlement en de Raad betreffende medische hulpmiddelen voor in-vitrodiagnostiek
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 98/79/EG van het Europees Parlement en de Raad van 27 oktober 1998 betreffende medische hulpmiddelen voor in-vitrodiagnostiek (1), en met name artikel 14,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Overeenkomstig artikel 14, lid 1, onder a), van Richtlijn 98/79/EG heeft het Verenigd Koninkrijk verzocht dat de Commissie de nodige maatregelen neemt om tests voor de „variant van de ziekte van Creutzfeldt-Jakob” (vCJD) op te nemen in lijst A van bijlage II bij die richtlijn.
(2)
Om te zorgen voor het hoogste niveau van bescherming van de gezondheid en te garanderen dat de conformiteit van de vCJD-tests met de essentiële eisen van bijlage I bij Richtlijn 98/79/EG wordt gecontroleerd door aangemelde instanties, moeten de vCJD-tests voor bloedonderzoek, diagnose en confirmatie worden toegevoegd aan lijst A van bijlage II bij Richtlijn 98/79/EG.
(3)
De in deze richtlijn vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité, opgericht bij artikel 6, lid 2, van Richtlijn 90/385/EEG van de Raad (2) en bedoeld in artikel 7, lid 1, van Richtlijn 98/79/EG,
HEEFT DE VOLGENDE RICHTLIJN VASTGESTELD:
Artikel 1
Bijlage II bij Richtlijn 98/79/EG wordt gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij deze richtlijn.
Artikel 2
1. De lidstaten dienen uiterlijk op 30 juni 2012 de nodige wettelijke en bestuursrechtelijke bepalingen vast te stellen en bekend te maken om aan deze richtlijn te voldoen. Zij delen de Commissie de tekst van die bepalingen onverwijld mede.
De lidstaten passen die bepalingen toe met ingang van 1 juli 2012.
Wanneer de lidstaten die bepalingen aannemen, wordt in die bepalingen zelf of bij de officiële bekendmaking daarvan naar deze richtlijn verwezen. De regels voor deze verwijzing worden vastgesteld door de lidstaten.
2. De lidstaten delen de Commissie de tekst van de belangrijkste bepalingen van intern recht mede die zij op het onder deze richtlijn vallende gebied vaststellen.
Artikel 3
Deze richtlijn treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Artikel 4
Deze richtlijn is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 20 december 2011.


Input:
RÅDETS BESLUT
av den 28 februari 2011
om undertecknande på unionens vägnar och provisorisk tillämpning av samarbetsmemorandumet NAT-I-9406 mellan Amerikas förenta stater och Europeiska unionen
(2011/209/EU)
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 100.2 jämförd med artikel 218.5,
med beaktande av Europeiska kommissionens förslag, och
av följande skäl:
(1)
Kommissionen har på unionens vägnar förhandlat fram samarbetsmemorandumet NAT-I-9406 mellan Amerikas förenta stater och Europeiska unionen om forskning och utveckling inom området civil luftfart (nedan kallat memorandumet) och bilaga 1 till detta memorandum om Sesar-NextGen-samarbete för global driftskompatibilitet i enlighet med rådets beslut av den 9 oktober 2009 om att bemyndiga kommissionen att inleda förhandlingar.
(2)
Memorandumet och bilaga 1 paraferades den 18 juni 2010.
(3)
Memorandumet och bilaga 1 bör undertecknas och tillämpas provisoriskt, i avvaktan på att förfarandena för ingående av memorandumet slutförs.
(4)
Det är nödvändigt att fastställa förfarandena för unionens deltagande i den gemensamma kommitté som inrättas genom memorandumet, tvistlösning och uppsägning av bilagor och tillägg till memorandumet.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Undertecknandet av samarbetsmemorandumet NAT-I-9406 mellan Amerikas förenta stater och Europeiska unionen och dess bilaga 1 godkänns härmed på unionens vägnar, med förbehåll för ingåendet av nämnda memorandum.
Texten till memorandumet och bilaga 1 åtföljer detta beslut.
Artikel 2
Rådets ordförande bemyndigas härmed att utse den eller de personer som ska ha rätt att på unionens vägnar underteckna memorandumet och dess bilaga.
Artikel 3
I avvaktan på att memorandumet träder i kraft ska det tillämpas provisoriskt av unionen från och med dess undertecknande.
Artikel 4
1. Unionen ska i den gemensamma kommitté som inrättas enligt artikel III i memorandumet företrädas av kommissionen, som ska biträdas av medlemsstaternas företrädare.
2. Kommissionen ska efter samråd med den särskilda kommitté som utses av rådet fastställa den ståndpunkt som unionen ska inta i den gemensamma kommittén, inklusive angående
a)
antagande av ytterligare bilagor och tillägg till memorandumet, och
b)
antagandet av ändringar av bilagor och tillägg till memorandumet.
Artikel 5
Kommissionen får vidta alla åtgärder som är lämpliga enligt artiklarna II.B, IV, V, VII och VIII i memorandumet.
Artikel 6
Kommissionen ska företräda unionen i samråd enligt artikel XI i memorandumet.
Artikel 7
Kommissionen ska regelbundet informera rådet om genomförandet av memorandumet.
Utfärdat i Bryssel den 28 februari 2011.


