Input:
KOMMISSIONENS BESLUT
av den 25 juli 2012
om statligt stöd nr SA.33114 (2012/C) (f.d. 2011/NN) - Polen Påstått stöd till Crist-varvet
[delgivet med nr C(2012) 5057]
(Endast den polska texten är giltig)
(Text av betydelse för EES)
(2013/9/EU)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA BESLUT
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 108.2 första stycket,
med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,
efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1), och
av följande skäl:
I. FÖRFARANDE
(1)
Den 6 november 2008 antog kommissionen två beslut om återkrav (2) avseende olagligt statligt stöd till varven i Gdynia och Szczecin (nedan kallade Gdyniavarvet och Szczecinvarvet), som möjliggjorde ett särskilt försäljningsförfarande. De polska myndigheterna gavs möjlighet att sälja varvets tillgångar i paket i öppna, transparenta, ovillkorliga och icke-diskriminerade anbudsförfaranden.
(2)
Under uppföljningen av återkravsprocessen begärde kommissionen förtydliganden av de anbudsförfaranden som avses ovan. Efter uppgifter i pressen om att den statliga byrån för utveckling av industrin (Agencja Rozwoju Przemysłu, nedan kallad ARP) i september 2010 kan ha beviljat ett lån (nedan kallad åtgärden) till CRIST S.A. (nedan kallad CRIST eller företaget) för köpet av vissa av Gdyniavarvets tillgångar bad kommissionen om klargöranden i ärendet vid ett möte med de polska myndigheterna den 22 oktober 2010. De polska myndigheterna förklarade sin ståndpunkt och lovade att lämna in all nödvändig information samt stödjande handlingar för transaktionen. Uppgifterna överlämnades den 25 november 2010 och den 5 december 2011.
(3)
Kommissionen sammanträdde med de polska myndigheterna den 6 december 2011.
(4)
Diskussioner mellan vice ordförande Joaquín Almunia och den polske ekonomiministern Aleksander Grad utmynnade i att den sistnämnde sände en skrivelse den 25 oktober 2011 där han informerade kommissionen om att slutförandet av likvidationsförfarandet planerades till slutet av 2011 för både Gdyniavarvet och Szczecinvarvet.
(5)
Genom en skrivelse av den 25 januari 2012 underrättade kommissionen Polen om sitt beslut att inleda det förfarande som avses i artikel 108.2 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (nedan kallat EUF-fördraget) avseende denna åtgärd (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet).
(6)
Beslutet om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning (3). Kommissionen har uppmanat berörda parter att inkomma med sina synpunkter på åtgärden i fråga.
(7)
Polen inkom med sina synpunkter den 27 februari 2012. Inga synpunkter från tredje parter togs emot. Mer information tillhandahölls av Polen den 4 och 5 juni 2012.
II. BAKGRUND TILL ÄRENDET
1. Beskrivning av stödmottagaren
(8)
Enligt de polska myndigheterna etablerades CRIST, ett privat företag med säte i Gdansk, 1990 av de två nuvarande aktieägarna. Det har omkring 150 anställda och cirka 500 självständiga uppdragstagare som tillhandahåller företaget tjänster. CRIST:s verksamhetsområden omfattar främst nybyggnad av fartyg, reparation av fartyg och hydrotekniska anläggningar. Mellan 2004 och 2008 arbetade företaget årligen på ca 20 fartyg och andra konstruktioner. Företagets kunder är främst fartygsägare från Europa (Tyskland, Nederländerna, Skandinavien och Polen).
(9)
Enligt de polska myndigheterna bedriver företaget framför allt sin verksamhet inom följande tre marknadssegment:
-
Hydroteknisk konstruktion: stålkonstruktioner som används som slussar, fördämningar, kassuner och andra strålkonstruktioner för anläggning av kajer och pirar.
-
Förnybar energi: arrangemang och/eller byggnadsdelar som används vid uppförande av vindkraftparker till havs.
-
Offshore: mätnings-, prospekterings- och bearbetningsutrustning som används till havs och som används till stöd för borrplattformar och konstruktionselementen i borrplattformar i stål.
(10)
CRIST:s intäktsstruktur uppdelat per marknadssegment visas i tabell 1 nedan. De polska myndigheterna informerade kommissionen om att denna intäktsstruktur följer av genomförandet av affärsplanen. Enligt denna ska verksamhetens fokus ändras från traditionell nybyggnad av fartyg till den marina sektorn för förnybar energi och hydroteknik.
Tabell 1
CRIST:s intäktsstruktur per segment
Intäktskategori
2009
2010 (4)
2011
hydroteknik
[17-23] (5) %
[4-6] %
[3-5] %
förnybar energi
[23-28] %
[75-80] %
[67-74] %
offshore
[21-26] %
[6-8] %
[6-8] %
annat (nybyggnad av fartyg)
[29-34] %
[9-12] %
[17-20] %
(11)
Enligt de polska myndigheterna tiodubblade CRIST sina intäkter mellan 2002 och 2009, till 383 miljoner zloty under 2009 (95,75 miljoner euro (6)). Intäkterna minskade under 2010 till 236 miljoner zloty (59 miljoner euro), men uppgick till 630 miljoner zloty (157,5 miljoner euro) 2011. CRIST:s huvudsakliga finansiella resultat för perioden 2007-2009, dvs. innan ARP beviljade lånet, och perioden 2010-2011, dvs. efter det att lånet beviljades, sammanfattas i tabell 2.
Tabell 2
CRIST:s huvudsakliga finansiella resultat 2007-2011 (i miljoner zloty)
2007
2008
2009
2010
2011
Försäljningsintäkt
323,41
361,06
383,77
236,48
630,29
Försäljningsvinst
19,10
20,80
27,10
5,5
53,1
Rörelsevinst
20,80
19,50
25,80
15,37
49,33
Nettovinst
22,20
20,10
15,50
12,62
31,66
Avskrivning
2,40
3,30
4,20
5,58
10,75
Ekonomiskt överskott
24,60
23,40
19,70
18,20
42,41
(12)
Enligt de polska myndigheterna hade företaget under 2011 krediter och exponeringsgränser på cirka […]* miljoner zloty ([…] miljoner euro), inbegripet lånet från ARP (se Avsnitt 3 ”Beskrivning av åtgärden”) och räknade med ekonomiskt stöd i olika former som beviljats av fyra privata banker. Företaget är för närvarande inblandat i genomförandet av tio kontrakt med ett sammanlagt värde på cirka […] miljoner zloty ([…] miljoner euro) och förhandlar om ytterligare kontrakt till ett värde av omkring […] miljoner zloty ([…] miljoner euro).
2. Beskrivning av programmet
(13)
Den 27 maj 2010 ansökte CRIST om lånet från ARP (se avsnitt 3 ”Beskrivning av åtgärden”) inom ramen för programmet avseende stöd från ARP till initiativ som stimulerar den polska ekonomin (nedan kallat programmet) inom delkategorin rörande stöd till företag inom de mest sårbara regioner som påverkats av den ekonomiska krisen.
(14)
De företag som är behöriga för programmet utgörs av medelstora och stora företag som genomför projekt som syftar till att stimulera efterfrågan inom den polska ekonomin och som bedriver verksamhet i de mest sårbara områden som påverkats av den ekonomiska krisen eller av allvarliga översvämningar. Dessa områden definieras tydligt i programmet. Gdansk är ett av de sårbara områdena enligt programmets definitioner, medan Gdynia inte är ett sådant.
(15)
Enligt programmet deltar ARP i projekt och satsningar för att stimulera den ekonomiska efterfrågan och ekonomiska utvecklingen. ARP bör få rimlig avkastning, dvs. deltagandet ska ske på marknadsmässiga villkor. Det maximala stöd som kan tillhandahållas av ARP får inte överskrida 80 % av den planerade investeringens nettovärde.
(16)
Enligt de polska myndigheterna bör ARP inte stödja projekt som skulle kunna omfatta statligt stöd, med undantag för projekt med anknytning till nationell säkerhet och försvar i linje med artikel 346 i EUF-fördraget (7).
(17)
Programmet är ett led i ARP:s kommersiella verksamhet med vinstsyfte och tillämpar, enligt de polska myndigheterna, relevanta standarder på marknaden för finansieringstjänster för företag. Polen har förklarat att denna verksamhet är åtskiljd från ARP:s beviljande av statligt stöd till stora företag med problem.
3. Beskrivning av åtgärden
(18)
Den åtgärd som granskas är ett lån på 150 miljoner zloty (33,4 miljoner euro) som ARP beviljade CRIST den 14 september 2010 (nedan kallat ARP-lånet) för köp av vissa tillgångar, bl.a. en torrdocka, det så kallade varvsområde 2. Enligt de polska myndigheterna utgjorde lånet, vid den tidpunkt då det beviljades, mindre än […] % av företagets sammanlagda krediter och exponeringsgränser.
(19)
Enligt programmet bör räntesatsen för ARP-lånet motsvara den tillämpliga basräntan, ökat med en nettoräntemarginal på 0,9-4 % per år (nedan kallad räntemarginalen) enligt finansieringsrisken och kvaliteten på den säkerhet som tillhandahölls av stödmottagaren, vilket anges i tabell 3.
Tabell 3
Tillämplig räntemarginal för åtgärden enligt programmet
finansiell risk
hög säkerhet
medelhög säkerhet
låg säkerhet
låg
0,9 %
1,0-1,4 %
1,5-1,8 %
medelhög
1,0-1,4 %
1,5-1,8 %
1,9 %-3,3 %
hög
1,5-1,8 %
1,9 %-3,3 %
3,4 %-4,0 %
(20)
Räntemarginalen för ARP:s lån till CRIST fastställdes till 1,8 %. Den övergripande räntesatsen för det lån som CRIST erhöll var 6,81 % (8). Räntesatsen fastställdes till samma nivå som basräntan och definierades som WIBOR-räntesatsen (9) för tre månader (motsvarande 3,81 % när lånet beviljades) plus 1,2 %, på vilken en räntemarginal på 1,8 % påfördes. Räntemarginalen fastställdes av ARP till 1,8 % eftersom både den finansiella risken för denna transaktion och säkerheten beräknades som medelhög, vilket, enligt vad som visas i tabell 3, borde leda till en marginal på mellan 1,5 % och 1,8 %. ARP-lånet löper ut den 31 december 2015 och har alltså en varaktighet på cirka 5 år och 3 månader eftersom åtgärden beviljades den 14 september 2010.
(21)
Säkerheten för ARP-lånet består av följande:
-
En registrerad panträtt på 100 % av CRIST:s aktier.
-
Pantbrev i fast egendom (del av varvsområde 2).
-
En registrerad panträtt för ett antal lösa inventarier från varvsområde 2.
-
En tom faktura undertecknad av CRIST.
-
En redogörelse från CRIST om dess frivilliga åtagande.
-
Redogörelser från CRIST:s samtliga aktieägare om deras frivilliga åtagande.
(22)
Enligt programmet måste säkerheten motsvara minst 150 % av den finansiering som tillhandahålls av ARP.
(23)
Den tredje anbudsomgången för försäljningen av Gdyniavarvets tillgångar inleddes den 15 september 2010. Enligt pressen kunde CRIST, till följd av den finansiering som erhållits av ARP, bjuda över en annan konkurrent, Patia (ett registrerat företag på Cypern, med koppling till det ukrainska företaget ISD - ägaren av Gdanskvarvet). CRIST lämnande anbud på 175 miljoner zloty (43,75 miljoner euro) för de tillgångar som erbjöds (nedan kallad torrdockan). Den undre prisgränsen för torrdockan hade fastställts till 96,7 miljoner zloty (24,17 miljoner euro).
III. SKÄL TILL ATT INLEDA DET FORMELLA GRANSKNINGSFÖRFARANDET
(24)
I beslutet om att inleda förfarandet uttryckte kommissionen tvivel om huruvida CRIST hade kunnat erhålla den nödvändiga finansieringen på liknande villkor på marknaden på grundval av den information som ARP förfogade över vid den tidpunkt då lånet beviljades.
(25)
Enligt den preliminära analysen av åtgärden på grundval av den information som kommissionen hade tillgång till kan ARP-lånet ha gett CRIST en fördel med hjälp av statliga medel. Kommissionen uttryckte oro med avseende på i) den ränta som lånet beviljades med, ii) den säkerhet som ARP accepterade, iii) det riktmärke som ARP använde, iv) den affärsplan som CRIST lämnade in och v) ARP:s möjliga förmånsbehandling av CRIST.
(26)
Vad gäller räntan kunde kommissionen inte avgöra om räntesatsen för ARP-lånet (som när beslutet om att inleda förfarandet fattades antogs vara 7,02 %) var i linje med den marknadsekonomiska investerarprincipen eftersom de polska myndigheterna inte hade lämnat bevis för företagets kreditvärdering och nivån på säkerheten.
