Input:
RÅDETS GENOMFÖRANDEFÖRORDNING (EU) nr 1186/2010
av den 13 december 2010
om införande av en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa grafitelektrodsystem med ursprung i Indien efter en översyn vid giltighetstidens utgång i enlighet med artikel 11.2 i förordning (EG) nr 1225/2009
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artiklarna 9.4 och 11.2, 11.5 och 11.6,
med beaktande av det förslag som Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) lagt fram efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Gällande åtgärder
(1)
Efter en antidumpningsundersökning (nedan kallad den ursprungliga undersökningen) införde rådet genom förordning (EG) nr 1629/2004 (2) en slutgiltig antidumpningstull på import av vissa grafitelektroder, för närvarande klassificerade enligt KN-nummer ex 8545 11 00, och nipplar som används för sådana elektroder, för närvarande klassificerade enligt KN-nummer ex 8545 90 90, med ursprung i Indien (nedan kallade de slutgiltiga antidumpningsåtgärderna). Åtgärderna infördes i form av en värdetull på 0 %.
(2)
Efter en antisubventionsundersökning införde rådet genom förordning (EG) nr 1628/2004 (3) en slutgiltig utjämningstull på import av vissa grafitelektroder som för närvarande klassificerade enligt KN-nummer ex 8545 11 00, och nipplar som används för sådana elektroder, för närvarande klassificerade enligt KN-nummer ex 8545 90 90, med ursprung i Indien (nedan kallade de slutgiltiga utjämningsåtgärderna). Åtgärderna infördes i form av en värdetull på 15,7 %, med undantag av ett företag, för vilket tullsatsen var 7 %.
(3)
Efter en partiell interimsöversyn på eget initiativ av utjämningsåtgärderna, ändrade rådet, genom förordning (EG) nr 1354/2008 (4), förordningarna (EG) nr 1628/2004 och (EG) nr 1629/2004. De slutgiltiga utjämningsåtgärderna ändrades till 6,3 % och 7,0 % på import från individuellt namngivna exportörer, med en övrig tull på 7,2 %. De slutgiltiga antidumpningsåtgärderna ändrades till 9,4 % och 0 % på import från individuellt namngivna exportörer, med en övrig tull på 8,5 %.
2. Begäran om översyn
(4)
Efter offentliggörandet av ett tillkännagivande om att de nu gällande slutgiltiga antidumpningsåtgärderna snart skulle upphöra att gälla (5), mottog kommissionen den 18 juni 2009 en begäran om inledande av en översyn av dessa åtgärder enligt artikel 11.2 i grundförordningen. Begäran om översyn ingavs av tre unionstillverkare, Graftech International, SGL Carbon GmbH, and Tokai ERFTCARBON GmbH (nedan kallade sökandena), som svarar för en betydande del, i detta fall mer än 90 %, av den sammanlagda tillverkningen i unionen av vissa grafitelektrodsystem.
(5)
Begäran motiverades med att åtgärdernas upphörande sannolikt skulle leda till fortsatt eller återkommande dumpning och skada för unionsindustrin.
3. Inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång
(6)
Efter samråd med rådgivande kommittén fastställde kommissionen att det förelåg tillräcklig bevisning för att inleda en översyn vid giltighetstiden utgång och offentliggjorde den 17 september 2009 i Europeiska unionens officiella tidning (6) ett tillkännagivande om inledande av en översyn vid giltighetstidens utgång enligt artikel 11.2 i grundförordningen.
4. Parallella undersökningar
(7)
Genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning den 17 september 2009 (7) meddelade kommissionen också att den enligt artikel 18 i rådets förordning (EG) nr 597/2009 av den 11 juni 2009 om skydd mot subventionerad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (8) inledde en översyn vid giltighetstidens utgång av de slutgiltiga utjämningsåtgärderna.
5. Undersökning
5.1 Undersökningsperiod
(8)
Undersökningen beträffande fortsatt eller återkommande dumpning omfattade perioden från och med den 1 juli 2008 till och med den 30 juni 2009 (nedan kallad översynsperioden eller i tabeller ÖP). Undersökningen av de tendenser som är av betydelse för bedömningen av sannolikheten för fortsatt eller återkommande skada omfattade perioden från och med den 1 januari 2006 fram till översynsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
5.2 Parter som berörs av undersökningen
(9)
Kommissionen underrättade officiellt sökandena, andra kända unionstillverkare, exporterande tillverkare, importörer och de användare som den visste var berörda, samt företrädarna för exportlandet om att en undersökning vid giltighetstidens utgång hade inletts. Berörda parter gavs tillfälle att skriftligen lämna sina synpunkter och begära att bli hörda inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande.
(10)
Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda.
(11)
Med tanke på det stora antalet icke-närstående importörer ansågs det lämpligt att i enlighet med artikel 17 i grundförordningen undersöka om huruvida ett stickprovsförfarande borde användas. För att kommissionen skulle kunna besluta om huruvida ett stickprovsförfarande var nödvändigt och i så fall göra ett urval, ombads de ovannämnda parterna att i enlighet med artikel 17 i grundförordningen ge sig till känna inom 15 dagar efter det att översynerna hade inletts och till kommissionen lämna de uppgifter som begärts i tillkännagivandet om inledande. Inga icke-närstående importörer gav sig emellertid till känna för att förklara sig villiga att samarbeta. Något stickprovsförfarande behövdes därför inte.
(12)
Kommissionen sände frågeformulär till alla parter som såvitt känt var berörda och som gav sig till känna inom de tidsfrister som angavs i tillkännagivandet om inledande. Svar på frågeformuläret inkom från tre grupper av unionstillverkare (dvs. sökandena), en exporterande tillverkare och 17 användare. Ingen av importörerna gav sig till känna under stickprovsförfarandet och inga övriga importörer lämnade några uppgifter till kommissionen eller gav sig till känna under undersökningen.
(13)
Bara en av de två kända exporterande tillverkarna i Indien, nämligen HEG Limited (HEG) samarbetade fullt ut i översynen genom att lämna in ett svar på frågeformuläret. Det ska härvidlag noteras att i den ursprungliga undersökningen var detta företags officiella namn Hindustan Electro Graphite Limited. Företaget har senare ändrat sitt namn till HEG Limited. Den andra exporterande tillverkaren som samarbetade i den ursprungliga undersökningen, nämligen Graphite India Limited (GIL) beslöt att inte lämna in något svar på frågeformuläret i denna översyn.
(14)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den ansåg vara nödvändiga för fastställandet av sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning och skada och för fastställandet av unionens intresse. Kontrollbesök gjordes hos följande berörda parter:
a)
Unionstillverkare
-
SGL Carbon GmbH, Wiesbaden och Meitingen, Tyskland.
-
Graftech Switzerland SA, Bussigny, Schweiz.
-
Graftech Iberica S.L., Ororbia, Spanien.
-
Tokai ERFTCARBON GmbH, Grevenbroich, Tyskland.s
b)
Exporterande tillverkare i Indien
-
HEG Limited, Bhopal.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
(15)
Den produkt som berörs av denna översyn är samma som den i den ursprungliga undersökningen, nämligen grafitelektroder av det slag som används för elektriska ljusbågsugnar, med en skenbar täthet av minst 1,65 g/cm3 och en elektrisk resistans på högst 6,0 μΩ.m, för närvarande klassificerade enligt KN-nummer ex 8545 11 00, och nipplar som används för sådana elektroder, för närvarande klassificerade enligt KN-nummer ex 8545 90 90, oavsett om de importeras tillsammans eller separat, med ursprung i Indien (nedan kallad den berörda produkten).
(16)
Liksom i den ursprungliga undersökningen bekräftades det i denna undersökning att den berörda produkten och den produkt som tillverkas och säljs på Indiens inhemska marknad samt den produkt som unionstillverkarna tillverkar och säljer i unionen har samma grundläggande fysiska och tekniska egenskaper och användningsområden, och att dessa produkter således utgör likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
C. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE DUMPNING
(17)
I enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen undersökte man om det var sannolikt att dumpningen skulle fortsätta eller återkomma om åtgärderna skulle upphöra att gälla.
1. Allmänt
(18)
En exporterande tillverkare i Indien samarbetade. Den andra kända exporterande tillverkaren samarbetade inte i undersökningen.
(19)
En jämförelse mellan de samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas exportvolym med den sammanlagda exportvolymen till unionen från Indien visade att de exporterande tillverkarna stod för merparten av all import till unionen från Indien under översynsperioden. Graden av samarbete får således betraktas som hög.
2. Dumpning av import under översynsperioden
2.1 Normalvärde
(20)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen undersökte kommissionen först om den samarbetsvilliga indiska exporterande tillverkarens försäljning av den likadana produkten till oberoende kunder på hemmamarknaden var representativ, dvs. om den totala försäljningsvolymen på hemmamarknaden motsvarade minst 5 % av den sammanlagda volymen av exportförsäljningen till unionen.
(21)
Kommissionen fastställde därefter vilka typer av den likadana produkten, som företaget sålde på hemmamarknaden, som var identiska eller direkt jämförbara med de typer som såldes på export till unionen. De faktorer som beaktades vid avgränsningen av de olika produkttyperna av grafitelektroder var i) huruvida de såldes med nippel eller inte, ii) deras diameter och iii) deras längd.
(22)
Den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren hävdade att det faktum att grafitelektroderna tillverkas av olika kvaliteter av koks (viktigaste råvaran) också bör beaktas när man ska avgöra om de olika typerna av grafitelektroder är identiska eller direkt jämförbara. Man kunde förvisso bekräfta att företaget i tillverkningsprocessen använde sig av två olika typer av koks, nämligen importerad nålkoks, som är av en högre kvalitet och vanlig koks som finns att tillgå på den indiska marknaden. Det kunde också bekräftas att det är typen av koks som avgör produktionskostnaden och priset på slutprodukten.
(23)
För att kunna göra en rättvis jämförelse, delade kommissionen upp varje produkttyp i lägre kvaliteter och högre kvaliteter när dumpningen beräknades.
(24)
Det undersöktes sedan om den samarbetsvilliga exporterande tillverkarens försäljning på hemmamarknaden av var och en av produkttyperna var representativ, dvs. om försäljningen på den marknaden motsvarade minst 5 % av försäljningsvolymen till unionen av samma produkttyp. För de produkttyper som sålts i representativa kvantiteter undersöktes det sedan om försäljningen hade ägt rum vid normal handel, i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen.
(25)
Prövningen av om den inhemska försäljningen av varje produkttyp som sålts i representativa volymer kunde anses ha ägt rum vid normal handel gjordes genom att man fastställde andelen lönsam försäljning, vid normal handel, av den berörda typen till oberoende kunder. I alla de fall när den inhemska försäljningen av den särskilda produkttypen gjorts i tillräckliga kvantiteter och vid normal handel, fastställdes normalvärdet på grundval av det faktiska inhemska priset, beräknat som det vägda genomsnittet av all inhemsk försäljning av den typen under översynsperioden.