Input:
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 95/2011
av den 3 februari 2011
om införande av en beteckning i registret över skyddade ursprungsbeteckningar och skyddade geografiska beteckningar [Arancia di Ribera (SUB)]
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 510/2006 av den 20 mars 2006 om skydd av geografiska beteckningar och ursprungsbeteckningar för jordbruksprodukter och livsmedel (1), särskilt artikel 7.4 första stycket, och
av följande skäl:
(1)
I enlighet med artikel 6.2 första stycket i förordning (EG) nr 510/2006 har Italiens ansökan om registrering av beteckningen ”Arancia di Ribera” offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning (2).
(2)
Inga invändningar enligt artikel 7 i förordning (EG) nr 510/2006 har inkommit till kommissionen och därför bör denna beteckning registreras.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den beteckning som anges i bilagan till denna förordning ska föras in i registret.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 februari 2011.


Input:
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 637/2012
af 13. juli 2012
om ændring af gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 for så vidt angår godkendelsesbetingelserne for aktivstofferne jernsulfat, repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/rå tallolie, og repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/talloliebeg
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 af 21. oktober 2009 om markedsføring af plantebeskyttelsesmidler og om ophævelse af Rådets direktiv 79/117/EØF og 91/414/EØF (1), særlig artikel 13, stk. 2, litra c), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Aktivstofferne jernsulfat, repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/rå tallolie, og repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/talloliebeg, blev optaget i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF (2) ved Kommissionens direktiv 2008/127/EF (3) i overensstemmelse med proceduren i artikel 24b i Kommissionens forordning (EF) nr. 2229/2004 af 3. december 2004 om de nærmere bestemmelser for iværksættelsen af fjerde fase af det arbejdsprogram, der er omhandlet i artikel 8, stk. 2, i Rådets direktiv 91/414/EØF (4). Efter at direktiv 91/414/EØF blev afløst af forordning (EF) nr. 1107/2009, betragtes disse stoffer som godkendt i henhold til nævnte forordning og er opført i del A i bilaget til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1107/2009 for så vidt angår listen over godkendte aktivstoffer (5).
(2)
Den 16. december 2011 forelagde Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) i overensstemmelse med artikel 25a i forordning (EF) nr. 2229/2004 Kommissionen sine synspunkter om udkastene til vurderingsrapporter om jernsulfat (6), repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/rå tallolie (7), og repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/talloliebeg (8). Udkastene til vurderingsrapporter og EFSA's synspunkter er blevet behandlet af medlemsstaterne og Kommissionen i Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed, og behandlingen blev afsluttet den 1. juni 2012 med Kommissionens reviderede vurderingsrapporter om jernsulfat, repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/rå tallolie, og repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/talloliebeg.
(3)
EFSA sendte sine synspunkter vedrørende jernsulfat, repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/rå tallolie, og repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/talloliebeg, til anmelderne, og Kommissionen opfordrede disse til at fremsætte bemærkninger til de reviderede vurderingsrapporter.
(4)
Det bekræftes, at aktivstofferne jernsulfat, repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/rå tallolie, og repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/talloliebeg, betragtes som godkendt i henhold til forordning (EF) nr. 1107/2009.
(5)
Det er i overensstemmelse med artikel 13, stk. 2, i forordning (EF) nr. 1107/2009, sammenholdt med samme forordnings artikel 6, og på grundlag af den foreliggende videnskabelige og tekniske viden nødvendigt at ændre godkendelsesbetingelserne for jernsulfat, repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/rå tallolie, og repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/talloliebeg. Der bør navnlig indhentes yderligere bekræftende oplysninger om disse aktivstoffer.
(6)
Bilaget til forordning (EU) nr. 540/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed.
(7)
Før anvendelsen af denne forordning bør medlemsstaterne, anmelderne og indehaverne af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler have en rimelig frist til at opfylde de krav, som ændringen af godkendelsesbetingelserne medfører.
(8)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Del A i bilaget til gennemførelsesforordning (EU) nr. 540/2011 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Om nødvendigt ændrer eller tilbagekalder medlemsstaterne i henhold til forordning (EU) nr. 1107/2009 senest den 1. maj 2013 eksisterende godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder repellenter (lugt), vegetabilske eller animalske/rå tallolie, som aktivstof, for at opfylde bestemmelserne i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 1. november 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2012.