(27)
Kommissionen fick med avseende på säkerheten inte ta del av ARP-lånets underliggande avtal mellan ARP och CRIST eller expertutvärderingarna av CRIST:s aktier och av den torrdocka som lämnades som säkerhet för lånet. Kommissionen ansåg därför att Polen inte hade lämnat klara bevis för att expertutvärderingarna hade gjorts enligt gällande praxis och att en privat investerare skulle ha accepterat denna säkerhet.
(28)
Vad gäller riktmärket hyste kommissionen tvivel om huruvida lånet från […] Bank kunde användas som riktmärke för att bedöma huruvida ARP-lånet överensstämmer med den marknadsekonomiska investerarprincipen. Kommissionen ansåg att lånet från […] Bank skiljde sig från ARP-lånet eftersom i) det refinansierade den transaktion som CRIST inledningsvis hade finansierat med egna medel, ii) beloppet på lånet från […] Bank var betydligt lägre och iii) ARP-lånet innebar en högre risk jämfört med lånet från […] Bank eftersom beloppet överskred CRIST:s egna medel och dess varaktighet var betydligt längre (fem år och tre månader jämfört med tre år och åtta månader).
(29)
Vad gäller affärsplanen såg kommissionen att CRIST vid den tidpunkt då lånet beviljades, trots företagets övergripande goda ekonomiska situation, drogs med tre års minskade nettoresultat. Med tanke på de tillhörande marknadsriskerna, den möjliga överkapaciteten på marknaden och det faktum att den ekonomiska krisen var långt ifrån över när åtgärden vidtogs ifrågasatte kommissionen huruvida en privat investerare skulle ha beviljat finansieringen i fråga.
(30)
Kommissionen betvivlade, utan att detta påverkar frågan om huruvida programmet i sig utgör statligt stöd inom ramen för artikel 107.1 i EUF-fördraget, slutligen att CRIST var behörigt att motta det stöd som lämnades av ARP i enlighet med programmet eftersom lånet beviljades för en investering i Gdynia, vilket inte var ett sårbart område och alltså inte kunde dra fördel av programmet. Kommissionen ifrågasatte även huruvida intensiteten hos ARP finansiering till CRIST följde det tröskelvärde för maximal stödintensitet som definierades i programmet (se skäl 15). ARP-lånet uppgår till 150 miljoner zloty (37,5 miljoner euro). CRIST köpte torrdockan mot ett pris av 175 miljoner zloty (43,75 miljoner euro). På grundval av dessa siffror uppgick stödintensiteten för ARP-lånet till 86 %, dvs. över den gräns som fastställs i programmet. Kommissionen ansåg därför att CRIST kan ha fått en positiv särbehandling när det beviljades ARP-lånet inom ramen för programmet.
(31)
Mot denna bakgrund tvivlade kommissionen på huruvida en privat investerare skulle ha tillhandahållit CRIST den relevanta finansieringen och beslöt sig för att inleda det formella granskningsförfarandet.
IV. SYNPUNKTER FRÅN POLEN
(32)
De polska myndigheterna gjorde gällande att en omfattande bedömning av företagets ekonomiska och finansiella situation, av dess affärsplan och av möjliga marknadsreferenser föregick beslutet om att bevilja CRIST lånet. I och med de otvetydiga resultaten av denna analys framgår det att lånet i fråga motsvarar de normala villkoren på marknaden, dvs. villkor enligt vilka en privat marknadsaktör skulle gå med på att finansiera en viss investering. Enligt Polen utgör därför inte ARP-lånet till CRIST statligt stöd.
1. Räntesatsen
(33)
Polen förklarade att ARP-lånet föregicks av en trestegsbedömning av företagets ekonomiska och finansiella situation som utfördes enligt relevanta standarder på marknaden för kommersiella finansiella tjänster till företag. Det första steget omfattade en inledande kreditvärdering av en oberoende extern rådgivare, på grundval av vilken företaget ansågs kvalificera sig till nästa steg, dvs. en mer utförlig bedömning. Under det andra steget bedömdes de senaste tre räkenskapsåren tillsammans med de förväntade resultaten, nyckeltalsanalysen, kvantitativa mått såsom likviditetskvot, balansomslutning, kapitalstruktur, lönsamhet och utveckling liksom kvalitativa mått såsom ledningens kompetens, beroendenivån på marknaden och kvaliteten på de föreslagna säkerheterna. I det sista steget fastställdes marginalnivån med hjälp av en matris som beaktade riskerna och de föreslagna säkerhetsnivåer som fastställts till följd av expertanalysen.
(34)
Genom att hänvisa till dynamiken i CRIST:s resultat mellan 2006 och 2009 (se tabell 4) betonade Polen att företagets ekonomiska och finansiella situation vad god när det ansökte om lånet, vilket framgår av expertanalysen.
Tabell 4
Dynamiken i CRIST:s resultat 2006-2009 (i miljoner zloty)
2006
2007
Dynamik
2008
Dynamik
2009
Dynamik
Försäljningsvinst
21,20
19,10
90,09 %
20,8
108,90 %
27,10
130,29 %
Rörelsevinst
20,90
20,80
99,52 %
19,50
93,75 %
25,80
132,31 %
Nettovinst
16,50
22,20
134,55 %
20,10
90,54 %
15,50
77,11 %
Avskrivning
1,97
2,40
121,83 %
3,30
137,50 %
4,20
127,27 %
Ekonomiskt överskott
18,47
24,60
133,19 %
23,40
95,12 %
19,70
84,19 %
Försäljningsintäkter
228,75
323,41
141,38 %
361,06
111,64 %
383,77
106,29 %
(35)
Vad gäller de minskade nettoresultaten under 2008 och 2009 förklarade Polen att detta berodde på en förändrad affärsmodell, dvs. att man accepterade kontrakt med högre värden och högre lönsamhet. Detta kännetecknas dock av långa genomförandeperioder på upp till 12-15 månader och innebär att de största finansiella vinsterna kommer i samband med att produkten slutförs och överförs till entreprenören.
(36)
Den affärsplan som lades fram av CRIST bedömdes av ARP på flera nivåer. Polen förklarade att planen hade tagits fram i samarbete med […], att analysen av den gjordes av […] ([”…”]) och att en utförlig granskning av dokumentet, inklusive antagandena och de förväntade konsekvenserna, utfördes av ARP:s experter. De polska myndigheterna noterade att dokumentet bedömdes positivt i varje steg och gjorde gällande att dess riktighet bekräftas av CRIST:s faktiska resultat, vilka överensstämmer med de förväntade siffrorna eller till och med överstiger dem. Vidare förklarade Polen att den lovande finansiella prognos som CRIST lade fram var trovärdig och bekräftades av de kontrakt som tecknats.
(37)
Vad gäller investeringens lönsamhet lämnande Polen in en utförlig förklaring av de beräknande nyckeltalen baserat på kassaflödet, nettonuvärdet och internräntan, vilka alla visade sig höga. Nettonuvärdet för det projekt som omfattade köpet av torrdockan till priset av 150 miljoner zloty uppgick till […] miljoner zloty och internräntan var […] %. Polen tillade att trots att torrdockan i slutändan köptes för 175 miljoner zloty så är nyckeltalen fortfarande mycket höga för transaktionen (nettonuvärde […] miljoner zloty och internränta […] %).
(38)
På grundval av ovannämnda analys fastslog ARP företagets kreditvärdering enligt sitt interna bedömningssystem med tre nivåer. CRIST ansågs ha en normal kreditrisk, god finansiell stabilitet och tillräcklig kapacitet att betala tillbaka skulder under en längre tidsperiod. Det ansågs även ha ett starkt skydd mot ogynnsamma, långsiktiga ekonomiska förhållanden. Polen hävdade att resultatet av den metod som användes av ARP är i linje med kommissionens meddelade om en översyn av metoden för att fastställa referens- och diskonteringsräntor (10) (”meddelandet om referensräntor”). De uppgifter som ARP hade tillgång till ansågs motsvara kreditbetyget BBB (bra), enligt definitionen från kreditvärderingsinstitutet EuroRating, men för att vara på den säkra sidan behöll Polen kreditvärderingen BB för att granska utfallet av en tillämpning av meddelandet om referensräntor.
(39)
De polska myndigheterna påstod att CRIST som säkerhet hade lämnat en registrerad panträtt på 100 % av CRIST:s aktier, pantbrev i fast egendom (del av varvsområde 2), en registrerad panträtt för ett antal lösa inventarier från varvsområde 2, en tom faktura undertecknad av CRIST, en redogörelse från CRIST om dess frivilliga åtagande och redogörelser från CRIST:s samtliga aktieägare om deras frivilliga åtagande.
(40)
Polen lämnade in expertvärderingar av CRIST:s aktier, vilka utfördes av […] med hjälp av två metoder: den tillgångsbaserade värderingsmetoden (metoden med justerat substansvärde), daterad den 29 juli 2010, och den inkomstbaserade värderingsmetoden (kapitalvärde med justerat nuvärde), daterad den 1 augusti 2010. Resultaten av dessa två värderingar var mycket olika. Medan den första metoden resulterade i ett värde på […] miljoner zloty, uppvisade den andra nästan […] miljoner zloty. I ett separat dokument som lämnades av de polska myndigheterna den 3 augusti 2010 visade […] å andra sidan att metoden med justerat substansvärde låg närmare företagets likvideringsvärde och inte återspeglade CRIST:s faktiska värde (i synnerhet det egna kapitalet). […] sammanfattade att […] miljoner zloty skulle ses som det faktiska värdet.
(41)
Vad gäller värdet på den andra delen av säkerheten, dvs. pantbrevet i den fasta egendomen, överlämnade Polen en oberoende expertvärdering av den 4 mars 2009 som beräknade tillgångarnas marknadsvärde till 169,5 miljoner zloty (eller 84,7 miljoner zloty vid en tvångsauktion). Dessutom bad ARP om en oberoende expertvärdering efter transaktionen i januari 2011, som lämnades till kommissionen, vilken fastställde värdet på den intecknade fasta egendomen till […] miljoner zloty.
(42)
Som svar på kommissionens tvivel om huruvida det pris som CRIST betalade under den tredje anbudsomgången för torrdockan (175 miljoner zloty) kan ses som ett mått på värdet på denna säkerhet föreslog Polen att man skulle se motbudet på 166 miljoner zloty som marknadsvärdet. Motbudet lämnades av det andra anbudsgivande företaget, Patia.
(43)
Enligt Polen förstärks säkerhetens värde ytterligare av den varierade naturen hos säkerhetens olika komponenter (fast egendom, lös egendom och finansiella tillgångar) och det faktum att alla delar som ingår i säkerheten inte omfattades av eventuella inteckningar innan lånet beviljades.
(44)
På grundval av de olika värderingarna sammanfattade de polska myndigheterna det totala värdet på säkerheten för lånet till mellan […] miljoner zloty och […] miljoner zloty (se tabell 5). I sin interna kreditvärdering hade ARP bedömt CRIST:s säkerhet som medelhög (se tabell 3). Genom att hänvisa till meddelandet om referensräntor (se tabell 6) menade de polska myndigheterna att det totala värdet på säkerheten, i linje med marknadsvärdet, uppgår till […] miljoner zloty (11) och utgör […] % av det beviljade lånet. Denna säkerhetsnivå överstiger lånebeloppet påtagligt och motsvarar kategorin ”högt ställd säkerhet” enligt definitionen i meddelandet om referensräntor, eftersom den förväntade förlusten i händelse av fallissemang motsvarar 0.
Tabell 5
Säkerheternas värden beroende på vilken värderingsmetod som använts
Säkerhet och värderingsmetod
CRIST-aktier
Tillgångsbaserad värderingsmetod
(metoden med justerat substansvärde)
CRIST-aktier
Inkomstbaserad värderingsmetod
(justerat nuvärde)
Värde (zloty)
[…]
[…]
Säkerhet och värderingsmetod
Varvsområde 2
169 471 000
TOTALT:
TOTALT:
Marknadsvärdemetoden (inkomstbaserad)
[…]
[…]
Varvsområde 2
84 735 500
TOTALT:
TOTALT:
Tvångsauktion
[…]
[…]
Varvsområde 2
180 439 000
TOTALT:
TOTALT:
Marknadsvärdemetoden (inkomstbaserad)
[…]
[…]
Varvsområde 2
166 000 000
TOTALT:
TOTALT:
Värde på det sista motbudet
[…]
[…]
(45)
De polska myndigheterna överlämnade även en rapport från […] som utarbetades i maj 2012, dvs. efter det att transaktionen utfördes. Den innehåller bland annat en kontroll av de […]-värderingar som fanns tillgängliga för ARP vid tiden för transaktionen. Polen belyser kritiken av värderingen av nettotillgångarna: […] inkluderade inte någon värdering av de immateriella tillgångarna såsom inneliggande kontrakt, kundrelationer och personal. Dessa kan vara mycket värdefulla och skulle höja värderingsresultaten. […] sammanfattar att värderingen underskattar värdet på CRIST:s kapital markant. Med avseende på den inkomstbaserade värderingsmetoden noterar Polen att […] kommer fram till liknande värden som […] (dvs. ca […] miljoner zloty).