(26)
För de återstående produkttyper för vilka den inhemska försäljningen inte hade varit representativ eller inte hade ägt rum vid normal handel, konstruerades normalvärdet i enlighet med artikel 2.3 i grundförordningen. Normalvärdet konstruerades genom att man till tillverkningskostnaderna för de exporterade typerna, vid behov justerade, lade en skälig procentandel för försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt en skälig vinstmarginal, baserade på faktiska uppgifter om den undersökta exporterande tillverkarens tillverkning och försäljning av den likadana produkten vid normal handel, i enlighet med artikel 2.6 första meningen i grundförordningen.
2.2 Exportpris
(27)
Eftersom all exportförsäljning till unionen från den samarbetsvilliga indiska exporterande tillverkaren skedde direkt till oberoende kunder, fastställdes exportpriset i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen på grundval av de priser som faktiskt betalats eller skulle betalas för den berörda produkten.
2.3 Jämförelse
(28)
Jämförelsen mellan det vägda genomsnittliga normalvärdet och det vägda genomsnittliga exportpriset gjordes på grundval av priset fritt fabrik och i samma handelsled. För att jämförelsen mellan normalvärdet och exportpriset skulle bli rättvis, togs i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen hänsyn till olikheter i faktorer som konstaterades påverka priserna och prisernas jämförbarhet. I detta syfte tog man, där så var tillämpligt och motiverat, i form av justeringar, hänsyn till de kostnader för frakt och försäkringar, hanterings-, förpacknings- och lastningskostnader, finansiella kostnader, bankavgifter och antidumpningstullar som sökanden betalat.
(29)
Den samarbetsvilliga indiska exporterande tillverkaren hävdade att i dess fall är tullkreditsystemet (Entitlement Passbook Scheme, DEPBS) i själva verket ett restitutionssystem, eftersom DEPBS-licenserna bara används för att betala importtullar för de råvaror som används vid tillverkningen av grafitelektrodsystem. Därför återbetalas kostnaden för de importtullar som betalats för råvaror, när produkten exporteras, vilket resulterar i ett lägre exportpris. Företaget hävdade därför att en justering bör göras av de inhemska priserna, eftersom de inte påverkas av återbetalningen av importtullarna. Tvärtemot vad som hävdats, visar undersökningen att företaget använder tullfritt importerade råvaror både vid tillverkningen av grafitelektrodsystem som är avsedda för exportmarknaden och vid tillverkningen avsedd för den inhemska marknaden. Därför påverkar inte DEPBS-systemet prisskillnaden mellan de produkter som sålts på hemmamarknaden och de produkter som sålts på export och justeringen kan därför inte beviljas.
2.4 Dumpningsmarginal
(30)
I enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen jämfördes det vägda genomsnittliga normalvärdet per produkttyp med det vägda genomsnittliga exportpriset för motsvarande typ av den berörda produkten. Enligt denna metod, uppgår den dumpningsmarginal som fastställts för den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren till 11-12 %.
(31)
I sina synpunkter på meddelandet av de viktigaste omständigheter och överväganden på grundval av vilka kommissionen avsåg att rekommendera att de gällande åtgärderna bibehålls (nedan kallat det slutliga meddelandet av uppgifter), hävdade företaget i fråga att beräkningen av dumpningsmarginalen på grundval av fyra av översynsperiodens tolv månader var en avvikelse från den metod som användes i den ursprungliga undersökningen, där hänsyn togs till alla tolv månaderna. Företaget hävdade därför att den använda beräkningsmetoden artificiellt höjde dumpningsmarginalen.
(32)
Det erinras om att den beräkningsmetod där fyra månader under översynsperioden används är den som vanligtvis används av kommissionen i översyner vid giltighetstidens utgång, när det ska avgöras om dumpningen fortsatt eller om det är sannolikt att den återkommer. Vid undersökningen på plats kontrollerade man att de fyra månaderna var representativa för hela tolvmånadersperioden. Detta gjordes genom att man jämförde kostnads- och prisuppgifter för de fyra månaderna med de återstående åtta månaderna. De fyra utvalda månaderna var dessutom de sista månaderna i varje kvartal och de var därför jämnt fördelade över tolvmånadersperioden. Kommissionen håller därför inte med om att den använda metoden ändrar den slutgiltiga slutsatsen när det gäller dumpning under översynsperioden eller att metoden artificiellt skulle höja dumpningsmarginalen.
(33)
På grund av att den andra indiska exporterande tillverkaren inte samarbetade, gick det inte att beräkna någon dumpningsmarginal för denna tillverkare. Enligt begäran om översyn skedde emellertid detta företags export till unionen också till dumpade priser. Eftersom största delen av exporten från Indien härrör från den samarbetsvilliga indiska tillverkaren som befanns dumpa och eftersom det genomsnittliga priset för den importerade berörda produkten från Indien enligt Eurostat är lägre än det samarbetsvilliga företagets genomsnittliga exportpris, bekräftas härmed dumpning på landsomfattande nivå.
3. Utvecklingen av importen om åtgärderna skulle upphävas
(34)
Utöver undersökningen av om det förekom dumpning under översynsperioden, undersöktes även sannolikheten för fortsatt dumpning. Eftersom bara en enda exporterande tillverkare i Indien samarbetade i denna undersökning, bygger nedanstående slutsatser på uppgifter från detta enda samarbetsvilliga företag, samt på tillgängliga uppgifter enligt artikel 18 i grundförordningen, dvs. uppgifter från Eurostat och uppgifter i begäran om översyn.
(35)
I detta hänseende analyserades följande aspekter: De exporterande indiska tillverkarnas outnyttjade kapacitet, unionsmarknadens attraktionskraft för de indiska tillverkarna och exportpriserna till tredjeländer.
3.1 Exportörernas outnyttjade kapacitet
(36)
När det gäller den samarbetsvilliga indiska exporterande tillverkaren, visade undersökningen att detta företag har outnyttjad kapacitet. Företaget har dessutom officiellt uppgivit att det planerar att öka sin nuvarande kapacitet. Det ska också understrykas att företaget är exportorienterat med en omsättning under översynsperioden som till största delen genererades av exportförsäljningen och att unionen fortfarande är en viktig exportdestination, trots de åtgärder som är i kraft.
(37)
Den andra indiska tillverkaren har enligt begäran om översyn redan avsevärt ökat sin kapacitet sedan åtgärderna infördes och har planer på att ytterligare öka den. Det kan därför inte uteslutas att en del av denna ökade kapacitet skulle kunna riktas till unionsmarknaden i avsaknad av åtgärder.
3.2 Unionsmarknadens attraktionskraft
(38)
Unionsmarknadens attraktionskraft illustreras av det faktum att införandet av antidumpnings- och utjämningstullar inte hindrade den indiska exportens expansion. Istället mer än fördubblade de indiska exportörerna sin export under de senaste tre åren och deras marknadsandel i unionen mer än tredubblades. Det ska också understrykas att under denna period ökade prisnivån på unionsmarknaden med 40 %.
3.3 Exportpriser till tredjeländer
(39)
När det gäller exporten till tredjeländer visade undersökningen att under översynsperioden var det samarbetsvilliga företagets exportpriser, fritt fabrik, lägre än de exportpriser till unionen som befanns ha dumpats. Det är därför sannolikt att den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren i avsaknad av åtgärder skulle lägga om åtminstone en del av sin export till unionen, med tanke på marknadens attraktionskraft.
3.4 Slutsats om sannolikheten för fortsatt eller återkommande dumpning
(40)
Mot bakgrund av resultaten ovan, går det att dra slutsatsen att exporten från Indien fortfarande dumpas och att det är sannolikt att ett upphävande av de gällande antidumpningsåtgärderna skulle medföra fortsatt dumpning. Om hänsyn tas till den befintliga outnyttjade kapaciteten i Indien och unionsmarknadens attraktionskraft, har de indiska exporterande tillverkarna ett incitament att öka sin export till unionsmarknaden till dumpade priser, åtminstone när det gäller den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren.
D. DEFINITION AV UNIONSINDUSTRIN
1. Tillverkning i unionen
(41)
Inom unionen framställs den likadana produkten av fem företag eller företagsgrupper, vars produktion utgör unionens sammanlagda tillverkning av den likadana produkten i den mening som avses i artikel 4.1 i grundförordningen.
2. Unionsindustrin
(42)
Två av de fem företagen gav sig inte till känna för att stödja begäran och samarbetade inte i översynsundersökningen genom att lämna in ett besvarat frågeformulär. Följande tre grupper av tillverkare ingav begäran och samtyckte till att samarbeta: Graftech International, SGL Carbon GmbH och Tokai ERFTCARBON GmbH.
(43)
Dessa tre grupper av tillverkare svarar för en betydande del av den sammanlagda tillverkningen i unionen av den likadana produkten, eftersom de svarar för mer än 90 % av den sammanlagda tillverkningen i unionen av grafitelektrodsystem (se skäl 4). De anses därför utgöra unionsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen och kommer hädanefter att kallas unionsindustrin.
E. SITUATIONEN PÅ UNIONSMARKNADEN
1. Inledande anmärkning
(44)
Eftersom det bara var en enda indisk exporterande tillverkare av den berörda produkten som samarbetade i undersökningen, kunde man inte använda exakta siffror i uppgifterna om import till Europeiska unionen av den berörda produkten med ursprung i Indien, eftersom konfidentiella uppgifter måste skyddas enligt artikel 19 i grundförordningen.
(45)
Situationen i grafitelektrodindustrin är nära förbunden med situationen i stålsektorn, eftersom grafitelektroderna i första hand används i den elektriska stålindustrin. Det bör i detta sammanhang noteras att under 2007 och fram till det fjärde kvartalet 2008 rådde mycket gynnsamma marknadsförhållanden i stålsektorn, och till följd av detta också i grafitelektrodindustrin.
(46)
Det bör noteras att försäljningsvolymerna av grafitelektroder mer eller mindre följer volymerna i stålproduktionen. Leveransavtalen för grafitelektroder, som reglerar priser och kvantiteter, förhandlas oftast fram för perioder om 6-12 månader. Det finns därför i allmänhet en tidsförskjutning mellan den utveckling av försäljningsvolymerna som blir resultatet av förändringar i efterfrågan och en eventuell efterföljande effekt på priserna.
2. Förbrukningen på unionsmarknaden
(47)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av unionsindustrins försäljningsvolym på unionsmarknaden, en uppskattning av de övriga unionstillverkarnas försäljningsvolym på unionsmarknaden, importuppgifter från Eurostat och uppgifter som samlats in enligt artikel 14.6 i grundförordningen. Liksom i den ursprungliga undersökningen (9) tog man inte med en del av importen, eftersom det, med utgångspunkt i tillgängliga uppgifter, inte verkade röra sig om den undersökta produkten.
(48)
Mellan 2006 och översynsperioden, minskade unionens förbrukning med nära 25 %, och den främsta minskningen ägde rum mellan 2008 och översynsperioden. Beroende på mycket positiva marknadsförhållanden i början av skadeundersökningsperioden, låg unionens förbrukning på mycket höga nivåer och ökade med 30 % mellan undersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen och 2006.
Tabell 1
2006
2007
2008
ÖP
Total förbrukning i unionen (i ton)
170 035
171 371
169 744
128 437
Index (2006 = 100)
100
101
100
76
3. Volym, marknadsandel och priser på importen från Indien
(49)
Volymen import med ursprung i Indien (nedan kallat det berörda landet) ökade stadigt med 143 procentenheter under skadeundersökningsperioden och nådde en nivå på mellan 5 000 och 7 000 ton under översynsperioden. Marknadsandelen för importen från det berörda landet mer än tredubblades mellan 2006 och översynsperioden, när den nådde en nivå på ungefär 5 %. Marknadsandelen ökade fortfarande under översynsperioden, trots den stora minskningen av efterfrågan. Priserna på importen från det berörda landet ökade med 52 % under skadeundersökningsperioden, vilket följer trenden för unionsindustrins priser, men priserna förblev ändå genomgående lägre än unionsindustrins priser. Uppgifterna i tabell 2 lämnas av konfidentiella skäl inte i form av exakta uppgifter, eftersom det bara finns två exporterande tillverkare i Indien.
Tabell 2
2006
2007
2008
ÖP
Importvolym från det berörda landet (i ton)
2 000-
3 000
3 000-
4 000
7 000-
9 000
5 000-
7 000
Index (2006 = 100)
100
123
318
243
Marknadsandel för importen från det berörda landet
Cirka
1,5 %
Cirka
2 %
Cirka
5 %
Cirka
5 %
Priser på importen från det berörda landet (EUR/ton)
Cirka
2 000
Cirka
2 600
Cirka
3 000
Cirka
3 200
Index (2006 = 100)
100
133
145
152
4. Unionsindustrins ekonomiska situation
(50)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen undersökte kommissionen alla ekonomiska faktorer och förhållanden av betydelse för unionsindustrins situation.
4.1 Tillverkning
(51)
Under översynsperioden minskade tillverkningen med 29 % jämfört med 2006. Unionsindustrins tillverkning ökade först med 2 % 2007, jämfört med 2006, för att därefter kraftigt minska, särskilt under översynsperioden.
Tabell 3
2006
2007
2008
ÖP
Tillverkning (i ton)
272 468
278 701
261 690
192 714
Index (2006 = 100)
100
102
96
71
4.2 Kapacitet och kapacitetsutnyttjande
(52)
Produktionskapaciteten minskade marginellt (med sammanlagt 2 %) mellan 2006 och översynsperioden. Eftersom tillverkningen också minskade under 2008, och särskilt under undersökningsperioden, uppvisade det resulterande kapacitetsutnyttjandet en sammanlagd minskning på 25 procentenheter mellan 2006 och översynsperioden.
Tabell 4
2006
2007
2008
ÖP
Produktionskapacitet (i ton)
298 500
292 250
291 500
293 500
Index (2006 = 100)
100
98
98
98
Kapacitetsutnyttjande
91 %
95 %
90 %
66 %
Index (2006 = 100)
100
104
98
72
4.3 Lager
(53)
Unionsindustrins utgående lager förblev stabilt under 2007, jämfört med 2006, och minskade sedan med 10 % under 2008. Under översynsperioden ökade det utgående lagret något, men var fortfarande 5 % mindre än under 2006.
Tabell 5
2006
2007
2008
ÖP
Utgående lager (i ton)
21 407
21 436
19 236
20 328
Index (2006 = 100)
100
100
90
95
4.4 Försäljningsvolym
(54)
Unionsindustrins försäljning på unionsmarknaden till oberoende kunder minskade med 39 % under skadeundersökningsperioden. Försäljningen var mycket hög i början av skadeundersökningsperioden, eftersom den hade ökat med nära 70 % jämfört med undersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen. Försäljningsvolymerna minskade något under 2007 och 2008, men förblev på en ganska hög nivå (2008 låg de fortfarande 47 % över nivån som konstaterades för undersökningsperioden i den ursprungliga undersökningen). Försäljningsvolymerna minskade emellertid avsevärt mellan 2008 och översynsperioden (med närmare en tredjedel).
Tabell 6
2006
2007
2008
ÖP
Försäljning i unionen till icke-närstående kunder (i ton)
143 832
139 491
124 463
88 224
Index (2006 = 100)
100
97
87
61
4.5 Marknadsandel
(55)
Unionsindustrins marknadsandel minskade successivt med nära 16 procentenheter mellan 2006 och översynsperioden (från 84,6 % till 68,7 %).
Tabell 7
2006
2007
2008
ÖP
Unionsindustrins marknadsandel
84,6 %
81,4 %
73,3 %
68,7 %
Index (2006 = 100)
100
96
87
81
4.6 Tillväxt
(56)
Mellan 2006 och översynsperioden minskade unionsindustrins förbrukning med nära 25 %. Unionsindustrin förlorade ungefär 16 procentenheter av sin marknadsandel samtidigt som den berörda importens marknadsandel ökade med 3,4 procentenheter.
4.7 Sysselsättning
(57)
Sysselsättningsnivån inom unionsindustrin minskade med 7 % mellan 2006 och översynsperioden.
Tabell 8
2006
2007
2008
ÖP
Sysselsättning (den berörda produkten; antal personer)
1 942
1 848
1 799
1 804
Index (2006 = 100)
100
95
93
93
4.8 Produktivitet
(58)
Produktiviteten hos de anställda inom unionsindustrin, mätt som produktion per anställd och år, minskade med 24 % mellan 2006 och översynsperioden. Produktiviteten ökade något under 2007 och 2008, för att därefter minska med nära 25 % under undersökningsperioden.
Tabell 9
2006
2007
2008
ÖP
Produktivitet (ton per anställd)
140
151
146
107
Index (2006 = 100)
100
107
104
76
4.9 Försäljningspriser och faktorer som påverkar de inhemska priserna
(59)
Unionsindustrins försäljningspriser per enhet uppvisar en positiv trend, efter att ha ökat med 40 % under skadeundersökningsperioden. Detta beror på: i) den allmänna prisnivån på marknaden, ii) behovet av att hämta in kostnadsökningarna och iii) det sätt som leveransavtalen upprättas på.
(60)
Under 2007 och 2008 kunde unionsindustrin öka sina priser i samband med de allmänt ökande marknadspriserna, som berodde på en fortsatt stor efterfrågan på grafitelektroder. Efterfrågan var en följd av de mycket gynnsamma marknadsförhållandena i stålsektorn under de första tre kvartalen 2008 (se skäl 45).
(61)
Priserna ökade också under 2007 och 2008, delvis för att göra det möjligt att hämta in de ökande produktionskostnaderna, särskilt på råvaror. Kostnaderna ökade med 23 % från 2006 till 2008. Unionsindustrin kunde emellertid täcka dessa kostnader genom att höja priserna avsevärt (+ 33 %).
(62)
Priserna gick ändå upp, men i mindre utsträckning (+ 5 %) under översynsperioden. Det faktum att priserna inte föll under en period när efterfrågan minskade förklaras av hur leveransavtalen upprättas på marknaden och det faktum att de flesta leveransavtalen för 2009 slöts redan 2008. Såsom anges i skäl 46, följer försäljningsvolymerna av grafitelektroder mer eller mindre volymerna i stålproduktionen. Slutandet av leveransavtal för grafitelektroder för perioder om 6-12 månader kan emellertid leda till en försening när det gäller effekten på priserna av en eventuell förändring (ökning eller minskning) av efterfrågan. Avtal sluts på grundval av förväntade försäljningsvolymer, som kan skilja sig från de faktiskt uppnådda försäljningsnivåerna, vilket får till följd att pristrenden under en viss period inte nödvändigtvis följer trenden när det gäller försäljningsvolymerna under samma period. Detta var fallet under översynsperioden när försäljningsvolymerna minskade men priserna förblev höga, framför allt därför att de flesta leveransavtalen för 2009 slöts 2008 och en del leveranser som planerades till 2008 sköts upp till 2009. Prisökningen på 5 % under översynsperioden räckte ändå inte till för att täcka kostnadsökningarna (+ 13 %), såsom var fallet under de tidigare perioderna. Priserna förhandlades om på lägre nivåer efter översynsperioden.
(63)
Såsom förklarades i skäl 49, följde priserna på importen från det berörda landet en liknande trend som unionsindustrins priser, men de förblev dock genomgående lägre än unionsindustrins priser.
Tabell 10
2006
2007
2008
ÖP
Enhetspris på unionsmarknaden (EUR per ton)
2 569
3 103
3 428
3 585
Index (2006 = 100)
100
121
133
140
4.10 Löner
(64)
Mellan 2006 och översynsperioden ökade den genomsnittliga lönen per anställd med 15 %.
Tabell 11
2006
2007
2008
ÖP
Årlig arbetskostnad per anställd (i tusen EUR)
52
56
61
60
Index (2006 = 100)
100
108
118
115
4.11 Investeringar
(65)
Mellan 2006 och översynsperioden ökade det årliga flödet av investeringar i den berörda produkten som gjordes av unionsindustrin med 37 %. Under översynsperioden minskade emellertid investeringarna med 14 % i förhållande till 2008.
Tabell 12
2006
2007
2008
ÖP
Nettoinvesteringar (i EUR)
30 111 801
45 383 433
47 980 973
41 152 458
Index (2006 = 100)
100
151
159
137
4.12 Lönsamhet och räntabilitet
(66)
Med en kostnadsökning på 40 % under skadeundersökningsperioden, lyckades unionsindustrin mellan 2006 och 2007 ändå öka sina priser mer än kostnaderna ökade. Detta ledde till en vinstökning från en nivå på 19 % 2006 till 26 % 2007. Mellan 2007 och 2008 ökade priser och kostnader i samma proportioner, så att unionsindustrins marginal förblev på samma nivå som 2007. Vinsterna minskade sedan igen till 19 % under översynsperioden, beroende på att kostnaderna påverkades av det lägre kapacitetsutnyttjandet och de högre råvarupriserna. Vinsterna minskade ytterligare under 2009, eftersom unionsindustrin blev tvungen att justera sina priser nedåt för att återspegla den allmänna nedgång i försäljningspriserna på marknaden för grafitelektroder som berodde på den krympande efterfrågan i stålsektorn.