(46)
För att bevilja lånet bedömde ARP både företagets kreditrisk och nivån på den säkerhet som tillhandahölls som medelhög. Som ett resultat beviljades lånet av ARP med en räntesats på 6,81 %, som beräknades som summan av basräntan (WIBOR-räntesatsen för tre månader [3,81 %] plus 1,2 %) och räntemarginalen enligt matrisen i tabell 3, dvs. 1,8 %.
(47)
Utöver ARP:s beräkningar, som baserades på interna regler, lämnade Polen in ytterligare klargöranden med hjälp av metoden för fastställande av ett mått enligt meddelandet om referensräntor (se tabell 6).
Tabell 6
Lånemarginaler i räntepunkter enligt meddelandet om referensräntor
Ställd säkerhet
Kreditbetyg
Hög
Normal
Låg
Hög (AAA-A)
60
75
100
Bra (BBB)
75
100
220
Tillfredsställande (BB)
100
220
400
Låg (B)
220
400
650
Dålig/Finansiella svårigheter (CCC och lägre)
400
650
1 000
(48)
Polen påstod att med beaktande av den referensränta som kommissionen offentliggjorde för Polen (4,49 %), CRIST:s kreditbetyg (BB) och den höga säkerhetsnivån (se skäl 44) borde inte lånets räntesats understiga 5,49 %. Polen betonade därför att ARP:s ränta på 6,81 % är 132 räntepunkter högre än den referensränta som definieras i meddelandet om referensräntor, dvs. 5,49 %.
(49)
Den […]-rapport som Polen överlämnade innehåller en detaljerad beräkning av CRIST:s kreditvärdering vid tiden för transaktionen, baserad på två olika expertstrategier. Kreditvärderingsmodellerna togs fram av […] baserat på de scoring-/kreditvärderingsmodeller som används av affärsbanker. Rapporten uppskattar att CRIST:s kreditvärdering ligger inom (BB-B) intervallet. […] anser dock att räntesatsen är tillräcklig med tanke på säkerheternas höga värde, som när de bedöms gemensamt visar på en högt ställd säkerhet.
2. Riktmärket
(50)
De polska myndigheterna informerade kommissionen om att lånet från […] Bank inte var det enda som låg bakom det slutgiltiga fastställandet av CRIST:s räntesats, eftersom detta främst gjordes på grundval av ett internt bedömningssystem. Oavsett skillnaderna mellan lånen noterade Polen att båda institutionerna, ARP och […] Bank, kom fram till liknande slutsatser med avseende på räntesatserna.
(51)
Som en allmän anmärkning hävdade Polen även att det, mot bakgrund av det höga värdet på lånet i fråga (150 miljoner zloty), praktiskt taget är omöjligt att hitta ett idealiskt riktmärke på den polska marknaden för det lån som beviljades CRIST. Med anledning av tribunalens dom i mål T-296/97 kommissionen mot Alitalia argumenterade Polen att CRIST:s eventuella vinst skulle bedömas med hänvisning till ett liknande och inte ett identiskt lån.
(52)
Polen lämnande in en jämförelse av båda krediterna (se tabell 7 nedan) och erinrade om att båda lånen beviljades under 2010, att […] Banks räntesats var ännu lägre (6,68 % jämfört med ARP:s 6,81 %) och att […] Banks beslut medförde en högre risk. Följaktligen anser de polska myndigheterna att transaktionen utgör en värdefull referenspunkt.
Tabell 7
Jämförelse mellan […] Banks och ARP:s lån till CRIST
[…] Banks lån
ARP:s lån
Belopp
[…] zloty
150 000 000 zloty
Datum för beviljande
18.02.2010
14.09.2010
Kreditens löptid
3 år och 10 månader
5 år och 3 månader
Räntesats
6,62 %
6,81 %
Värdet på säkerheten
[…] zloty
[…] zloty
Utvecklingsmöjligheter (12)
[…] zloty
[…] zloty
Ytterligare risker
Bristande visshet om att torrdockan (varvsområde 2) kommer att köpas och produktionslinjen slutföras
Lån som beviljas för köpet av torrdockan (varvsområde 2) utgör ett slutförande av produktionslinjen
(53)
Vad gäller kreditrisken noterade Polen att både […] Bank och ARP baserade sina beslut på samma affärsplan, vilken förutsåg köpet av varvsområde 1 och 2. Därför var risken vad avser slutförandet av anläggningen högre före den första transaktionen (även om […] Bank endast refinansierade den transaktion som CRIST från början täckte med sina egna medel). Beslutet om det lån från ARP som möjliggjorde köpet av varvsområde 2 säkerställde i själva verket att CRIST:s nya affärsstrategi kunde slutföras, i vilken företaget flyttar sin affärsverksamhet från traditionell nybyggnad av fartyg till offshore-sektorn för förnybar energi. Dessutom påpekade Polen att […] Banks kredit till CRIST beviljades innan CRIST tecknade ett mycket lönsamt kontrakt med Beluga Hochtief, med det högsta transaktionsvärdet i CRIST:s historia (på […] miljoner euro), vilket ytterligare förbättrade företagets kreditvärdighet i samband med att ARP fattade sitt lånebeslut.
(54)
Å andra sidan underströk de polska myndigheterna att det när lånet beviljades fanns ytterligare uppgifter som ARP allvarligt övervägde. Polen påpekade till exempel att utöver ARP och […] Bank hade CRIST positiva och långvariga relationer med en mängd andra finansinstitut som finansierade företagets verksamheter (13). Detta bevisade CRIST:s förmåga att erhålla finansiering på kapitalmarknaden vid den tidpunkt då lånebeslutet fattades. Därför lämnade Polen in en förteckning över CRIST:s kredit- och garantigränser hos enskilda finansinstitut vid tiden för transaktionen.
(55)
Slutligen uppmärksammade de polska myndigheterna kommissionen på den polska nationalbankens räntesatstabell från september 2010, som innehåller en periodvis publicerad förteckning över genomsnittliga räntesatser för nya lån till företag uttryckt i zloty. Av denna tabell framgår att för krediter på mer än 4 miljoner zloty med en ränteförändring som inte överskrider 3 månader (som i CRIST:s fall) motsvarade den genomsnittliga räntesatsen 5,4 %, dvs. mindre än den ränta som ARP debiterade CRIST.
3. Affärsplanen
(56)
De polska myndigheterna försåg kommissionen med CRIST:s affärsplan (”affärsplanen”). Polen informerade kommissionen om att ARP innan CRIST beviljades lånet hade rådfrågat företagets affärspartner ([…] och […]) liksom privata banker, och fått svar som bekräftade CRIST:s ekonomiska stabilitet. De polska myndigheterna försåg kommissionen med dessa intyg från privata banker och även en analys från […] om CRIST:s genomförande av affärsstrategin, som omfattade perioden före ARP:s beslut att bevilja lånet.
(57)
I affärsplanen antog man att nettonuvärdet för investeringsprojektet skulle uppgå till […] miljoner zloty ([…] miljoner euro) och att internräntan skulle vara […] %. I dessa beräkningar antogs det att företaget skulle betala 150 miljoner zloty för torrdockan. Som svar på kommissionens iakttagelse i beslutet om att inleda förfarandet, om att man i slutändan betalade 175 miljoner zloty, lämnade Polen in en analys från […]. Den visar att investeringens nettonuvärde och internränta uppgår till […] miljoner zloty respektive […] % på grundval av den kunskap som fanns tillgänglig vid tiden för transaktionen. […] tillfogar att med den aktuella kunskapen motsvarar nettonuvärdet och internräntan […] miljoner zloty respektive […] %.
(58)
Samma rapport innehåller en översikt över marknadssituationen och CRIST:s utvecklingsmöjligheter. I rapporten noteras det att Christ har ändrat sin produktionsprofil från traditionell nybyggnad av fartyg till specialtillverkade fartyg, plattformar och byggnadsdelar som används till havs. Denna affärsstrategi ger Christ en marknadsmöjlighet utifrån vilken företaget kan delta i planerade offshore-projekt i Nordsjön. Den skapar även omfattande möjligheter till dynamisk tillväxt. […] sammanfattar att företaget bedriver sin verksamhet i en sektor med stor tillväxtpotential.
(59)
Polen menade att ARP som ett resultat av expertanalysen av affärsplanen sammanfattade att företaget, trots den ekonomiska kris som inleddes 2008, hade fått positiva ekonomiska resultat under de tre senaste åren. Värdet på de tecknade och förhandlade kontrakten visade att företaget utvecklades snabbt, och de finansiella planerna bedömdes som positiva och visade på företagets förmåga att betala tillbaka lånet.
(60)
Slutligen observerade de polska myndigheterna att företaget, med en nettovinst på 12,6 miljoner zloty (2,8 miljoner euro) under 2010 och 31,6 miljoner zloty (7,03 miljoner euro) under 2011, genererade ett nettoresultat som överskred de siffror som förutspåddes i affärsplanen med […] gånger. På liknande sätt såg man att företagets totala balansräkning i slutet av 2011 översteg planerna med cirka […] %.
4. Förmånsbehandling av företaget
(61)
Med avseende på ARP:s påstådda förmånsbehandling av CRIST förklarade de polska myndigheterna först att företaget var behörigt för programmets medel eftersom CRIST:s huvudkontor och två av dess filialer ligger i Gdansk. Investeringen i Gdynia, som annars inte är kvalificerad för sådana medel, berodde inte på att företaget flyttade verksamheten utan snarare på en geografisk utvidgning av CRIST:s verksamhet.
(62)
Med avseende på finansieringsnivån bekräftade Polen ånyo att finansieringsnivån för CRIST:s investering från ARP:s medel inte överskred det tak på 80 % som avsågs i programmet. Polen uppgav att den totala utgiften från investeringsprogrammet som företaget planerade var 188,2 miljoner zloty, och överskred inte enbart CRIST:s köp av torrdockan (varvsområde 2) utan även skrovmonteringsområdet (varvsområde 1). Polen förklarade att båda investeringarna avser samma produktionslinje, vilken gjorde det möjligt för CRIST att effektivt rikta in sig på marknaderna för förnybar energi och offshore-konstruktion. Endast det fullständiga finansieringsprogrammet gjorde det möjligt för CRIST att ändra sin affärsmodell från traditionell nybyggnad av fartyg till specialtillverkade fartyg, plattformar och byggnadsdelar för vindkraftparker till havs.
(63)
Intensitetsgraden för CRIST:s hela investering (213,2 miljoner zloty (14)) i ARP-lånet (150 miljoner zloty) uppgår till 70 % och ligger gott och väl under det tak på 80 % som fastställts i programmet.
(64)
Slutligen försäkrade Polen att det program genom vilket lånet till CRIST finansierades var ett affärsprogram och inte ett stödprogram. Polen noterade att ARP:s beslut om att finansiera vissa projekt bedöms på affärsmässig grund av experter med erfarenhet från Polens största finansinstitut.
V. BEDÖMNING
1. Förekomst av statligt stöd enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget
(65)
Enligt artikel 107.1 i EUF-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den inre marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.
(66)
För att en nationell åtgärd ska klassas som statligt stöd ska följande kumulativa villkor uppfyllas: 1) Åtgärden tilldelar en fördel med hjälp av statliga medel; 2) fördelen är selektiv; och 3) åtgärden snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och kan påverka handeln mellan medlemsstaterna.
1.1. Förekomsten av en fördel
(67)
För att avgöra huruvida den åtgärd som granskas utgör statligt stöd måste man slå fast huruvida CRIST fick en ekonomisk fördel som det inte skulle ha erhållit enligt normala villkor på marknaden, dvs. villkor enligt vilka en privat investerare skulle bevilja CRIST finansiering.
(68)
För att avgöra huruvida den åtgärd som granskas är kompatibel med kriteriet om en privat investerare bedömde kommissionen huruvida en privat fordringsägare, på grundval av den information som fanns tillgänglig för ARP när beslutet fattades, skulle ha beviljat CRIST en liknande kredit.
(69)
Enligt vad som anges i skäl 13 och framåt informerade Polen kommissionen om att CRIST innan lånet beviljades var föremål för en utförlig bedömning av företagets ekonomiska och finansiella situation. Denna utfördes av ARP i samarbete med externa experter och resulterade i fastställandet av CRIST:s kreditvärdering. Enligt dess interna system klassade ARP CRIST:s kreditvärdering som medelhög, vilket enligt Polen åtminstone motsvarar betyget BB (tillfredsställande) med avseende på tillämpningen av meddelandet om referensräntor.
(70)
Vad gäller säkerheten lämnade Polen in alla expertvärderingar och tillhandahöll utförliga förklaringar om var och en av de ingående delarna i lånets säkerhet (se skälen 39 till 45). På grundval av dessa värderingar, som visade att […] miljoner zloty skulle tillämpas som värdet på panträtten till aktierna och att ett belopp på mer än […] miljoner zloty kunde tillräknas till inteckningen av torrdockan, och med beaktande av att programmets krav på att säkerheten skulle utgöra minst 150 % av finansieringen, klassades värdet på CRIST:s säkerhet som medelhög av ARP, och som att den gav god täckning med avseende på kreditrisken. Polen hävdade likväl att detta utgjorde en försiktig hållning och att de oberoende expertvärderingarna av säkerheten visade att säkerheten hade ett högt värde.
(71)
Slutligen, på grundval av den medelhöga risknivån och säkerheten, beviljades lånet av ARP med en räntesats på 6,81 %, som beräknades som summan av basräntan (WIBOR-räntesatsen för tre månader plus 1,2 %) och en räntemarginal på 1,8 % (se tabell 3). Polen påstådde att denna ränta överskred den lägsta räntesatsen som den skulle ha beräknats enligt meddelandet om referensräntor (se tabell 6 och skälen 46 till 49). Kommissionen noterar att samtidigt som Polen använder ”högt ställda säkerheter” för sina beräkningar så håller resonemanget även om ARP:s bedömning av ”medelhög” (eller normal) säkerhet tillämpas: basräntan plus 220 räntepunkter eller 6,69 %.
(72)
Som en allmän kommentar erinrar kommissionen om att dess inledande tvivel när det gällde räntesatsen, som uppgavs i beslutet om att inleda förfarandet, främst berodde på bristen på bevis om företagets kreditvärdering och nivån på säkerheten. I detta sammanhang noterar kommissionen att i svaret på beslutet om att inleda förfarandet överlämnande Polen de relevanta uppgifter som ARP förfogade över innan lånet beviljades. Dessutom lämnande Polen in en efterhandsbedömning av den intecknande fasta egendomen och en rapport som utarbetades av […], men som baserades på de uppgifter som fanns tillgängliga vid den tidpunkt då beslutet om att bevilja lånet fattades.
(73)
Vad gäller säkerheten fokuserade kommissionens bedömning på huruvida expertvärderingarna utfördes enligt gällande praxis, så att en privat investerare skulle ha accepterat den säkerhet som erbjöds. I detta avseende observerar kommissionen att värderingarna av CRIST:s aktier väsentligen skiljer sig åt (se skäl 40) beroende på vilken metod som används. Kommissionen noterar även kritiken från […] vad gäller värderingen av nettotillgångarna på […] miljoner zloty, vilken utelämnar ett antal viktiga faktorer (se skäl 45), vilket i sin tur leder till en undervärdering av värdet på CRIST:s kapital. Slutligen observerar kommissionen att värderingarna av både […] och […] med hjälp av metoden med justerat nuvärde når samma slutsats (dvs. en värdering på ca […] miljoner zloty) och att båda oberoende experter anser att den metoden bör anses vara mer representativ. Utöver överlämnandet av dessa värderingar till kommissionen föreslog Polen att man som mått på värdet på säkerheten för torrdockan skulle använda värdet på motbudet från Patia på 166 miljoner zloty, som lämnades under den tredje anbudsomgången. Kommissionen noterar att ett sådant mått faktiskt verkar representera det värde som en av CRIST:s konkurrenter var beredd att betala för torrdockan i samband med tvångsauktionen av den tillgången.
(74)
Utan att ta ställning om vilken av de olika rapporterna som ska användas noterar kommissionen att ARP förfogade över en mängd värderingar angående kvaliteten på den säkerhet som erbjöds, där endast den mest pessimistiska utgjorde mindre än 150 % av det lån som skulle beviljas, och expertrekommendationer som visade att säkerheten var tillräcklig för att täcka kreditrisken.
(75)
När det gäller företagets kreditvärdering bedömde kommissionen kritiskt de samtidiga bevis som lämnades av Polen, som fanns tillgängliga för ARP innan beslutet om att bevilja lånet fattades. Kommissionen observerar att ARP inom ramen för sin interna expertanalysvärdering utförde en komplett nyckeltalsanalys av CRIST, som omfattande likviditetskvot, omsättning, tillgångs-/kapitalstruktur och lönsamhetskvoter. Dessutom omfattade ARP:s bedömning aspekter såsom kassaflödesanalys, finansiella prognoser, investeringseffektivitet, kritisk punkt, projektets sårbarhet gentemot externa faktorer som räntesats eller valutakurs.
(76)
Kommissionen noterar även […]-rapporten. Trots att rapporten efterdaterar transaktionen innehåller denna en utförlig beräkning av CRIST:s kreditvärdering och den säkerhet som erbjöds, på grundval av samma uppgifter som ARP förfogade över när lånet beviljades. Rapporten bedömer CRIST:s kreditvärdering som något lägre än den som ARP tillämpade (intervallet BB-B). Vad gäller säkerheten anser rapporten att […]s tillgångsbaserade värderingsmetod väsentligen underskattar värdet på CRIST:s kapital. […] anser att metoden med justerat nuvärde är mer konsekvent och utbredd. […] sammanfattar att på grundval av dess analys av CRIST:s kreditvärdering och värdet på den säkerhet som erbjöds var räntesatsen för ARP-lånet inte lägre än marknadsräntan.
(77)
Kommissionen analyserade även huruvida den räntesats som fastställdes av ARP motsvarar metoden för fastställande av referensräntor, vilken kommissionen kan använda som mått för marknadsräntan enligt meddelandet om referensräntor. Enligt meddelandet om referensräntor skapas referensräntan genom att man lägger på en marginal på en basränta som motsvarar IBOR-räntesatser på ett år (penningmarknadsränta på ett år i den berörda medlemsstaten). Den marginal som ska tillämpas beror på den berörda verksamhetens kreditvärdighet och på säkerheten (se tabell 6).
(78)
Med tanke på att den polska basräntan för september 2010 var 4,49 % (15) skulle räntan på ARP:s lån (6,81 %) vara högre än den tillämpliga referensräntan om, vid den tidpunkt då lånet beviljades
-
CRIST:s kreditvärdering var ”låg” (B) och säkerheten ”hög”,
-
CRIST:s kreditvärdering var ”tillfredsställande” (BB) och säkerheten åtminstone ”normal”, eller
-
säkerheten var ”låg” och CRIST:s kreditvärdering åtminstone ”bra” (BBB).
I samtliga tre scenarier skulle referensräntan vara 6,69 % (4,49 % och 2,20 %), dvs. lägre än räntesatsen för ARP-lånet (6,81 %).
(79)
Baserat på analysen ovan anser kommissionen att CRIST:s kreditvärdering när lånet beviljades som lägst var ”låg” (B). Vad gäller ställandet av säkerheten utgör till och med det värsta tänkbara scenariot med en säkerhet på […] miljoner zloty mer än 100 % av värdet på lånet. Kommissionen anser därför att den förväntade förlusten i händelse av fallissemang inte överskrider 30 %, vilket motsvarar en hög säkerhetsnivå enligt definitionen i meddelandet om referensräntor. Med beaktande av den högt ställda säkerheten för lånet borde lånets räntesats, i det värsta tänkbara scenariot, vid tiden för transaktionen inte ha varit lägre än 6,69 % (dvs. referensräntan för Polen 4,49 % plus 2,20 %, se tabell 6). ARP-lånet beviljades med en högre räntesats (6,81 %).
(80)
Sammanfattningsvis gör de bevis som presenterats för kommissionen det möjligt att dra följande slutsats: När ARP beslöt sig för att bevilja CRIST lånet så agerade ARP som en privat fordringsägare skulle ha gjort på grundval av de uppgifter som fanns tillgängliga och tillämpade en räntesats som motsvarar en marknadsränta.
(81)
I beslutet om att inleda förfarandet ifrågasatte kommissionen användningen av […] Banks lån som riktmärke i detta fall. Kommissionen observerade bland annat att lånet från […] Bank skiljde sig från ARP-lånet eftersom det hade ett mycket lägre värde och att […] Bank endast refinansierade den transaktion som CRIST inledningsvis hade finansierat med egna medel. Dessutom ansåg kommissionen vid första anblick att ARP-lånet innebar en högre risk jämfört med lånet från […] Bank, eftersom lånets löptid var betydligt längre än den som […] Bank lämnade.
(82)
Enligt vad som anges i skälen 50 till 55 bekräftade de polska myndigheterna ånyo sin åsikt att det var lämpligt att använda lånet från […] Bank som riktmärke för ARP-lånet. Likväl underströk Polen att andra faktorer beaktades innan beslutet om att bevilja lånet fattades.
(83)
Kommissionen konstaterar att ARP:s beslut att bevilja CRIST lånet baserades på en komplicerad expertanalys av företagets finansiella och ekonomiska situation, som visade den planerade investeringens lönsamhet, och att det tidigare beslutet från ett oberoende finansieringsinstitut, […] Bank, dvs. det här aktuella riktmärket, utgjorde en ytterligare referens för ARP.
(84)
Kommissionen har även beaktat det faktum att CRIST:s köp av torrdockan innebar att en produktionslinje blev slutförd och att köpet därför kan ses som ett mindre riskabelt steg i genomförandet av affärsstrategin än det för vilket […] Bank beviljade lånet. När lånet från […] Bank godkändes kunde man inte ta för givet att CRIST skulle lyckas slutföra det sista steget i den planerade investeringen, dvs. köpet av torrdockan. Dessutom noterar kommissionen att undertecknandet, under perioden mellan de två lånen, av det största kontraktet i CRIST:s historia (värt […] miljoner euro) stärker företagets position jämfört med den tidpunkt då lånet från […] Bank beviljades.
(85)
Slutligen konstaterar kommissionen att den finansiella sektorn hade en positiv bild av CRIST:s finansiella potential och kapacitet att generera intäkter, vilket har visats genom de många externa finansieringskällor som företaget hade tillgång till när ARP-lånet beviljades.
(86)
Efter en diskussion av de tvivel som uttrycktes i beslutet om att inleda förfarandet anser kommissionen att villkoren för lånet från […] Bank, liksom det faktum att CRIST hade tillgång till andra externa finansieringskällor, stödjer slutsatsen att en privat fordringsägare skulle ha beviljat CRIST ett lån på liknande villkor som gäller för ARP-lånet.
(87)
I beslutet om att inleda förfarandet konstaterades att fastän CRIST överlag befann sig i en god finansiell situation när ARP-lånet beviljades så uppvisade räkenskaperna under tre år minskade nettoresultat och marknaden kännetecknades av överkapacitet. Kommissionen betvivlade vid första anblick att en privat investerare skulle ha tillhandahållit finansiering med tanke på de tillhörande marknadsriskerna och det faktum att den finansiella krisen långt ifrån var över när åtgärden vidtogs.
(88)
I enlighet med skälen 56 till 60 lämnade Polen in ytterligare förklaringar om de faktorer som ledde till att ARP fattade kreditbeslutet. Detta omfattade bland annat en trestegsanalys av företagets finansiella situation, vilken visade på en god kreditvärdighet och en oberoende analys från […]. Polen framhöll att avkastningen på investeringen baserat på nettonuvärdet och internräntan var hög.
(89)
Kommissionen har granskat den bedömning som tillhandahölls av Polen om lönsamheten i fråga om CRIST:s investering, som visar att fastän CRIST i slutändan tvingades betala mer än vad som ursprungligen antogs för torrdockan (dvs. 175 miljoner zloty) så är de relevanta finansiella värdena fortsatt höga (investeringens nettonuvärde och internränta uppgår till […] miljoner zloty respektive […] % baserat på den kunskap som fanns tillgänglig vid tiden för transaktionen). Ur en privat investerares synvinkel visar dessa resultat att CRIST hade en gedigen affärsplan och att tack vare dess investering fick CRIST en möjlighet att få nya kontrakt inom den hydrotekniska sektorn. Värdet på de tecknade kontrakten visar att företaget i själva verket utvecklas snabbt.
(90)
Kommissionen noterar att företagets försäljning och operativa verksamhet visade på en kraftfull, positiv dynamik. Dessutom har de polska myndigheterna förklarat att nedgången i nettoresultat, som endast berörde två år (2008 och 2009, se tabell 4), hörde ihop med CRIST:s nya affärsstrategi. Tvivlen med avseende på den övergripande positiva bedömningen av CRIST:s finansiella resultat har därigenom skingrats.