(67)
Räntabiliteten ökade från en nivå på 71 % 2006 till 103 % 2007. Under 2008 ökade den till 119 %, för att sedan minska till 77 % under översynsperioden. Totalt sett ökade räntabiliteten bara med 6 procentenheter mellan 2006 och översynsperioden.
Tabell 13
2006
2007
2008
ÖP
Nettovinst av försäljning i unionen till icke-närstående kunder (i procent av nettoförsäljningen)
19 %
26 %
25 %
19 %
Räntabilitet (nettovinst i procent av investeringarnas bokförda nettovärde)
71 %
103 %
119 %
77 %
4.13 Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga
(68)
Kassaflödet (netto) från den operationella verksamheten ökade mellan 2006 och 2007. Ökningen fortsatte under 2008 för att sedan minska under översynsperioden. Överlag var kassaflödet under översynsperioden 28 % högre än i början av skadeundersökningsperioden.
(69)
Det fanns inga indikationer på att unionsindustrin hade svårigheter att anskaffa kapital, mest beroende på att en del av tillverkarna ingår i större koncerner.
Tabell 14
2006
2007
2008
ÖP
Kassaflöde (i EUR)
109 819 535
159 244 026
196 792 707
140 840 498
Index (2006 = 100)
100
145
179
128
4.14 Dumpningsmarginalens storlek
(70)
Med tanke på volym, marknadsandel och pris på importen från Indien kan de faktiska dumpningsmarginalernas effekt på unionsindustrin inte anses vara försumbara.
4.15 Återhämtning från verkningarna av tidigare subventionering och dumpning
(71)
De ovan undersökta indikatorerna visar att det har skett en viss förbättring av unionsindustrins ekonomiska och finansiella situation sedan de slutgiltiga utjämnings- och antidumpningsåtgärderna infördes 2004. Särskilt mellan 2006 och 2008 kunde unionsindustrin dra fördel av ökade priser och vinster. Detta berodde på mycket positiva marknadsförhållanden, som tillät att en hög pris- och lönsamhetsnivå upprätthölls, även om unionsindustrins marknadsandel minskade (se skäl 55). Trots åtgärderna ökade emellertid under samma period den indiska importens marknadsandel, och indiska produkter importerades till priser som var lägre än unionsindustrins priser. Under översynsperioden började unionsindustrins vinster redan att minska och föll sedan ytterligare under 2009, beroende på ökade kostnader och begränsade prisökningar.
5. Verkan av den dumpade importen och andra faktorer
5.1 Verkan av den dumpade importen
(72)
Trots att förbrukningen i unionen minskade under skadeundersökningsperioden, mer än fördubblades importvolymen från det berörda landet och marknadsandelen för denna import mer än tredubblades (se skäl 49). Om antidumpnings- och utjämningstullarna inte beaktas, underskred priserna på importen från det berörda landet unionsindustrins priser under översynsperioden, även om det bara var med mindre än 2 %.
5.2 Den ekonomiska krisens inverkan
(73)
Beroende på de mycket positiva ekonomiska villkor som rådde i stålindustrin och närbesläktade branscher, inklusive grafitelektrodbranschen, under 2007 och de tre första kvartalen 2008, var unionsindustrin i ett relativt gott skick när den ekonomiska krisen började i slutet av 2008. Det faktum att leveransavtalen för grafitelektroder vanligtvis förhandlas fram för perioder om 6-12 månader betyder att det uppstår en försening när det gäller effekten på priserna av en eventuell förändring (ökning eller minskning) av efterfrågan. Eftersom avtalen för översynsperioden förhandlades fram när effekterna av den ekonomiska krisen ännu inte kunde förutses, inverkade den ekonomiska krisen under översynsperioden huvudsakligen på volymerna, eftersom unionsindustrin, när det gäller priser, skulle ha påverkats med en försening. I detta sammanhang bör det noteras att unionsindustrins situation på en del sätt försämrades, även under perioden med positiva ekonomiska villkor, genom att man förlorade marknadsandelar till importen från det berörda landet. Det faktum att försämringen inte fick några större negativa verkningar berodde delvis på den höga nivån på efterfrågan under 2007-2008, vilken gjorde att unionsindustrin kunde behålla stora försäljnings- och produktionsvolymer, och delvis på att priserna beroende på tidsförskjutningen (se ovan) kunde upprätthållas när volymerna minskade under översynsperioden.
5.3 Import från andra länder
(74)
På grund av att de tillgängliga uppgifterna baserade på KN-nummer i Eurostats importstatistik också innehåller andra produkter än den undersökta produkten, har följande analys gjorts utifrån importuppgifter baserade på Taricnummer, tillsammans med uppgifter som samlats in enligt artikel 14.6 i grundförordningen. En del import fick man bortse från, eftersom den enligt tillgängliga uppgifter inte verkade vara den undersökta produkten.
(75)
Man uppskattar att volymen import från andra tredjeländer ökade med 63 % från ungefär 11 000 ton 2006 till ungefär 18 500 ton under översynsperioden. Marknadsandelen för import från andra länder ökade från 6,6 % 2006 till 14,4 % under översynsperioden. Det genomsnittliga priset på importen från andra tredjeländer ökade med 42 % mellan 2006 och översynsperioden. Den största delen av importen verkar komma från Folkrepubliken Kina (nedan kallat Kina), Ryssland, Japan och Mexiko, som var de enda länder som hade individuella marknadsandelar på mer än 1 % under översynsperioden. Importen från dessa länder undersöks närmare i de följande skälen. Importen från nio andra länder har en sammanlagd marknadsandel på bara ungefär 2 % och undersöks därför inte närmare.
(76)
Marknadsandelen för importen från Kina ökade med 2,4 procentenheter under skadeundersökningsperioden (från 0,2 % till 2,6 %). Enligt de tillgängliga uppgifterna skedde denna import till priser som var lägre än unionsindustrins priser och likaså lägre än priserna på importen med ursprung i Indien.
(77)
Marknadsandelen för importen från Ryssland ökade med 4,2 procentenheter under skadeundersökningsperioden (från 1,9 % till 6,1 %). Enligt de tillgängliga uppgifterna skedde denna import till priser som var något lägre än unionsindustrins priser, men högre än priserna på importen med ursprung i Indien.
(78)
Marknadsandelen för importen från Japan ökade med 0,4 procentenheter under skadeundersökningsperioden (från 2,0 % till 1,6 %). Enligt de tillgängliga uppgifterna skedde denna import till priser som var desamma som eller högre än unionsindustrins priser och likaså högre än priserna på importen med ursprung i Indien.
(79)
Marknadsandelen för importen från Mexiko ökade med 1,0 procentenheter under skadeundersökningsperioden (från 0,9 % till 1,9 %). Enligt de tillgängliga uppgifterna skedde denna import till priser som liknande eller var högre än unionsindustrins priser och likaså högre än priserna på importen med ursprung i Indien.
(80)
Det kan därför inte uteslutas att utvecklingen av importen från Kina och Ryssland i viss utsträckning kan ha bidragit till försämringen av unionsindustrins marknadsandel. Eftersom de tillgängliga uppgifterna i importstatistiken var av så allmän karaktär att de inte möjliggjorde en prisjämförelse per produkttyp på samma sätt som den för Indien på basis av de detaljerade uppgifterna från den exporterande tillverkaren, kunde emellertid importen från Kina och Ryssland inte fastställas med säkerhet.
Tabell 15
2006
2007
2008
ÖP
Volymen import från andra länder (i ton)
11 289
11 243
19 158
18 443
Index (2006 = 100)
100
100
170
163
Marknadsandel för importen från andra länder
6,6 %
6,6 %
11,3 %
14,4 %
Priser på importen från andra länder (EUR/ton)
2 467
3 020
3 403
3 508
Index (2006 = 100)
100
122
138
142
2006
2007
2008
ÖP
Volymen import från Kina (i ton)
421
659
2 828
3 380
Index (2006 = 100)
100
157
672
804
Marknadsandel för importen från Kina
0,2 %
0,4 %
1,7 %
2,6 %
Pris på importen från Kina (EUR/ton)
1 983
2 272
2 818
2 969
Index (2006 = 100)
100
115
142
150
2006
2007
2008
ÖP
Volymen import från Ryssland (i ton)
3 196
2 887
8 441
7 821
Index (2006 = 100)
100
90
264
245
Marknadsandel för importen från Ryssland
1,9 %
1,7 %
5,0 %
6,1 %
Pris på importen från Ryssland (EUR/ton)
2 379
2 969
3 323
3 447
Index (2006 = 100)
100
125
140
145
2006
2007
2008
ÖP
Volymen import från Japan (i ton)
3 391
2 223
3 731
2 090
Index (2006 = 100)
100
66
110
62
Marknadsandel för importen från Japan
2,0 %
1,3 %
2,2 %
1,6 %
Pris på importen från Japan (EUR/ton)
2 566
3 131
3 474
3 590
Index (2006 = 100)
100
122
135
140
2006
2007
2008
ÖP
Volymen import från Mexiko (i ton)
1 478
2 187
2 115
2 465
Index (2006 = 100)
100
148
143
167
Marknadsandel för importen från Mexiko
0,9 %
1,3 %
1,2 %
1,9 %
Pris på importen från Mexiko (EUR/ton)
2 634
3 629
4 510
4 554
Index (2006 = 100)
100
138
171
173
6. Slutsats
(81)
Såsom anges i skäl 49 mer än fördubblades importvolymen från det berörda landet mellan 2006 och översynsperioden. Eftersom förbrukningen minskade med nära 25 % under samma period, resulterade detta i en kraftig ökning av de indiska exportörernas marknadsandel, från ungefär 1,5 % under 2006 till ungefär 5 % under översynsperioden. De indiska exportpriserna till unionen ökade visserligen avsevärt under skadeundersökningsperioden till följd av allmänt högre marknadspriser, men de underskred fortfarande unionsindustrins priser.
(82)
Trots de befintliga antidumpnings- eller utjämningsåtgärderna, utvecklades mellan 2006 och översynsperioden ett antal skadeindikatorer negativt: Produktions- och försäljningsvolymerna minskade med 29 % respektive 39 %, kapacitetsutnyttjandet sjönk med 28 % och följdes av en minskning av sysselsättningen och produktiviteten. Även om en del av denna negativa utveckling kan förklaras av den starka tillbakagången i förbrukning, som minskade kraftigt med närmare 25 % under skadeundersökningsperioden, måste unionsindustrins kraftiga tillbakagång när det gäller marknadsandel (ner med 15,9 procentenheter mellan 2006 och översynsperioden) också tolkas i ljuset av den konstanta ökningen av den indiska importens marknadsandel.