(91)
Med tanke på de tvivel som väcktes till följd av överkapaciteten på marknaden konstaterar kommissionen att medan industrin för traditionell nybyggnad av fartyg kan vara drabbad av överkapacitet så genererade CRIST, i linje med dess nya strategi i den affärsplan som gjordes tillgänglig för ARP i syfte att bevilja lånet, mellan […] % under 2009 och […] % under 2011 av sina intäkter på andra marknader än den för traditionell nybyggnad av fartyg (se tabell 1). CRIST:s intäktsstruktur och informationen om utvecklingsmöjligheterna inom den marina vindkraftstekniken, det område där företaget främst bedriver sin verksamhet, visar utvecklingspotentialen och den relativt låga risken för privata investerare.
(92)
På grundval av vad som nämnts ovan sammanfattar kommissionen att den affärsinformation som fanns tillgänglig vid tiden för transaktionen var tillräcklig för att göra det möjligt för en privat investerare att komma fram till samma beslut som ARP.
(93)
Denna bedömning bekräftas av CRIST:s finansiella resultat för 2010-2011, vilka som en integrerad del av affärsplanen nu kan bedömas ur ett efterhandsperspektiv. Även om företaget under 2010 endast uppfyllde […] % av dess försäljningsprognoser så överskreds den planerade avkastningen på försäljnings- och nettovinstmarginalerna och den nettovinst som CRIST genererade uppgick till 12,6 miljoner zloty och var […] gånger högre än den nettovinst som planerades för året i fråga. Under 2011 förbättrades företagets resultat ytterligare med […] % högre försäljningsnivåer än planerat medan den genererade nettovinsten överskred prognosen med […] %. Företagets totala balansräkning i slutet av 2010 och 2011 var […] % respektive […] % högre än planerat.
(94)
I beslutet om att inleda förfarandet utryckte kommissionen tvivel om huruvida vissa villkor i programmet uppfylldes, och i synnerhet om CRIST var behörigt enligt programmet och huruvida lånet respekterade det intensitetstak som fastställdes i programmet (se skäl 15).
(95)
Kommissionen beaktar förklaringen från de polska myndigheterna om att företaget var berättigat till finansiering enligt programmet och att finansieringsnivån för CRIST:s investering från ARP inte överskred programmets tak på 80 % (se skälen 61 till 64). Med avseende på den andra punkten har kommissionen kontrollerat att det tak som beskrivs av de polska myndigheterna även respekterades på grundval av de uppgifter som fanns tillgängliga för ARP när den fattade beslutet om att bevilja lånet: finansieringen på 150 miljoner zloty för en total investering på 188,2 miljoner zloty (16) innebär en stödintensitet på 79,7 %.
(96)
På grundval av dessa förklaringar anser kommissionen att tvivlen om huruvida en privat investerare skulle ha beviljat lånet har skingrats.
1.2. Slutsats om fördelen
(97)
På grundval av slutsatserna ovan slår kommissionen fast att företaget inte fick någon orättvis fördel på grund av de villkor enligt vilka ARP-lånet beviljades. I synnerhet anser kommissionen att i) de uppgifter som ARP förfogade över var sådana att en privat investerare skulle ha fattat samma beslut och att ii) räntesatsen för ARP:s lån till CRIST motsvarar marknadsräntan.
(98)
Mot bakgrund av att rekvisiten för statligt stöd inom ramen för artikel 107.1 i EUF-fördraget är kumulativa, är avsaknaden av något av dem avgörande. Det finns därför inget behov av att analysera de övriga rekvisit som avses i skäl 66 ovan.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Den åtgärd som Republiken Polen har genomfört till förmån för CRIST S.A. i form av ett lån till ett belopp av 150 miljoner zloty med en räntesats på 6,81 % utgör inte ett stöd i den mening som avses i artikel 107.1 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt.
Artikel 2
Detta beslut riktar sig till Republiken Polen.
Utfärdat i Bryssel den 25 juli 2012.


Input:
DECISIONE DELLA COMMISSIONE
del 25 luglio 2012
riguardante l’aiuto di Stato SA.29064 (11/C, ex 11/NN) - Tassi di imposizione differenziati applicati dall’Irlanda al trasporto aereo
[notificata con il numero C(2012) 5037]
(Il testo in lingua inglese è il solo facente fede)
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2013/199/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea, in particolare l’articolo 108, paragrafo 2, primo comma,
visto l’accordo sullo Spazio economico europeo, in particolare l’articolo 62, paragrafo 1, lettera a),
dopo aver invitato gli interessati a presentare osservazioni a norma delle disposizioni succitate (1), e tenuto conto di dette osservazioni,
considerando quanto segue:
1. PROCEDIMENTO
(1)
Nel 2009 la Commissione ha ricevuto da un operatore aereo (in appresso “il denunciante”) una denuncia relativa a un presunto aiuto di Stato concernente diversi aspetti della tassa sul trasporto aereo attuata dall’Irlanda, tra cui i tassi di imposizione differenziati applicati ai voli le cui destinazioni si trovano a meno di 300 chilometri dall’aeroporto di Dublino, favorendo presumibilmente Aer Arann.
(2)
In una lettera del 13 luglio 2011 la Commissione ha informato l’Irlanda della propria decisione di avviare il procedimento di cui all’articolo 108, paragrafo 2, del trattato, in relazione alle aliquote di imposizione differenziate applicate nell’ambito della tassa irlandese sui viaggi aerei. La Commissione ha chiesto alle autorità irlandesi di inoltrare ai beneficiari una copia della decisione.
(3)
Il 9 agosto 2011 e il 5 settembre 2011 l’operatore aereo Ryanair Ltd. (in appresso “Ryanair”) ha inviato lettere relative alla decisione della Commissione di avviare il procedimento. La Commissione ha risposto il 5 ottobre 2011. Ryanair ha inviato un’altra lettera il 17 ottobre 2011.
(4)
A seguito di una proroga del termine per inviare le risposte, il 15 settembre 2011 le autorità irlandesi hanno presentato le loro osservazioni in merito alla decisione della Commissione.
(5)
Il 18 ottobre 2011 la decisione della Commissione di avviare il procedimento è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2). La Commissione ha invitato gli interessati a presentare osservazioni riguardo alla misura in questione.
(6)
Il 17 novembre 2011 Ryanair ha risposto inviando le proprie osservazioni. Con lettera del 28 novembre 2011 la Commissione ha chiesto a Ryanair se la sua dichiarazione contenesse eventuali informazioni riservate che non dovevano essere trasmesse alle autorità irlandesi. Il 30 novembre 2011 Ryanair ha confermato che le osservazioni inviate il 17 novembre 2011 potevano essere trasmesse alle autorità irlandesi.
(7)
Con lettera del 12 dicembre 2011 la Commissione ha inoltrato le osservazioni di Ryanair alle autorità irlandesi, le quali, a loro volta, hanno inviato i loro commenti il 13 gennaio 2012.
2. DESCRIZIONE DELLA MISURA
(8)
A decorrere dal 30 marzo 2009 le autorità irlandesi hanno introdotto un diritto di accisa sul trasporto aereo passeggeri. La base giuridica nazionale dell’imposta è la sezione 55 del Finance (No. 2) Act 2008 (la seconda legge finanziaria del 2008), che introduce un diritto di accisa cui si fa riferimento come “tassa sui viaggi aerei” e che i vettori aerei sono tenuti a versare a “ogni partenza di un passeggero di un aereo da un aeroporto” ubicato in Irlanda (3). La tassa diventa esigibile quando un passeggero parte da un aeroporto a bordo di un aereo in grado di trasportare più di 20 persone, che non è utilizzato per espletare funzioni di Stato o per scopi militari. Se in ultima analisi la tassa viene prelevata dal costo del biglietto pagato dai passeggeri, la responsabilità di riscuotere e pagare la tassa è degli operatori aerei (4).
(9)
All’epoca dell’introduzione della tassa, l’importo da riscuotere era calcolato in funzione della distanza tra l’aeroporto di partenza e quello di arrivo al tasso di i) 2 euro nel caso di partenza da un aeroporto per una destinazione ubicata entro un raggio di 300 chilometri dall’aeroporto di Dublino e di ii) 10 euro in tutti gli altri casi.
(10)
A seguito di un’indagine della Commissione su una possibile infrazione del regolamento (CE) n. 1008/2008 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 24 settembre 2008, recante norme comuni per la prestazione di servizi aerei nella Comunità (5) e dell’articolo 56 del trattato relativo alla libera prestazione dei servizi, i tassi sono stati modificati e, a partire dal 1o marzo 2011, su tutte le partenze, a prescindere dalle distanze, si applica un tasso unico di 3 euro (6).
3. MOTIVI PER AVVIARE IL PROCEDIMENTO DI INDAGINE FORMALE
(11)
La Commissione ha avviato il procedimento di indagine formale per quanto riguarda il tasso d’imposizione ridotto che è stato applicato ad alcune rotte nel periodo dal 30 marzo 2009 al 1o marzo 2011, poiché riteneva configurasse aiuto di Stato e nutriva dubbi circa la sua compatibilità con il mercato interno.
(12)
Nella sua valutazione sul carattere selettivo della misura, la Commissione, in linea con la giurisprudenza consolidata (7), ha innanzitutto identificato il pertinente sistema fiscale di riferimento, occupandosi successivamente di verificare se la misura costituisse una deroga a tale sistema e, in caso affermativo, se l’Irlanda avesse dimostrato che tale deroga potesse essere giustificata dalla natura e dalla logica del sistema stesso.
(13)
La Commissione ha concluso che, nel caso di specie, il sistema di riferimento è la tassazione dei passeggeri del trasporto aereo in partenza da un aeroporto ubicato in Irlanda.
(14)
La Commissione ha osservato che il sistema di tassazione dei viaggi aerei prevedeva un tasso generale o normale applicabile a quasi tutti i voli e un tasso ridotto per i voli verso destinazioni ubicate entro un raggio di 300 chilometri dall’aeroporto di Dublino. I servizi della Commissione hanno concluso che il tasso normale costituiva il sistema di riferimento mentre il tasso ridotto, applicato a una categoria ben delimitata di voli, sembrava costituire un’eccezione.
(15)
La Commissione nutriva dubbi sul fatto che la distanza tra l’aeroporto di partenza e quello di destinazione potesse giustificare l’applicazione di un tasso ridotto.
(16)
Innanzitutto, il tasso non si applicava in funzione dell’effettiva lunghezza del viaggio ma considerando la distanza tra l’aeroporto di Dublino e quello di destinazione.
(17)
In secondo luogo, la struttura e la natura oggettiva della tassa non sembravano essere legate alla distanza del volo, bensì al fatto che il luogo di partenza fosse un aeroporto irlandese. Il rapporto con l’autorità fiscale, il fatto imponibile (ovvero la partenza da un aeroporto irlandese) e le ripercussioni negative per la società irlandese (inquinamento acustico e atmosferico) erano esattamente le stesse per tutti i passeggeri in partenza da un aeroporto irlandese, indipendentemente dalla destinazione del volo e della distanza. Gli operatori aerei interessati si trovavano nella stessa situazione fattuale e giuridica rispetto all’obiettivo perseguito.
(18)
In terzo luogo, il sistema fiscale non presentava una differenziazione articolata tra i livelli di tassazione in funzione della distanza del volo, ma fissava semplicemente due tassi: uno per i voli a distanza molto ridotta e l’altro per tutti gli altri voli. Questo criterio sembrava favorire i voli interni e quelli diretti verso alcune zone occidentali del Regno Unito, operando quindi una discriminazione tra i voli nazionali e quelli all’interno dell’Unione. Nel caso di specie, le autorità irlandesi hanno osservato che applicare il tasso più alto alle destinazioni soggette al tasso ridotto sarebbe stato sproporzionato rispetto al prezzo del biglietto. La Commissione ha concluso che il prezzo dei biglietti per le destinazioni nazionali non è necessariamente inferiore a quello dei voli verso altre destinazioni dell’UE. Pertanto, la riduzione del tasso non è sembrata giustificata dalla natura e dalla logica del sistema di tassazione dei viaggi aerei e la misura è stata quindi considerata selettiva.
(19)
Giacché anche tutti gli altri criteri di cui all’articolo 107, paragrafo 1, del trattato risultavano soddisfatti, la Commissione ha concluso che la misura si configurava come un aiuto di Stato a favore dei vettori aerei che avevano effettuato le rotte soggette all’applicazione del tasso ridotto.
(20)
L’aiuto non sembrava rientrare nell’ambito d’applicazione di nessun orientamento della Commissione che stabilisce la compatibilità degli aiuti di Stato. Inoltre, dal momento che sembrava costituire un aiuto al funzionamento che discriminava i voli all’interno dell’Unione, l’aiuto non poteva essere considerato direttamente compatibile a norma dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c, del trattato. Per giunta, l’aiuto non rientrava in nessuna delle altre esenzioni di cui all’articolo 107, paragrafo 2 o paragrafo 3, del trattato.
(21)
Di conseguenza, la Commissione nutriva dubbi in merito alla compatibilità della misura di aiuto con il mercato interno e, conformemente all’articolo 4, paragrafo 4, del regolamento (CE) n. 659/1999, del 22 marzo 1999, recante modalità di applicazione dell’articolo 93 del trattato CE (8), ha deciso di avviare il procedimento di indagine formale invitando l’Irlanda e altre parti interessate a presentare le loro osservazioni.
4. OSSERVAZIONI DELLE PARTI INTERESSATE
(22)
In risposta all’avviso pubblicato nella Gazzetta ufficiale (9), la Commissione ha ricevuto osservazioni dalle autorità irlandesi e da Ryanair.
4.1. Osservazioni delle autorità irlandesi
4.1.1. La tassa è una tassa a carico dei consumatori
(23)
Le autorità irlandesi affermano che, per sua natura, la tassa sui viaggi aerei è essenzialmente una tassa a carico dei consumatori. Per facilità di applicazione, le autorità irlandesi hanno imposto a ciascuna compagnia aerea l’obbligo di versare direttamente al servizio delle entrate l’importo pertinente per ciascun passeggero in partenza da un aeroporto irlandese a bordo di un volo operato da quella compagnia. Gli operatori aerei sono tuttavia autorizzati a trasferire la tassa prelevandola dai loro passeggeri.
(24)
Inoltre, la tassa sui viaggi aerei figura di norma tra le voci che compongono il prezzo del biglietto e/o è riportata tra le altre spese e tasse nei termini e condizioni generali delle compagnie. Di conseguenza, la tassa non conferisce un vantaggio a nessun operatore aereo in particolare, dal momento che si tratta semplicemente di un’ulteriore tassa, prelievo o commissione che è di fatto a carico del consumatore.
4.1.2. Assenza di vantaggi a favore di operatori specifici
(25)
Secondo le autorità irlandesi, il conferimento di un vantaggio a operatori specifici è un requisito essenziale perché la tassa sui viaggi aerei rientri nella definizione di cui all’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Dal momento che questa tassa, sia essa di 10 euro o 2 euro, è fondamentalmente una tassa a carico dei consumatori, risulta difficile stabilire in che modo possa conferire un vantaggio a determinati operatori.
(26)
È indubbio che tutti gli operatori, siano essi obbligati ad applicare la tassa di 10 euro o di 2 euro, sono in condizioni di parità. La questione è piuttosto quella di stabilire se sia conferito un vantaggio collettivamente agli operatori tenuti ad applicare soltanto la tassa di 2 euro. Secondo le autorità irlandesi, l’unico scenario realistico in cui la tassa sui viaggi aerei potrebbe costituire aiuto di Stato è quello in cui le compagnie aeree che effettuano viaggi verso destinazioni entro un raggio di 300 chilometri dall’aeroporto di Dublino sarebbero obbligate a riscuotere la tassa di 10 euro ma al contempo autorizzate a trattenere la differenza tra il tasso di 10 euro e quello di 2 euro. Tuttavia non era questo il caso. A questo proposito è importante sottolineare che, nel definire la tassa in questione, le autorità irlandesi non avevano in mente nessun operatore o modello di attività in particolare.
4.1.3. Gli operatori aerei irlandesi non traggono nessun vantaggio
(27)
È innanzitutto opportuno precisare che l’Irlanda non possiede più compagnie aeree nazionali di per sé, dato che lo Stato ha ceduto la sua partecipazione in Aer Lingus, l’ex compagnia di bandiera, di cui detiene ora una partecipazione minoritaria.
(28)
Se la tassa avesse avuto un effetto sulle compagnie aeree irlandesi, questo sarebbe stato estremamente diverso a seconda degli operatori. Le autorità irlandesi fanno presente che le rotte all’interno dell’Unione che erano soggette al tasso più alto di 10 euro erano gestite prevalentemente dalle stesse compagnie irlandesi. Nel periodo in esame i tre operatori aerei hanno detenuto circa il [93-97] (10) % del mercato dei voli a cui era applicato il tasso ridotto, ma sono stati dominanti anche nel mercato dei viaggi aerei all’interno dell’Unione, detenendo l’[82-87] (10) % di tutti i voli di questo tipo all’interno dell’Unione.
(29)
Le autorità irlandesi hanno in particolare affermato che lo svantaggio dichiarato da Ryanair è palesemente ingiustificato, dal momento che la compagnia ha trasportato circa il [56-63] (10) % dei passeggeri lungo le tratte soggette all’applicazione del tasso ridotto (cfr. tabella 1).
Tabella n. 1
quote di mercato degli operatori aerei irlandesi sulle rotte in partenza dagli aeroporti irlandesi
Quote di mercato
Entro un raggio di 300 km
Oltre i 300 km (11)
Ryanair
[56-63] (*) %
[42-47] (*) %
Aer Lingus
[16-23] (*) %
[35-40] (*) %
Aer Arann
[10-17] (*) %
[0,5-2,5] (*) %
TOTALE
[93-97] (*) %
[82-85] (*) %
Fonte:
informazioni fornite dall’Irlanda basate sui dati presentati dai tre operatori aerei irlandesi e su dati tratti dal Central Statistics Office (Istituto centrale di statistica).
(30)
Dalla tabella n. 1 si evince che il solo operatore che potrebbe eventualmente essere classificato come operatore di bandiera in virtù della partecipazione statale di minoranza (Aer Lingus) ha detenuto una quota molto maggiore di voli soggetti all’applicazione del tasso più elevato ([35-40] (*) %) rispetto ai voli soggetti al tasso ridotto ([16-23] (*) %). Pertanto, ammettendo che il tasso ridotto abbia avuto un qualche effetto sulle compagnie aeree, Aer Lingus ne sarebbe stata notevolmente svantaggiata.
(31)
Per quanto concerne Aer Arann, la quale, secondo il denunciante, beneficerebbe anch’essa del presunto aiuto, le autorità irlandesi sottolineano che tra il 2007 e il 2010 la compagnia ha registrato un calo significativo del fatturato e del numero dei passeggeri. A seguito dell’introduzione della tassa, Aer Arann ha dichiarato una perdita di 18 milioni di euro. Risulta pertanto che prima dell’introduzione della tassa la compagnia era al culmine della sua redditività. Le autorità irlandesi fanno presente inoltre che il denunciante e Aer Arann erano concorrenti solo su un’unica rotta interna, di cui circa il [37-42] (*) % dei voli era effettuato dal denunciante. Per quanto riguarda i voli internazionali che beneficiavano del tasso ridotto (diretti nella parte occidentale del Regno Unito), il denunciante ha gestito oltre il [37-42] (*) % dei voli di linea mentre le quote di Aer Arann e di Aer Lingus sono state inferiori.
(32)
Inoltre, gli operatori aerei non irlandesi hanno sempre avuto la possibilità di effettuare voli soggetti al tasso ridotto. In tale contesto lo Stato non godeva di alcun potere discrezionale. Le autorità irlandesi affermano che, se avessero avuto un vantaggio nell’operare i voli soggetti al tasso ridotto, gli operatori stranieri (non irlandesi) avrebbero deciso di effettuarli, ma l’assenza di compagnie straniere che effettuano tali voli suggerisce che il tasso ridotto non ha conferito alcun vantaggio.
4.1.4. Il tasso ridotto è stato introdotto per evitare di applicare un tasso di imposizione sproporzionato rispetto al prezzo del biglietto
(33)
Le autorità irlandesi sottolineano che lo scopo della differenziazione dei tassi era di introdurre nella tassa un elemento di proporzionalità in funzione della distanza, dal momento che i prezzi dei biglietti sono generalmente inferiori per le destinazioni più vicine. Pur ammettendo l’assenza di una correlazione perfetta tra distanza e prezzo, la correlazione esistente è stata comunque ritenuta sufficiente per giustificare la divisione della tassa in due livelli. Le autorità irlandesi ritengono che un eventuale meccanismo che consenta una differenziazione più precisa in funzione della distanza renderebbe il sistema estremamente complesso e oneroso dal punto di vista amministrativo.
4.1.5. Assenza di distorsione della concorrenza
(34)
Le autorità irlandesi sostengono che il tasso di imposizione più basso non ha generato alcuna distorsione della concorrenza e non ha avuto effetti sugli scambi. Innanzitutto, la tassa, dal momento che per sua natura era una tassa a carico del consumatore, non ha avuto effetti percepibili sugli operatori aerei. In secondo luogo, i tassi di imposizione diversi non distinguevano il mercato irlandese da quello degli altri Stati membri La stragrande maggioranza dei voli soggetti all’applicazione del tasso più basso era diretta all’estero (68 % contro il 32 % di voli nazionali). In terzo luogo, gli operatori aerei sono attivi in un mercato aperto alla concorrenza, il che significa che il mercato era aperto a nuovi soggetti cui sarebbe stato imposto il tasso più basso, alle stesse condizioni degli altri operatori aerei. Se il tasso più basso avesse conferito un vantaggio a determinati operatori, le compagnie non irlandesi avrebbero presumibilmente deciso di operare rotte soggette al tasso inferiore. Il fatto che nessun nuovo operatore sia entrato sul mercato indica che il tasso più basso non ha conferito un vantaggio a determinati vettori aerei.
4.1.6. L’eventuale aiuto sarebbe un aiuto de minimis o avrebbe un effetto trascurabile sugli operatori aerei interessati
(35)
Le autorità irlandesi affermano che, anche se dovesse essere considerato aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 2, del trattato, il tasso ridotto dovrebbe essere comunque ritenuto compatibile con il mercato interno in quanto aiuto de minimis o per i suoi effetti trascurabili sugli operatori aerei coinvolti.
4.2. Osservazioni dei terzi interessati
4.2.1. Ryanair
(36)
Per quanto attiene alla natura di aiuto di Stato del tasso più basso di imposizione, Ryanair concorda con l’opinione preliminare della Commissione contenuta nella decisione del 13 maggio 2011, ovvero che il tasso inferiore conferisce un vantaggio a determinati operatori aerei e si configura come un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. Tuttavia, Ryanair non condivide la posizione della Commissione secondo cui i) il tasso di 10 euro deve essere considerato il tasso “normale” e ii) la misura ha conferito un vantaggio a Ryanair.
(37)
Per quanto concerne la definizione di tasso “normale” o “standard” nell’ambito del sistema fiscale, Ryanair afferma che la posizione della Commissione, secondo cui il tasso di 10 euro è normale e tutti gli operatori cui è stato applicato il tasso di 2 euro hanno ottenuto un vantaggio, è arbitraria. Per Ryanair non c’è motivo di ritenere “normale” il tasso più elevato, e non quello più basso. Inoltre, dal momento che il doppio tasso è stato sostituito da un tasso unico, quest’ultimo risulta probabilmente da una combinazione dei due tassi iniziali. Pertanto il nuovo tasso sarebbe il riferimento ragionevole per valutare ogni potenziale danno o agevolazione derivante dal doppio sistema.
(38)
Ryanair afferma inoltre di non aver tratto alcun un vantaggio dalla doppia tassa sui viaggi aerei. Nel valutare se una misura si configura come un aiuto di Stato, la Commissione deve tener conto degli effetti globali sul potenziale beneficiario e, in particolare, dedurre ogni spesa specifica che grava sull’agevolazione conferita dal presunto aiuto. Nel periodo di applicazione del sistema di doppia tassazione, Ryanair ha versato le imposte riprese nella tabella n. 2.
Tabella n. 2
passeggeri trasportati e tasse corrisposte nel periodo dal 30 marzo 2009 al 1o marzo 2011.
Categoria di destinazione rispetto all’aeroporto di Dublino
Passeggeri tassati
Tassa versata
Quota
Entro 300 km sul territorio nazionale (2 EUR)
[…] (*)
[…] (*) EUR
[0,5-2,5] (*) %
Entro 300 km al di fuori del territorio nazionale (2 EUR)
[…] (*)
[…] (*) EUR
[1,5-4,5] (*) %
Oltre 300 km all’interno dell’UE
[…] (*)
[…] (*) EUR
[93-98] (*) %
Oltre 300 km al di fuori dell’UE
[…] (*)
[…] (*) EUR
[0,3-2,5] (*) %
TOTALE
[…] (*)
[…] (*) EUR
100 %
(39)
Dal momento che ritiene che il nuovo tasso unico di 3 EUR debba essere considerato l’importo normale, nel periodo dal 30 marzo 2009 al 1o marzo 2011 Ryanair avrebbe dovuto versare a titolo dell’imposta sui viaggi aerei l’importo di […] (*) euro (12), ovvero […] (*) euro in meno rispetto alla somma effettivamente versata (vd. tabella n. 2). Ryanair sostiene pertanto di non aver tratto alcun beneficio dall’applicazione del tasso più basso, semmai di esserne stata danneggiata.