(83)
När det gäller den relativt höga vinstnivån under översynsperioden, berodde den i huvudsak på den fortsatt höga prisnivån, av de orsaker som anges i skäl 62. Slutsatsen dras att unionsindustrins situation försämrades genomgående under skadeundersökningsperioden och att unionsindustrin var i en bräcklig situation i slutet av översynsperioden, trots en ganska hög vinstnivå vid den tidspunkten, när dess ansträngningar att upprätthålla försäljningsvolymerna och en tillräcklig prisnivå i en situation med minskande efterfrågan hämmades av den ökande indiska dumpade importen.
F. SANNOLIKHET FÖR FORTSATT ELLER ÅTERKOMMANDE SKADA
1. Inledande anmärkningar
(84)
Såsom redan konstaterats har införandet av antidumpningsåtgärderna bara till en viss grad gjort det möjligt för unionsindustrin att återhämta sig från den skada den lidit. När den höga förbrukning som unionen hade under större delen av skadeundersökningsperioden minskade under översynsperioden, framstod unionsindustrins situation som bräcklig och sårbar och fortfarande utsatt för den skadliga effekten av den dumpade importen från Indien. Det var särskilt unionsindustrins förmåga att täcka sina ökade kostnader som försvagades under översynsperioden.
2. Förhållandet mellan exportvolymerna och priserna till tredjeländer och exportvolymerna och priserna till unionen
(85)
Man kunde konstatera att det genomsnittliga exportpriset för den indiska försäljningen till icke EU-länder var lägre än det genomsnittliga exportpriset till unionen och även lägre än priserna på hemmamarknaden. Den indiska exportören sålde ansenliga mängder till icke EU-länder och denna försäljning svarade för större delen av dess sammanlagda exportförsäljning. Kommissionen ansåg därför att om åtgärderna skulle upphöra skulle detta stimulera de indiska exportörerna att dirigera om stora mängder av exporten från andra tredjeländer till den mer attraktiva unionsmarknaden till prisnivåer som, även om de var högre än priserna till tredjeländer, troligen fortfarande skulle vara lägre än de nuvarande exportpriserna till unionen.
3. Outnyttjad kapacitet och lager på den indiska marknaden
(86)
Den samarbetsvilliga indiska tillverkaren hade betydande outnyttjad kapacitet och planerade att öka sin kapacitet 2010/11. Det finns därför kapacitet att i betydande utsträckning öka exportkvantiteterna till unionen, särskilt som det inte finns några indikationer på att marknader i tredjeländer eller hemmamarknaden skulle kunna absorbera en eventuell ökning av tillverkningen.
(87)
I sina synpunkter på meddelandet av uppgifter hävdade den samarbetsvilliga indiska tillverkaren att dess outnyttjade kapacitet i huvudsak berodde på den ekonomiska krisen med tillhörande minskad efterfrågan. En stor del av företagets kapacitetsutnyttjande kan emellertid förklaras av det faktum att företaget avsevärt ökade sin kapacitet mellan 2006 och översynsperioden. Vidare bör det noteras att företaget har planerat att ytterligare öka sin kapacitet. Det bör också påpekas att det finns en annan indisk tillverkare som inte samarbetade och som har liknande kapacitet och kapacitetsutnyttjande och som också nyligen tillkännagivit en ännu större ökning av kapaciteten.
4. Slutsats
(88)
Tillverkarna i det berörda landet har därför möjlighet att öka och/eller dirigera om sina exportvolymer till unionsmarknaden. Priserna på den indiska exporten till tredjeländer är dessutom lägre än priserna på exporten till unionen. Undersökningen visade, på grundval av jämförbara produkttyper, sålde den samarbetsvilliga exporterande tillverkaren den berörda produkten till avsevärt lägre priser än unionsindustrins priser. Det är högst troligt att dessa låga priser skulle minska i överensstämmelse med de lägre priser som tas ut i resten av världen. Ett sådant prisbeteende, tillsammans med den förmåga som exportörerna i det berörda landet har att leverera betydande kvantiteter av den berörda produkten till unionsmarknaden, skulle med all sannolikhet få negativa verkningar för unionsindustrins ekonomiska situation.
(89)
Såsom framgår ovan är unionsindustrin fortfarande sårbar och bräcklig. Om unionsindustrin skulle utsättas för ökad import till dumpade priser från det berörda landet, skulle detta troligen resultera i en försämring av dess försäljning, marknadsandel och försäljningspriser och därigenom en konsekvent försämrad ekonomisk situation ner till de nivåer som konstaterades i den ursprungliga undersökningen. Detta innebär att om åtgärderna skulle upphävas, skulle detta med all sannolikhet leda till att den redan bräckliga situationen skulle försämras och den väsentliga skadan för unionsindustrin skulle återkomma.
G. UNIONENS INTRESSE
1. Inledning
(90)
I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersöktes det om huruvida ett bibehållande av de gällande antidumpningsåtgärderna skulle strida mot unionens intresse som helhet. Unionens intresse fastställdes på grundval av en bedömning av alla de olika parternas intressen, dvs. unionsindustrins, importörernas och användarnas intresse.
(91)
Det erinras om att införandet av åtgärder inte ansågs strida mot unionens intresse i den ursprungliga undersökningen. Denna undersökning är dessutom en översyn som analyserar en situation där antidumpningsåtgärder redan är i kraft, vilket gör det möjligt att bedöma en eventuell otillbörlig negativ effekt för de berörda parterna av de aktuella antidumpningsåtgärderna.
(92)
På denna grund undersöktes det därför om det, trots slutsatserna om sannolikheten för fortsatt eller återkommande skadevållande dumpning, fanns några tvingande skäl att dra slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att behålla åtgärderna i detta särskilda fall.
2. Unionsindustrins intresse
(93)
Unionsindustrin har visat sig vara en strukturellt bärkraftig industri. Detta bekräftades av den positiva utveckling som noterades när det gäller dess ekonomiska situation efter det att antidumpningsåtgärder infördes 2004. Det faktum att unionsindustrin ökade sin lönsamhet under åren närmast före översynsperioden står i skarp kontrast till den situation som föregick införandet av åtgärder. Unionsindustrin förlorade emellertid genomgående marknadsandelar, medan importen från det berörda landet ökade sin marknadsandel betydligt under skadeundersökningsperioden. Utan åtgärder skulle unionsindustrin troligen vara i en ännu värre situation.
3. Importörernas och användarnas intresse
(94)
Ingen av de nio icke-närstående importörerna gav sig till känna för att samarbeta.
(95)
Sjutton användare gav sig till känna för att lämna in svar på frågeformuläret. Även om de flesta användarna inte har köpt grafitelektroder från Indien på många år, och därför var neutrala i förhållande till ett eventuellt bibehållande av åtgärderna, har sex användare, åtminstone i viss utsträckning, använt indiska grafitelektroder. Fyra användare hävdade att en fortsatt tillämpning av åtgärderna skulle få negativa verkningar för konkurrensen. En sammanslutning (Eurofer) opponerade sig kraftigt mot fortsatta åtgärder och hävdade att åtgärderna har resulterat i att de indiska exportörerna i stor utsträckning har dragit sig tillbaka från unionsmarknaden. Sammanslutningen hävdar att fortsatta åtgärder skulle hindra ståltillverkarna från att utveckla alternativa försörjningskällor och göra att unionsindustrin kan fortsätta att ha en dominerande ställning, som närmar sig ett duopol. Det framgår emellertid tydligt av utvecklingen av den indiska importen efter införandet av åtgärder att något sådant tillbakadragande inte har ägt rum, utan importen från Indien har i stället ökat betydligt under skadeundersökningsperioden. Undersökningen har dessutom visat att grafitelektroderna i ökande grad kommer in på unionsmarknaden från ett antal andra tredjeländer. När det gäller unionsindustrins ställning på marknaden, erinras det om att marknadsandelen minskade med nära 16 procentenheter under skadeundersökningsperioden (se skäl 55). Slutligen medgav denna sammanslutning att grafitelektroderna bara utgör en relativt liten del av ståltillverkarnas sammanlagda kostnader.
(96)
Det erinras vidare om att det i den ursprungliga undersökningen konstaterades att verkningarna av att åtgärderna infördes inte skulle bli betydande för användarna (10). Trots att åtgärder har varit i kraft under fem år, fortsatte importörer och användare i unionen att skaffa leveranser från bland annat Indien. Det framkom inga indikationer på att det skulle ha varit svårt att hitta andra källor. När det gäller konsekvenserna för användarna av ett eventuellt införande av åtgärder drogs i den ursprungliga undersökningen dessutom slutsatsen att, eftersom kostnaderna för grafitelektroder har försumbara verkningar för användarindustrierna, var det osannolikt att en ökning av dessa kostnader skulle få några betydande konsekvenser för användarindustrin. Inga indikationer på motsatsen konstaterades efter det att åtgärderna hade införts. Därför dras slutsatsen att det inte är troligt att ett upprätthållande av antidumpningsåtgärderna skulle få någon större konsekvenser för importörerna och användarna i unionen.
4. Slutsats
(97)
Mot bakgrund av ovanstående dras slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl för att inte behålla de nuvarande antidumpningsåtgärderna.
H. ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(98)
Alla berörda parter informerades om de fakta och hänsyn som låg till grund för avsikten att rekommendera att de befintliga åtgärderna bibehålls. Parterna beviljades även en tidsfrist inom vilken de kunde lämna synpunkter efter meddelandet av uppgifter. Alla inlagor och synpunkter beaktades noga när så var berättigat.
(99)
Av ovanstående följer att i enlighet med artikel 11.2 i grundförordningen bör de antidumpningsåtgärder som tillämpas på import av vissa grafitelektroder med ursprung i Indien bibehållas. Det erinras om att dessa åtgärder består av värdetullar.
(100)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i den här förordningen gäller endast import av den berörda produkten som tillverkats av dessa företag, det vill säga de specifika rättsliga enheter som nämns. Import av den berörda produkten som tillverkats av något annat företag som inte särskilt nämns med namn och adress i den här förordningens normativa del, inbegripet enheter som är närstående de särskilt nämnda företagen, kan inte omfattas av dessa satser utan ska i stället omfattas av den tullsats som gäller för ”alla övriga företag”.
(101)
Eventuella ansökningar om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av att enhetens namn ändrats eller att nya produktions- eller försäljningsenheter inrättats) bör snarast inges till kommissionen (11) tillsammans med alla relevanta upplysningar, särskilt beträffande eventuella ändringar av företagets verksamhet i fråga om tillverkning, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hör ihop med t.ex. denna namnändring eller ändringen av produktions- eller försäljningsenheterna. Förordningen kommer därefter, vid behov, att ändras i enlighet därmed genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En slutgiltig antidumpningstull ska införas på import av grafitelektroder av det slag som används för elektriska ljusbågsugnar, med en skenbar täthet av minst 1,65 g/cm3 och en elektrisk resistans på högst 6,0 μΩ.m, för närvarande klassificerade enligt KN-nummer ex 8545 11 00 (Taricnummer 8545110010), och nipplar som används för sådana elektroder, för närvarande klassificerade enligt KN-nummer ex 8545 90 90 (Taricnummer 8545909010), oavsett om de importeras tillsammans eller separat, med ursprung i Indien.
2. Följande antidumpningstull ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, för de produkter som anges i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Företag
Slutgiltig tull
(i %)
Tarictilläggsnummer
Graphite India Limited (GIL), 31 Chowringhee Road, Kolkatta - 700016, Västbengalen
9,4
A530
HEG Limited, Bhilwara Towers, A-12, Sector-1, Noida - 201301, Uttar Pradesh
0
A531
Alla övriga företag
8,5
A999
3. Om inte annat anges, ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 13 december 2010.


Input:
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1192/2010 НА КОМИСИЯТА
от 16 декември 2010 година
за одобряване на промени, които не са минимални, в спецификацията на название, вписано в Регистъра на защитените наименования за произход и на защитените географски указания [Ricotta Romana (ЗНП)]
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 510/2006 на Съвета от 20 март 2006 г. относно закрилата на географски указания и наименования за произход на земеделски продукти и храни (1), и по-специално член 7, параграф 4, първа алинея от него,
като има предвид, че:
(1)
В съответствие с член 9, параграф 1, първа алинея от Регламент (ЕО) № 510/2006 Комисията разгледа заявката на Италия за одобряване на промените на елементите в спецификацията на защитеното наименование за произход „Ricotta Romana“, регистрирано по силата на Регламент (ЕО) № 2400/96 на Комисията (2), изменен с Регламент (ЕО) № 737/2005 (3).
(2)
Тъй като по смисъла на член 9 от Регламент (ЕО) № 510/2006 въпросните промени не са минимални, Комисията публикува в Официален вестник на Европейския съюз (4) заявката за промени в съответствие с член 6, параграф 2, първа алинея от посочения регламент. Тъй като Комисията не е получила възражения съгласно член 7 от Регламент (ЕО) № 510/2006, промените следва да бъдат одобрени,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
Одобряват се публикуваните в Официален вестник на Европейския съюз промени в спецификацията, отнасяща се до посоченото в приложението към настоящия регламент название.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 16 декември 2010 година.


Input:
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 585/2010,
annettu 2 päivänä heinäkuuta 2010,
neuvoston asetuksen (EY) N:o 1255/1999 soveltamista koskevista yksityiskohtaisista säännöistä maito- ja maitotuotealan tuontijärjestelmän ja tariffikiintiöiden avaamisen osalta annetun asetuksen (EY) N:o 2535/2001 muuttamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maatalouden yhteisestä markkinajärjestelystä ja tiettyjä maataloustuotteita koskevista erityissäännöksistä (yhteisiä markkinajärjestelyjä koskeva asetus) 22 päivänä lokakuuta 2007 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1234/2007 (1) ja erityisesti sen 144 artiklan 1 kohdan ja 148 artiklan yhdessä sen 4 artiklan kanssa,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komission asetuksen (EY) N:o 2535/2001 (2) 19 a artiklassa viitataan tietyistä yhteisön tullikoodeksista annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 soveltamista koskevista säännöksistä 2 päivänä heinäkuuta 1993 annetun komission asetuksen (ETY) N:o 2454/93 (3) 308 a ja 308 b artiklan sekä 308 c artiklan 1 kohdan mukaisesti hallinnoitaviin tariffikiintiöihin. Kyseisiin kiintiöihin sisältyvät myös tiettyjen Välimeren alueen maiden kanssa tehtyjen sopimusten nojalla etuuskohteluun oikeutettujen tuotteiden yhteisön tariffikiintiöiden ja viitepaljouksien hallinnoinnista 9 päivänä huhtikuuta 2001 annetussa neuvoston asetuksessa (EY) N:o 747/2001 (4) säädetyt kiintiöt.
(2)
Vuonna 2008 tehtiin kirjeenvaihtona Euroopan yhteisön ja Israelin valtion välinen sopimus maataloustuotteita, jalostettuja maataloustuotteita sekä kaloja ja kalastustuotteita koskevista vastavuoroisista vapauttamistoimenpiteistä, Euroopan yhteisöjen ja niiden jäsenvaltioiden sekä Israelin valtion välisestä assosioinnista tehdyn Euro-Välimeri-sopimuksen pöytäkirjojen N:o 1 ja N:o 2 sekä niiden liitteiden korvaamisesta ja mainitun assosiaatiosopimuksen muuttamisesta. Kyseinen sopimus, jäljempänä ’sopimus’, hyväksyttiin neuvoston päätöksellä 2009/855/EY (5).
(3)
Sopimuksessa määrätään uusista tariffikiintiöistä Israelista peräisin oleville maataloustuotteille ja jalostetuille maataloustuotteille.
(4)
Sen vuoksi asetuksessa (EY) N:o 747/2001, sellaisena kuin se on muutettuna komission asetuksella (EY) N:o 1154/2009 (6), säädetään CN-koodiin 0404 10 kuuluvan maitotuotteen kiintiön korottamisesta 1 päivästä tammikuuta 2010 alkaen.
(5)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 2535/2001 olisi muutettava.
(6)
Ehdotettua muutosta olisi sovellettava 1 päivästä tammikuuta 2010, jolloin sopimus tuli voimaan ja josta alkaen asetuksen (EY) N:o 747/2001 vastaavaa muutosta on sovellettu.
(7)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalouden yhteisen markkinajärjestelyn hallintokomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 2535/2001 liitteessä VII a oleva 2 kohta seuraavasti:
”2. Asetuksen (EY) N:o 747/2001 tiettyjä Israelista peräisin olevia maataloustuotteita koskevan liitteen VII mukainen tariffikiintiö
Kiintiön numero
CN-koodi
Tavaran kuvaus (7)
Kannettava tulli
Vuotuiset määrät (tonnia)
(perusta = kalenterivuosi)
09.1302
0404 10
Hera ja modifioitu hera
Vapautettu
1 300
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan seuraavana päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 1 päivästä tammikuuta 2010.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä heinäkuuta 2010.


Input:
ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 14. prosince 2011
o podpisu jménem Evropské unie a prozatímním provádění Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Ruskou federací o správě celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace do Evropské unie a protokolu mezi Evropskou unií a vládou Ruské federace o technických modalitách podle uvedené dohody
(2012/105/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie, a zejména na čl. 207 odst. 4 první pododstavec ve spojení s čl. 218 odst. 5 této smlouvy,
s ohledem na návrh Evropské komise,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
S ohledem na hospodářský význam dovozu surového dřeva pro Unii a význam, který má pro Unii Ruská federace jako dodavatel surového dřeva, Komise s Ruskou federací vyjednala, že Ruská federace sníží nebo zruší vývozní cla, která v současnosti uplatňuje, včetně cel na surové dřevo.
(2)
Tyto závazky, které se přistoupením Ruské federace ke Světové obchodní organizaci (WTO) stanou součástí Listiny koncesí a závazků Ruské federace u WTO, zahrnují i celní kvóty na vývoz určitých druhů dřeva jehličnanů, jejichž část byla vymezena pro vývoz do Unie.
(3)
V souvislosti s jednáními o přistoupení Ruské federace k WTO Komise jménem Unie s vyjednala dohodu ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Ruskou federací o správě zmíněných celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace do Evropské unie (dále jen „dohoda“).
(4)
Jak je uvedeno v dohodě, Unie a Ruská federace sjednali podrobné technické modality správy příslušných celních kvót, které jsou obsaženy v protokolu o technických modalitách podle dohody (dále jen „protokol“).
(5)
Dohoda a protokol by měly být podepsány.
(6)
Za účelem zajištění uplatňování nezbytného systému správy celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace do Unie ode dne přistoupení Ruské federace k WTO by dohoda a protokol měly být prozatímně prováděny od uvedeného dne do dokončení postupů nezbytných pro jejich uzavření.
(7)
Za účelem zajištění jednotných podmínek k provedení ustanovení dohody a protokolu týkajících se správy celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace do EU by měly být Komisi svěřeny prováděcí pravomoci. Tyto pravomoci by měly být vykonávány v souladu s nařízením Evropského parlamentu a Rady (EU) č. 182/2011 ze dne 16. února 2011, kterým se stanoví pravidla a obecné zásady způsobu, jakým členské státy kontrolují Komisi při výkonu prováděcích pravomocí (1).
(8)
Při přijímání prováděcích aktů týkajících se správy celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace v Unii by se měl použít přezkumný postup, jelikož se tyto akty týkají společné obchodní politiky a vztahuje se na ně tak čl. 2 odst. 2 písm. b) bod iv) nařízení (EU) č. 182/2011,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Podpis Dohody ve formě výměny dopisů mezi Evropskou unií a Ruskou federací o správě celních kvót na vývoz dřeva z Ruské federace do Evropské unie a Protokolu mezi Evropskou unií a vládou Ruské federace o technických modalitách podle uvedené dohody, se schvaluje jménem Unie s výhradou jejich uzavření.
Znění dohody a protokolu se připojují k tomuto rozhodnutí.
Článek 2
Předseda Rady je oprávněn jmenovat osobu nebo osoby zmocněné podepsat dohodu a protokol jménem Unie.
Článek 3
V souladu s dohodou a čl. 26 odst. 3 protokolu se dohoda a protokol prozatímně provádějí ode dne přistoupení Ruské federace k WTO do dokončení postupů nezbytných pro jejich uzavření (2).
Článek 4
Komise přijme podrobná pravidla ohledně metody udělování povolení v rámci kvóty podle čl. 5 odst. 2 protokolu a veškerá další ustanovení nezbytná pro správu množství v rámci celních kvót vymezených pro vývoz do Unie prováděnou Unií. Tyto prováděcí akty se přijímají přezkumným postupem podle článku 5.
Článek 5
1. Komisi je nápomocen výbor. Tento výbor je výborem ve smyslu nařízení (EU) č. 182/2011.
2. Odkazuje-li se na tento článek, použije se článek 5 nařízení (EU) č. 182/2011.
Článek 6
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Ženevě dne 14. prosince 2011.