4.3. Osservazioni dell’Irlanda sui commenti delle parti interessate
(40)
Il 13 gennaio 2012 le autorità irlandesi hanno presentato le loro osservazioni sui commenti di Ryanair. In primo luogo le autorità irlandesi non concordano con la descrizione della tassa fatta da Ryanair, poiché, secondo loro, si tratta essenzialmente di una tassa a carico dei consumatori e il tasso inferiore non conferisce un vantaggio alle compagnie aeree. In secondo luogo, non è chiaro come Ryanair possa essere la parte più direttamente e negativamente lesa dal tasso ridotto, in particolare dal momento che ha trasportato circa il [56-63] (*) % dei passeggeri sui voli soggetti alla tassa inferiore. In terzo luogo non vi sono prove a dimostrazione del fatto che il tasso inferiore sia stato pensato per sostenere Aer Arann. Le autorità irlandesi non avevano in mente nessun operatore in particolare quando hanno stabilito la tassa in questione. In quarto luogo, l’argomentazione di Ryanair per cui il tasso più alto di 10 euro non deve essere considerato il tasso normale dell’imposta sui viaggi aerei è priva di logica. Nell’ambito del sistema di doppia imposizione, il tasso più elevato è stato applicato a una percentuale di voli in partenza compresa tra l’85 e il 90 %. Le autorità irlandesi hanno ribadito di aver concesso una deroga al tasso standard di 10 euro, al fine di introdurre nella tassa un elemento di proporzionalità legato alla distanza.
5. VALUTAZIONE
5.1. Esistenza di aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato
(41)
A norma dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato “sono incompatibili con il mercato interno, nella misura in cui incidano sugli scambi tra Stati membri, gli aiuti concessi dagli Stati, ovvero mediante risorse statali, sotto qualsiasi forma che, favorendo talune imprese o talune produzioni, falsino o minaccino di falsare la concorrenza”.
(42)
Per rientrare nell’ambito di applicazione dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato, una misura deve essere selettiva (13). Per stabilire il carattere selettivo di una misura, la Commissione deve valutare se la misura favorisca “talune imprese o talune produzioni” rispetto ad altre che si trovano in una situazione di fatto e di diritto analoga alla luce dell’obiettivo perseguito dal provvedimento interessato (14). Secondo la giurisprudenza consolidata (15), una misura fiscale è selettiva a priori se costituisce una deroga alla normale applicazione del quadro fiscale generale.
(43)
Pertanto la Commissione deve innanzitutto identificare il pertinente sistema fiscale di riferimento. Per quanto concerne la tassazione, la Commissione osserva che, in linea di principio, la definizione del sistema fiscale è di competenza esclusiva degli Stati membri. Nell’elaborare il proprio sistema fiscale, le autorità irlandesi hanno deciso di definire come elemento imponibile della tassa sui viaggi aerei la partenza di un passeggero di un aereo da un aeroporto situato in Irlanda. Il sistema di riferimento è pertanto la tassazione dei passeggeri di voli in partenza da un aeroporto in Irlanda. L’obiettivo del sistema è di alimentare il bilancio statale. La conclusione che il sistema di riferimento sia la tassazione dei passeggeri di aerei in partenza da un aeroporto ubicato in Irlanda è stata confermata dalle autorità irlandesi nella loro risposta alle osservazioni della parte terza.
(44)
In secondo luogo, in linea con la giurisprudenza consolidata (16), la Commissione deve stabilire se la misura in questione costituisca una deroga al sistema di riferimento individuato.
(45)
Ryanair sostiene che il tasso ridotto di 2 euro (oppure il tasso unico di 3 euro introdotto il 1o marzo 2011) deve essere considerato il tasso normale nel quadro del sistema di imposizione dei viaggi aerei. Tuttavia, dal momento che il tasso ridotto si applicava esclusivamente alle destinazioni nazionali, ad eccezione di alcune destinazioni nella parte occidentale del Regno Unito e, secondo le autorità irlandesi, solo al 10-15 % di tutti i voli interessati, esso non può essere considerato “normale”. Per quanto concerne il tasso di 3 euro, questa tariffa non era in vigore all’epoca cui la presente decisione fa riferimento e non può pertanto essere considerata come il tasso normale del sistema di imposizione dei viaggi aerei di quel momento. La Commissione conclude perciò che il tasso più elevato di 10 euro è il tasso normale del sistema di riferimento, mentre il tasso ridotto di 2 euro, applicato a una categoria ben determinata di voli, costituisce un’eccezione.
(46)
In terzo luogo la Commissione deve esaminare se tali eccezioni sono giustificate dalla “natura o dalla struttura generale del sistema” (17) nello Stato membro. Se così fosse, la misura non è considerata tale da conferire un vantaggio selettivo e non costituisce pertanto aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. In tale contesto è opportuno osservare che, stando alla giurisprudenza (18), prevalgono i principi informatori o basilari del sistema di riferimento e non quelli della particolare misura in questione.
(47)
Secondo le autorità irlandesi il tasso più basso è stato introdotto per aggiungere nella tassa un elemento di proporzionalità in funzione della distanza del volo. Per la Commissione il ragionamento non è legato ai principi informatori o basilari del sistema tributario stesso, ma piuttosto a quelli della deroga. La struttura e la natura oggettiva della tassa non erano legate alla distanza del volo, bensì al fatto che il luogo di partenza fosse un aeroporto irlandese. Il rapporto con l’autorità fiscale, il fatto imponibile (ovvero la partenza da un aeroporto irlandese) e le ripercussioni negative per la società irlandese causate dalla partenza dei passeggeri da un aeroporto irlandese (per esempio, inquinamento acustico e atmosferico) erano esattamente le stesse indipendentemente dalla destinazione del volo e della distanza. Gli operatori aerei interessati si trovavano pertanto in una situazione fattuale e giuridica analoga rispetto all’obiettivo perseguito.
(48)
In aggiunta, il sistema fiscale non presentava una differenziazione articolata tra i livelli di tassazione in funzione della distanza effettiva dei voli. Innanzitutto, il tasso di imposizione non si applicava in base all’effettiva lunghezza del volo ma in funzione della distanza tra l’aeroporto di Dublino e quello di destinazione, a prescindere dal luogo di partenza. In secondo luogo, il sistema fiscale prevedeva solo due tassi: uno per i voli a distanza molto ridotta dall’aeroporto di Dublino e l’altro per tutti gli altri voli.
(49)
Inoltre, anche se il motivo della deroga risiede nella natura e nella logica dei principi del sistema di tassazione dei viaggi aerei, la Corte ha stabilito che una data agevolazione deve essere coerente non solamente con le caratteristiche inerenti al sistema tributario di cui trattasi, ma anche relativamente all’attuazione di detto sistema (19). Come accennato al punto 47, il sistema fiscale di fatto non assicurava tassi proporzionati in funzione della lunghezza effettiva dei voli, giacché il tasso applicabile era fissato in base alla distanza tra l’aeroporto di Dublino e quello di destinazione, a prescindere dal luogo effettivo di partenza, e prevedeva solo due tassi: uno per i voli a distanza molto ridotta dall’aeroporto di Dublino e l’altro per tutti gli altri voli. Il prezzo dei biglietti per i voli nazionali non è necessariamente inferiore a quello dei voli verso altre destinazioni dell’UE. La misura non era pertanto in grado di conseguire il suo obiettivo, ovvero garantire la proporzionalità della tassa in funzione della distanza del volo. Nel caso di specie, né le autorità irlandesi né nessun’altra parte terza ha rilevato che l’effetto della deroga è stato proprio quello di rendere la tassa effettivamente proporzionale alla distanza. Al contrario, le autorità irlandesi riconoscono l’assenza di una correlazione perfetta tra la distanza e il tasso di imposizione.
(50)
La Commissione ritiene pertanto che non vi sia motivo di modificare la sua opinione preliminare, ovvero che il tasso più basso non rientra nella logica e nella struttura generale del sistema di imposizione dei viaggi aerei. Di conseguenza, la Commissione ritiene che la misura sia selettiva e non giustificata dalla natura e dalla logica del sistema.
(51)
La spesa per le tasse costituisce un costo generalmente sostenuto dall’impresa.
(52)
L’applicazione della tassa sui viaggi aerei può incidere sulle entrate della compagnia aerea soggetta al pagamento dell’imposta, causando un aumento dei prezzi dei biglietti per i clienti, oppure riducendo il margine di profitto per ogni biglietto venduto, nel caso in cui la compagnia decida di non trasferire la tassa al consumatore. A tal proposito la Corte ha stabilito che: “dato che l’importo delle tasse aeroportuali incide direttamente e automaticamente sul prezzo del tragitto, il fatto di stabilire differenze tra gli importi delle tasse gravanti sui passeggeri si ripercuote automaticamente sul costo del trasporto, che privilegia […], l’accesso ai voli nazionali o regionali rispetto all’accesso ai voli intracomunitari” (20).
(53)
Rispetto al tasso normale quindi, il tasso ridotto per un determinato tipo di voli ha un minore effetto sugli operatori aerei che li offrono, i quali sono sollevati da un costo che di norma dovrebbero sostenere e hanno una spesa inferiore da trasferire ai loro passeggeri o di cui farsi carico.
(54)
Di conseguenza, la Commissione conclude che il tasso più basso di imposizione fiscale ha fornito un vantaggio agli operatori aerei che hanno effettuato le rotte soggette a questo tasso. Grazie al costo inferiore che hanno trasferito ai clienti o sostenuto direttamente, questi operatori aerei hanno risparmiato, migliorando così la loro situazione finanziaria rispetto ad altri vettori aerei concorrenti nel mercato del trasporto aereo. Il vantaggio corrisponde alla differenza tra il tasso più basso di 2 euro e il tasso normale di 10 euro nel periodo compreso tra il 30 marzo 2009 e il 1o marzo 2011. La Commissione osserva che i voli soggetti al tasso ridotto sono stati per la maggior parte effettuati da operatori aerei con un forte legame con l’Irlanda (Aer Lingus, Aer Arann e Ryanair sono state fondate in Irlanda dove hanno tuttora le loro sedi centrali). Pertanto, il tasso ridotto ha conferito un vantaggio reale agli operatori aerei irlandesi rispetto agli altri operatori dell’Unione.
(55)
La Commissione non può accettare l’argomentazione di Ryanair, secondo cui il vantaggio era limitato alla differenza tra il tasso più basso e quello di 3 euro, introdotto solo il 1o marzo 2011. Questo importo non era in vigore nello stesso periodo di applicazione del tasso ridotto e, se all’interno di un sistema che prevede due tassi, uno più basso e uno più alto, è prevista un’agevolazione, adottare un termine di riferimento fissandolo all’incirca a metà tra i due tassi non tiene conto di tutto l’aiuto che è stato concesso.
(56)
Ryanair sostiene inoltre di aver tratto meno benefici dal tasso più basso rispetto, per esempio, a Aer Arann, dal momento che le destinazioni della maggioranza dei suoi voli sono interessate dall’applicazione del tasso più alto. Tuttavia, il vantaggio derivante dall’applicazione del tasso più basso di 2 euro è la differenza tra tale tasso e quello standard di 10 euro. Nell’applicare il tasso ridotto ad alcuni voli, Ryanair, come tutte le altre compagnie che hanno effettuato voli soggetti a tale tasso, ha beneficiato di un vantaggio corrispondente alla differenza tra i due tassi.
(57)
Secondo le intenzioni delle autorità irlandesi, la tassa doveva essere trasferita ai passeggeri, non comportando quindi alcun vantaggio per gli operatori aerei. In tale contesto la Commissione osserva che la riduzione del tasso normale di una data imposta può conferire un vantaggio selettivo all’operatore aereo soggetto al pagamento del tasso ridotto anche nella situazione in cui questi sia obbligato per legge a trasferire tale imposta al consumatore (21). La Commissione rileva inoltre che, nel caso di specie, la misura non prevedeva un meccanismo che assicurasse l’effettivo trasferimento della tassa ai passeggeri, bensì lasciava liberi gli operatori di decidere se e come trasferire l’imposta. Di fatto, nella sua denuncia, il denunciante affermava il contrario, ovvero che non poteva trasferire il costo dell’imposta sui passeggeri onde evitare un effetto sproporzionato sui prezzi dei biglietti. La Commissione non concorda quindi con le autorità irlandesi sul fatto che non vi fosse un vantaggio per gli operatori aerei: i vettori soggetti al tasso ridotto per alcuni voli trasferivano un costo inferiore ai loro passeggeri rispetto agli altri vettori. Questa posizione è in linea con la pratica della Commissione in materia di misure di aiuto derivanti da un diritto di accisa (22), secondo cui le esenzioni da tali diritti conferiscono un vantaggio all’operatore aereo soggetto al pagamento dell’imposta, a prescindere dal fatto che decida di trasferire il costo ai suoi clienti.
(58)
Di conseguenza, la Commissione conclude che il tasso più basso ha conferito un vantaggio a determinati operatori aerei. Il vantaggio corrisponde alla differenza tra il tasso più basso di 2 euro e il tasso normale di 10 euro nel periodo compreso tra il 30 marzo 2009 e il 1o marzo 2011. I voli soggetti al tasso ridotto sono stati effettuati per la maggior parte da operatori con un forte legame con l’Irlanda (Aer Lingus, Aer Arann e Ryanair). Pertanto, il tasso ridotto ha conferito un vantaggio reale agli operatori aerei irlandesi rispetto agli altri operatori dell’Unione.
(59)
Il fatto che le autorità irlandesi abbiano autorizzato un tasso d’imposta più basso rispetto al tasso normalmente applicato ha provocato una perdita di gettito per lo Stato, implicando perciò il ricorso a risorse statali. Dal momento che l’applicazione del tasso ridotto è stata decisa dalle autorità nazionali, la misura è imputabile allo Stato.
(60)
Gli operatori aerei che hanno beneficiato del tasso ridotto sono stati esonerati da costi che altrimenti avrebbero dovuto sostenere o trasferire ai passeggeri e hanno migliorato la loro situazione finanziaria rispetto ai loro concorrenti sul mercato del trasporto aereo, falsando o minacciando di falsare la concorrenza.
(61)
Allorché un aiuto concesso da uno Stato membro rafforza la posizione di un’impresa nei confronti di altre imprese concorrenti negli scambi all’interno dell’Unione, questi sono da considerarsi influenzati dall’aiuto (23). È sufficiente che il destinatario dell’aiuto sia in concorrenza con altre imprese su mercati aperti alla concorrenza (24). Il settore del trasporto aereo è caratterizzato da un’intensa concorrenza tra operatori di diversi Stati membri, in particolare a partire dall’entrata in vigore, il 1o gennaio 1993, della terza fase di liberalizzazione dei trasporto aerei (“terzo pacchetto”), ovvero del regolamento (CEE) n. 2407/92 del Consiglio, del 23 luglio 1992, sul rilascio delle licenze ai vettori aerei (25), del regolamento (CEE) n. 2408/92 del Consiglio, del 23 luglio 1992, sull’accesso dei vettori aerei della Comunità alle rotte intracomunitarie (26) e del regolamento (CEE) n. 2409/92 del Consiglio, del 23 luglio 1992, sulle tariffe aeree per il trasporto di passeggeri e di merci (27). Il tasso ridotto ha pertanto influito sugli scambi tra Stati membri poiché ha rafforzato la posizione di alcuni operatori aerei concorrenti in un mercato interamente liberalizzato a livello dell’Unione.
(62)
Giacché tutti gli altri criteri di cui all’articolo 107, paragrafo 1, del trattato sono soddisfatti, la misura si configura come un aiuto di Stato a vantaggio di tutti i vettori aerei che hanno effettuato voli soggetti all’applicazione del tasso ridotto.
5.2. Legittimità
(63)
Venendo meno all’obbligo di notifica della misura prima di darvi esecuzione, le autorità irlandesi non hanno rispettato le disposizioni di cui all’articolo 108, paragrafo 3, del trattato. Di conseguenza, la misura costituisce un aiuto di Stato illegittimo.
5.3. Compatibilità dell’aiuto con il TFUE
(64)
Ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), del trattato, possono considerarsi compatibili con il mercato interno gli aiuti destinati ad agevolare lo sviluppo di talune attività o di talune regioni economiche sempre che non alterino le condizioni degli scambi in misura contraria al comune interesse. Dal momento che l’aiuto ha costituito un aiuto al funzionamento che riduceva le spese correnti di alcuni operatori aerei, secondo la giurisprudenza della Corte la misura è in linea di principio incompatibile con il mercato interno (28). L’aiuto non rientra nell’ambito d’applicazione di nessun orientamento della Commissione che stabilisce la compatibilità degli aiuti di Stato in quest’ambito e, in particolare, non rientra negli orientamenti comunitari concernenti il finanziamento degli aeroporti e gli aiuti pubblici di avviamento concessi alle compagnie aeree operanti su aeroporti regionali (29), dal momento che non è legato all’apertura di determinate rotte. Le autorità irlandesi non hanno presentato argomenti né fornito informazioni per dimostrare che l’aiuto poteva essere ritenuto compatibile ai sensi della disciplina comunitaria degli aiuti di Stato per la tutela ambientale (30), ma, al contrario, hanno precisato che l’obiettivo della misura è l’aumento del reddito e non la tutela dell’ambiente. Il fatto che la tassa in questione non sia affatto legata in modo chiaro o proporzionale alla riduzione, per esempio, del consumo energetico, dell’inquinamento, delle emissioni di gas a effetto serra o dell’inquinamento acustico, avalla tale ragionamento. La Commissione pertanto ritiene che l’aiuto non sia compatibile con il mercato interno ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 3, lettera c), del trattato.
(65)
L’aiuto non rientra in nessuna delle altre esenzioni di cui all’articolo 107, paragrafo 2 o paragrafo 3, del trattato.
(66)
Inoltre, anche se l’aiuto fosse compatibile con una delle eccezioni di cui all’articolo 107, paragrafo 2 o 3, del trattato, ma ciò non è il caso, la Corte ha stabilito che la procedura prevista dagli articoli 107 e 108 del trattato non deve portare a un risultato contrario alle disposizioni specifiche del trattato. La Corte ha inoltre affermato che quegli aspetti dell’aiuto che contravvengono a norme specifiche del trattato, diverse dagli articoli 107 e 108, possono essere così indissolubilmente connessi all’oggetto dell’aiuto da rendere impossibile una loro valutazione separata (31). Nel caso di specie, come illustrato al punto 10, la differenziazione dei tassi è stata oggetto di un’indagine della Commissione, a seguito della quale è stata giudicata non conforme al regolamento (CE) n. 1008/2008 e all’articolo 56 del trattato sulla libera prestazione dei servizi, poiché ha imposto condizioni più onerose per la prestazione dei servizi di trasporto aereo all’interno dell’Unione rispetto a quelle previste per gli stessi servizi entro i confini nazionali. Nelle cause in materia di tasse aeroportuali, la Corte ha esplicitamente stabilito che le disposizioni in materia di libera prestazione dei servizi contenute nel trattato si applicano anche al settore dei trasporti (32). Nel caso di specie l’aiuto di Stato deriva proprio dalla differenziazione dei tassi di imposizione. Dal momento che la tassa e l’aiuto costituiscono due elementi della stessa misura fiscale, essi sono inseparabili (33) e l’aiuto di Stato non può quindi essere concesso senza violare il principio della libera prestazione dei servizi. Di conseguenza, in nessun caso l’aiuto può essere dichiarato compatibile con il trattato, poiché violerebbe inevitabilmente le disposizioni del regolamento (CE) n. 1008/2008 e l’articolo 56 del trattato.
(67)
La Commissione conclude pertanto che l’aiuto non può essere considerato compatibile con il trattato.
6. CONCLUSIONI
(68)
La Commissione ritiene che il tasso ridotto della tassa sui viaggi aerei per i voli la cui destinazione si trova entro un raggio di 300 chilometri dall’aeroporto di Dublino, previsto dalla sezione 55 del Finance (No. 2) Act 2008, in particolare l’articolo 2, lettera b), per il periodo dal 30 marzo 2009 al 1o marzo 2011, costituisca un aiuto di Stato ai sensi dell’articolo 107, paragrafo 1, del trattato. L’Irlanda ha dato illegalmente esecuzione all’aiuto di Stato in questione in violazione dell’articolo 108, paragrafo 3, del trattato.
(69)
L’aiuto di Stato non è conforme a nessuna deroga prevista dall’articolo 107, paragrafi 2 e 3 del trattato. Dal momento che non è riscontrabile nessun altro elemento attestante la compatibilità della misura in questione, questa è incompatibile con il mercato interno.
(70)
L’aiuto di Stato corrisponde alla differenza tra il tasso più basso dell’imposta sui viaggi aerei, prelevata da ciascun passeggero, e il tasso normale di 10 euro (ovvero 8 euro per passeggero). Sono interessati tutti i voli effettuati da aeromobili di capacità superiore a 20 passeggeri e non utilizzati per svolgere funzioni di Stato o a scopi militari, in partenza da un aeroporto con oltre 10 000 passeggeri l’anno verso una destinazione situata entro un raggio di 300 chilometri dall’aeroporto di Dublino. I beneficiari sono Ryanair, Aer Lingus, Aer Arann e altri vettori aerei che l’Irlanda deve indicare.
(71)
Conformemente all’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 659/1999, in caso di decisione negativa relativa a casi di aiuti illegali, la Commissione adotta una decisione con la quale impone allo Stato membro interessato di adottare tutte le misure necessarie per recuperare l’aiuto dai beneficiari. Si invita pertanto l’Irlanda a procedere al recupero dell’aiuto ritenuto incompatibile,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
L’aiuto di Stato consistente in un tasso d’imposizione ridotto della tassa sui viaggi aerei applicabile a tutti i voli con un aeromobile di capacità superiore a 20 passeggeri e non utilizzato per espletare funzioni di Stato o a scopi militari, in partenza, nel periodo compreso tra il 30 marzo 2009 e il 1o marzo 2011, da un aeroporto con oltre 10 000 passeggeri l’anno verso una destinazione situata entro un raggio di 300 chilometri dall’aeroporto di Dublino, attuato illegalmente dall’Irlanda in applicazione della sezione 55 del Finance (No. 2) Act 2008, in violazione dell’articolo 108, paragrafo 3, del trattato, è incompatibile con il mercato interno.
Articolo 2
L’aiuto individuale concesso a norma del regime di cui all’articolo 1 non costituisce aiuto di Stato se soddisfa le condizioni previste da un regolamento adottato conformemente all’articolo 2 del regolamento (CE) n. 994/98 (34).
Articolo 3
L’aiuto individuale concesso nel quadro del regime di cui all’articolo 1, che, al momento della concessione, soddisfa le condizioni di un regolamento adottato a norma dell’articolo 1 del regolamento (CE) n. 994/98 o di una decisione della Commissione che approva un regime di aiuti, è compatibile con il mercato interno, fino alle intensità massime di aiuto applicabili a quel tipo di aiuto.
Articolo 4
1. L’Irlanda procede al recupero dell’aiuto incompatibile concesso nel quadro del regime di cui all’articolo 1 presso i beneficiari.
2. Gli importi da recuperare comprendono gli interessi che decorrono dalla data in cui sono state posti a disposizione dei beneficiari fino alla data del loro effettivo recupero.
3. Gli interessi devono essere calcolati secondo il regime dell’interesse composto conformemente al capitolo V del regolamento (CE) n. 794/2004 della Commissione (35).
Articolo 5
1. Il recupero degli aiuti concessi dal regime di cui all’articolo 1 è immediato ed effettivo.
2. L’Irlanda garantisce l’attuazione della presente decisione entro un termine di quattro mesi a decorrere dalla data della sua notifica.
Articolo 6
1. Entro due mesi dalla notifica della presente decisione, l’Irlanda trasmette le seguenti informazioni:
a)
l’elenco dei beneficiari che hanno ricevuto un aiuto nell’ambito del regime di cui all’articolo 1 e l’importo complessivo dell’aiuto ricevuto da ciascuno di loro a norma del suddetto regime;
b)
l’importo totale, in capitale e interessi, da recuperare presso ogni beneficiario;
c)
la descrizione dettagliata delle misure già adottate e previste per conformarsi alla presente decisione e
d)
i documenti attestanti che ai beneficiari è stato ordinato di rimborsare l’aiuto.
2. L’Irlanda informa la Commissione dei progressi delle misure nazionali adottate per l’attuazione della presente decisione fino al completo recupero dell’aiuto concesso nel quadro del regime di cui all’articolo 1, e trasmette immediatamente, su semplice richiesta della Commissione, le informazioni relative alle misure già adottate e a quelle previste per conformarsi alla presente decisione. L’Irlanda provvede inoltre a fornire inoltre informazioni dettagliate circa l’importo degli aiuti e degli interessi già recuperati presso i beneficiari.
Articolo 7
L’Irlanda è destinataria della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 25 luglio 2012