Input:
REGOLAMENTO (UE) N. 441/2012 DELLA COMMISSIONE
del 24 maggio 2012
che modifica gli allegati II e III del regolamento (CE) n. 396/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio per quanto riguarda i livelli massimi di residui di bifenazato, bifentrin, boscalid, cadusafos, chlorantraniliprole, clorotalonil, clotianidin, ciproconazolo, deltametrina, dicamba, difenoconazolo, dinocap, etoxazolo, fenpirossimato, flubendiamide, fludioxonil, glifosato, metalaxil-M, meptildinocap, novaluron, tiametoxam e triazofos in o su determinati prodotti
(Testo rilevante ai fini del SEE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 396/2005 del Parlamento europeo e del Consiglio, del 23 febbraio 2005, concernente i livelli massimi di residui di antiparassitari nei o sui prodotti alimentari e mangimi di origine vegetale e animale e che modifica la direttiva 91/414/CEE (1) del Consiglio, in particolare l'articolo 14, paragrafo 1, lettera a),
considerando quanto segue:
(1)
I livelli massimi di residui (LMR) per bifenazato, bifentrin, clorotalonil, deltametrina, etoxazolo, glifosato, metalaxil-M e triazofos sono stati fissati nell'allegato II e nell'allegato III, parte B, del regolamento (CE) n. 396/2005. Per boscalid, chlorantraniliprole, clotianidin, ciproconazolo, dicamba, difenoconazolo, dinocap, fenpirossimato, flubendiamide, fludioxonil, meptildinocap, novaluron e tiametoxam sono stati fissati LMR nell'allegato III, parte A, del regolamento (CE) n. 396/2005. Per il cadusafos non sono stati fissati LMR in alcuno degli allegati del regolamento (CE) n. 396/2005.
(2)
Nel quadro di una procedura di autorizzazione dell'impiego di un prodotto fitosanitario contenente la sostanza attiva metalaxil-M su lattuga, lattughella, scarola, crescione, barbarea, rucola, senape nera, foglie e germogli di Brassica, è stata presentata, a norma dell'articolo 6, paragrafo 1, del regolamento (CE) n. 396/2005, una domanda di modifica degli attuali LMR.
(3)
Per quanto riguarda il fludioxonil, una domanda simile è stata presentata per l'impiego su lattughella, lattuga, scarola, crescione, rucola, foglie e germogli di Brassica, spinaci, bietole da foglia ed erbe fresche. Per quanto riguarda il glifosato, è stata presentata una domanda simile per le lenticchie. Quanto al chlorantraniliprole, una domanda simile è stata presentata per l'impiego su agrumi, fragole, fagioli e piselli (con o senza baccello), lenticchie, altri legumi freschi, carciofi, riso e semi di caffè.
(4)
Conformemente all'articolo 8 del regolamento (CE) n. 396/2005 queste domande sono state valutate dallo Stato membro interessato e le pertinenti relazioni di valutazione sono state trasmesse alla Commissione.
(5)
L'Autorità europea per la sicurezza alimentare (EFSA) (nel seguito: "l'Autorità"), ha esaminato le domande e le relazioni di valutazione, con particolare riguardo ai rischi per i consumatori e, se del caso, per gli animali e ha emesso pareri motivati sui LMR proposti (2). L'Autorità ha trasmesso questi pareri alla Commissione e agli Stati membri e li ha resi disponibili al pubblico.
(6)
L'Autorità ha concluso nei suoi pareri motivati che, per quanto riguarda l'uso del fludioxonil su lattughella, crescione, rucola, foglie e germogli di Brassica ed erbe fresche, i dati non erano sufficienti a giustificare i LMR richiesti. Quanto all'impiego di chlorantraniliprole su fagioli senza baccello, lenticchie ed altri legumi freschi, l'Autorità ha concluso che i dati non erano sufficienti a giustificare i LMR richiesti.
(7)
Per quanto concerne tutte le altre domande, nei suoi pareri motivati l'Autorità ha concluso che tutte le prescrizioni relative ai dati erano soddisfatte e che, dopo una valutazione dell'esposizione di 27 gruppi di consumatori europei specifici, le modifiche dei LMR raccomandate dall'Autorità erano accettabili dal punto di vista della sicurezza dei consumatori. Essa ha tenuto conto delle più recenti informazioni sulle proprietà tossicologiche del metalaxil-M. Né l'esposizione in vita a questa sostanza dovuta al consumo di tutti i prodotti alimentari che possono contenerla, né l'esposizione a breve termine dovuta a un consumo eccessivo dei prodotti in questione sono risultate presentare un rischio di superamento della dose giornaliera accettabile o della dose acuta di riferimento.
(8)
Il 9 luglio 2011 la commissione della Codex Alimentarius (CAC) (3) ha adottato i CXL per bifenazato, bifentrin, boscalid, cadusafos, chlorantraniliprole, clorotalonil, clotianidin, ciproconazolo, deltametrina, dicamba, difenoconazolo, dinocap, etoxazolo, fenpirossimato, flubendiamide, fludioxonil, meptildinocap, novaluron, tiametoxam e triazofos. È opportuno inserire tali CXL come LMR nel regolamento (CE) n. 396/2005, ad eccezione dei CXL non sicuri per un gruppo di consumatori europei e per i quali l'Unione ha formulato una riserva alla CAC (4).
(9)
Sulla base dei pareri motivati e della relazione scientifica dell'Autorità e tenendo conto dei fattori pertinenti alla materia in esame, le modifiche proposte degli LMR sono conformi a quanto prescritto dall'articolo 14, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 396/2005.
(10)
È opportuno, pertanto, modificare di conseguenza il regolamento (CE) n. 396/2005.
(11)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali e ad esse non si sono opposti né il Parlamento europeo né il Consiglio,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Gli allegati II e III del regolamento (CE) n. 396/2005 sono modificati come indicato nell'allegato del presente regolamento.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 24 maggio 2012


Input:
ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (UE) NR 1165/2010
z dnia 9 grudnia 2010 r.
rejestrujące w rejestrze chronionych nazw pochodzenia i chronionych oznaczeń geograficznych nazwę [Salzwedeler Baumkuchen (ChOG)]
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 510/2006 z dnia 20 marca 2006 r. w sprawie ochrony oznaczeń geograficznych i nazw pochodzenia produktów rolnych i środków spożywczych (1), w szczególności jego art. 7 ust. 4 akapit pierwszy,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Zgodnie z art. 6 ust. 2 akapit pierwszy rozporządzenia (WE) nr 510/2006 wniosek Niemiec w sprawie rejestracji nazwy „Salzwedeler Baumkuchen (ChOG)” został opublikowany w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej (2).
(2)
Ponieważ do Komisji nie wpłynęło żadne oświadczenie o sprzeciwie zgodnie z art. 7 rozporządzenia (WE) nr 510/2006, nazwa ta powinna zostać zarejestrowana,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
Nazwa wymieniona w załączniku do niniejszego rozporządzenia zostaje zarejestrowana.
Artykuł 2
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie dwudziestego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 9 grudnia 2010 r.


Input:
ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (UE) NR 858/2010
z dnia 28 września 2010 r.
zmieniające rozporządzenie (WE) nr 951/2006 w odniesieniu do wywozu pozakwotowego i pozwoleń na wywóz
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1234/2007 z dnia 22 października 2007 r. ustanawiające wspólną organizację rynków rolnych oraz przepisy szczegółowe dotyczące niektórych produktów rolnych („rozporządzenie o jednolitej wspólnej organizacji rynku”) (1), w szczególności jego art. 134 i art. 161 ust. 3 w związku z art. 4,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Rozporządzenie Komisji (WE) nr 951/2006 z dnia 30 czerwca 2006 r. ustanawiające szczegółowe zasady wykonania rozporządzenia Rady (WE) nr 318/2006 w odniesieniu do handlu z państwami trzecimi w sektorze cukru (2) ustanawia szczegółowe przepisy w odniesieniu do wywozu pozakwotowego w sektorze cukru.
(2)
Artykuł 4c rozporządzenia (WE) nr 951/2006 określa dokumenty, które stanowią dowody przybycia towarów do miejsca przeznaczenia i które należy przedstawić w przypadku, w którym niektóre miejsca przeznaczenia nie kwalifikują się do wywozu cukru pozakwotowego i/lub izoglukozy pozakwotowej. Ryzyko ewentualnych nadużyć w handlu jest jednak ograniczone, w przypadku gdy ilość cukru jest niewielka. W celu uproszczenia niezbędnej pracy administracyjnej należy zatem przewidzieć odstępstwo od tej zasady w przypadku ilości nieprzekraczającej 25 ton.
(3)
Artykuł 7c rozporządzenia (WE) nr 951/2006 określa przepisy dotyczące informacji na temat wywozu pozakwotowego. W celu poprawy zarządzania systemem wywozu pozakwotowego należy wyjaśnić, że informacje przekazywane przez państwa członkowskie dotyczące ilości, w odniesieniu do których złożono wnioski, powinny być również podawane w podziale na wnioskodawców.
(4)
W art. 1 ust. 1 rozporządzenia Komisji (UE) nr 397/2010 z dnia 7 maja 2010 r. ustalającego limit ilościowy dla wywozu pozakwotowego cukru i pozakwotowej izoglukozy na okres do końca roku gospodarczego 2010/2011 (3) ustalono w odniesieniu do roku gospodarczego 2010/2011 limit ilościowy 650 000 ton cukru białego objętego kodem CN 1701 99, tj. sześciocyfrowym kodem. W przypadku gdy istnieje duże zapotrzebowanie na pozwolenia na wywóz i roczny limit ilościowy jest szybko wykorzystywany, podmioty gospodarcze, które wywożą cukier biały objęty różnymi kodami CN, mogą nie być w stanie uzyskać wystarczającej ilości pozwoleń na pokrycie swoich tradycyjnych rynków. W celu zwiększenia elastyczności systemu pozakwotowego należy zezwolić, aby pozwolenia na wywóz wydawane dla produktów z cukru białego objętych kodem CN 1701 99 mogły również być stosowane do wywozu różnych rodzajów produktów z cukru białego objętych tym samym kodem CN.
(5)
Zgodnie z art. 8a lit. b) rozporządzenia (WE) nr 951/2006 pozwolenia na wywóz pozakwotowego cukru lub pozakwotowej izoglukozy wydawane od dnia 1 kwietnia 2010 r. są ważne od daty ich wydania do końca piątego miesiąca następującego po dacie ich wydania. Może to jednak spowodować poważne trudności dla niektórych eksporterów, a mianowicie tych, którzy zaopatrują swoje tradycyjne rynki przez cały rok gospodarczy. Właściwe jest zatem, aby przepisy dotyczące roku gospodarczego 2009/2010 były stosowane na stałe.
(6)
Zgodnie z art. 1 ust. 2 lit. b) ppkt (i) rozporządzenia Komisji (WE) nr 376/2008 z dnia 23 kwietnia 2008 r. ustanawiającego wspólne szczegółowe zasady stosowania systemu pozwoleń na wywóz i przywóz oraz świadectw o wcześniejszym ustaleniu refundacji dla produktów rolnych (4) pozwolenia na wywóz muszą być przedłożone w przypadku wywozu produktów cukrowniczych objętych kodem CN 1701. Zgodnie z częścią II załącznika II do tego rozporządzenia kwota zabezpieczenia, które należy wnieść, ustalona jest na 110 EUR za tonę. Ze względu na pewność prawną oraz w celu zapewnienia równego traktowania podmiotów gospodarczych w każdym państwie członkowskim należy wyjaśnić w art. 12a ust. 1 rozporządzenia (WE) nr 951/2006, że zabezpieczenie należy wnosić również w przypadku wywozu cukru pozakwotowego.
(7)
Należy zatem odpowiednio zmienić rozporządzenie (WE) nr 951/2006.
(8)
Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Komitetu Zarządzającego ds. Wspólnej Organizacji Rynków Rolnych,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
W rozporządzeniu (WE) nr 951/2006 wprowadza się następujące zmiany:
1)
w art. 4c rozdziału IIa dodaje się ust. 4 w brzmieniu:
„4. W przypadku zgłoszeń wywozowych dotyczących maksymalnej ilości 25 ton cukru i jeżeli spełnione są warunki, o których mowa w art. 24 ust. 2 lit. a) i b) rozporządzenia Komisji (WE) nr 612/2009 (5), państwa członkowskie zwalniają eksporterów z obowiązku przedstawienia dowodu przewidzianego w ust. 1 i ust. 2 lit. b) i c) niniejszego artykułu. W każdym przypadku należy przedstawić dokument przewozowy lub jego elektroniczny odpowiednik, o którym mowa w art. 17 ust. 3 rozporządzenia (WE) nr 612/2009.
2)
w rozdziale III wprowadza się następujące zmiany:
a)
artykuł 7c ust. 1 akapit drugi otrzymuje brzmienie:
„Informacje o ilościach objętych wnioskami podawane są w rozbiciu na ośmiocyfrowe kody CN bez podawania nazwy (nazwiska) wnioskodawcy. Państwa członkowskie informują również Komisję, w przypadku gdy ani jeden wniosek o wydanie pozwolenia na przywóz nie został złożony.”;
b)
dodaje się art. 7f w brzmieniu:
„Artykuł 7f
Stosowanie pozwoleń na wywóz cukru pozakwotowego
Pozwolenia na wywóz wydawane dla pozakwotowego cukru białego objętego kodem CN 1701 99 wskazują kody CN 1701 99 10 i 1701 99 90 i są ważne w odniesieniu do każdego z nich.”;
c)
artykuł 8a otrzymuje brzmienie:
„Artykuł 8a
Ważność pozwoleń na wywóz w odniesieniu do wywozu pozakwotowego
W drodze odstępstwa od przepisów art. 5 niniejszego rozporządzenia pozwolenia na wywóz wydane w odniesieniu do limitu ilościowego ustalonego na mocy art. 61 akapit pierwszy lit. d) rozporządzenia (WE) nr 1234/2007 są ważne w następujących terminach:
a)
pozwolenia wydane między dniem 1 października a dniem 30 kwietnia danego roku gospodarczego są ważne od daty ich wydania do dnia 30 września danego roku gospodarczego;
b)
pozwolenia wydane między dniem 1 maja a dniem 30 września danego roku gospodarczego są ważne od daty ich wydania do końca piątego miesiąca następującego po dacie ich wydania.”;
3)
w art. 12a rozdziału V wprowadza się następujące zmiany:
a)
ust. 1 otrzymuje brzmienie:
„1. Wnioskodawca powinien złożyć zabezpieczenie w wysokości 110 EUR za tonę cukru pozakwotowego i 42 EUR za tonę suchej masy netto w przypadku izoglukozy pozakwotowej.”;
b)
ust. 4 otrzymuje brzmienie:
„4. W przypadku niektórych miejsc przeznaczenia, które są wykluczone w odniesieniu do wywozu cukru pozakwotowego i/lub izoglukozy pozakwotowej, zabezpieczenie, o którym mowa w ust. 1, jest zwalniane po spełnieniu wymogów określonych w ust. 3 niniejszego artykułu i wymogów określonych w art. 4c niniejszego rozporządzenia.”.
Artykuł 2
Wejście w życie
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie z dniem 1 października 2010 r.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 28 września 2010 r.


Input:
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 744/2012
ze dne 16. srpna 2012,
kterým se mění přílohy I a II směrnice Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES, pokud jde o maximální obsahy arsenu, fluoru, olova, rtuti, endosulfanu, dioxinů, Ambrosia spp., diclazurilu a lasalocidu sodného A a o akční prahy pro dioxiny
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Evropského parlamentu a Rady 2002/32/ES ze dne 7. května 2002 o nežádoucích látkách v krmivech (1), a zejména na čl. 8 odst. 1 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Směrnice 2002/32/ES zakazuje používání produktů určených ke krmení zvířat, ve kterých obsahy nežádoucích látek přesahují maximální obsahy stanovené v příloze I uvedené směrnice. Příloha II uvedené směrnice stanoví akční prahy pro obsah těchto látek, při jejichž překročení jsou vedena šetření.
(2)
Byly stanoveny vyšší maximální obsahy arsenu, fluoru, olova a rtuti pro krmnou surovinu uhličitan vápenatý a vyšší maximální obsahy arsenu a fluoru pro krmnou surovinu oxid hořečnatý, ale nikoli pro krmnou surovinu uhličitan vápenato-hořečnatý, což je přírodní směs uhličitanu vápenatého a uhličitanu hořečnatého. Z důvodu jednotnosti je vhodné sjednotit maximální obsahy arsenu, fluoru, olova a rtuti v krmné surovině uhličitan vápenato-hořečnatý se stávajícími maximálními obsahy v uhličitanu vápenatém.
(3)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) došel ve svém vědeckém stanovisku ohledně bezpečnosti a účinnosti chloridu-trihydroxidu diměďnatého (tribasického chloridu měďnatého TBCC) jakožto doplňkové látky (2) k závěru, že by bylo vhodné stanovit maximální obsah arsenu v této doplňkové látce ve stejné výši jako maximální obsah arsenu v síranu měďnatém pentahydrátu a uhličitanu měďnatém. Je vhodné změnit maximální obsah arsenu v chloridu-trihydroxidu diměďnatém.
(4)
Některé krmné směsi pro zvířata v zájmovém chovu obsahují významný podíl krmných surovin z ryb, jiných vodních živočichů a z nich získaných výrobků a/nebo moučky z mořských řas. Tyto krmné suroviny obsahují vysoké hodnoty celkového arsenu. Arsen se však v těchto krmných surovinách vyskytuje převážně ve formě organického arsenu, který je méně toxický. Je proto vhodné upravit maximální obsah arsenu platný pro doplňkové a kompletní krmivo pro zvířata v zájmovém chovu s obsahem ryb, jiných vodních živočichů a z nich získaných výrobků a/nebo moučky z mořských řas.
(5)
Aktivními složkami natrolitu-fonolitu (E566) a klinoptilolitu sopečného původu (E567) jsou dva zeolitové minerály natrolit a klinoptilolit. Je proto vhodné uplatnit stejný maximální obsah pro olovo v natrolitu-fonolitu (E566) jako v klinoptilolitu sopečného původu (E567).
(6)
V zájmu zvýšení udržitelnosti farmového chovu lososovitých se postupně rybí tuk nahrazuje rostlinnými oleji. Tuto náhradu, která by měla velmi příznivý vliv na udržitelnost mořského prostředí, však v některých případech nelze provést z důvodu velmi nízkého maximálního obsahu pro endosulfan v kompletních krmivech pro ryby. Na žádost Komise vypracoval Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „EFSA“) vědecké stanovisko. Ve svém stanovisku k orální toxicitě endosulfanu u ryb (3) EFSA došel k závěru, že u ryb (losos obecný) vystavených maximálně 0,1 mg/kg endosulfanu v krmivu a chovaných v klecích na otevřeném moři nebyly pozorovány žádné nepříznivé účinky a u lososů vystavených vyššímu obsahu v krmivu, než je stávající maximální obsah, a chovaných v nádržích byly pozorovány jen nepatrné nepříznivé účinky. Z omezené studie vyplývají jisté náznaky, že vystavení okounovce nilského (Nile tilapia) endosulfanu prostřednictvím krmiva v nádrži mělo za následek nepříznivé účinky. Je proto vhodné navrhnout vyšší maximální obsah endosulfanu v kompletním krmivu pro lososovité v zájmu podpory vyšší udržitelnosti farmového chovu ryb, aniž by docházelo k nepříznivým účinkům na zdraví ryb a lidské zdraví.
(7)
Z nejnovějších údajů vyplývá, že obsah dioxinů v moučce z korýšů, která je vedlejším výrobkem produkce potravin a používá se hlavně v krmivu pro okrasné ryby na úrovni 1 až 3 % do krmiva, je vyšší než stávající maximální obsah. Aby se mohla tato moučka používat v krmivech a snížilo se množství potravinářského odpadu, aniž by došlo k ohrožení zdraví zvířat a veřejného zdraví, je vhodné mírně zvýšit maximální obsah dioxinů v moučce z korýšů.
(8)
Cílem směrnice 2002/32/ES je zabránit šíření klíčivých semen Ambrosia spp. v životním prostředí. Vzhledem k tomu, že mletím či drcením se ničí klíčivost semen, není třeba před mletím či drcením zrna a semena obsahující nevyhovující obsah semen Ambrosia spp. čistit, přijmou-li se preventivní opatření, aby se zabránilo rozšíření semen Ambrosia spp. do životního prostředí během přepravy, skladování nebo zpracování.
(9)
Pokud jde o kokcidiostatika diclazuril a lasalocid sodný A, měly by být přijaty změny, aby se zohlednila nedávno udělená povolení těchto látek stanovená v nařízení Komise (EU) č. 169/2011 ze dne 23. února 2011 o povolení diclazurilu jako doplňkové látky pro perličky (držitel povolení Janssen Pharmaceutica N.V.) (4), prováděcím nařízení Komise (EU) č. 888/2011 ze dne 5. září 2011 o povolení diklazurilu jako doplňkové látky pro výkrm krůt (držitel povolení Janssen Pharmaceutica N.V.) a o změně nařízení (ES) č. 2430/1999 (5) a prováděcím nařízení Komise (EU) č. 900/2011 ze dne 7. září 2011 o povolení lasalocidu sodného A jako doplňkové látky pro bažanty, perličky, křepelky a koroptve jiné než nosnice (držitel povolení Alpharma (Belgie) BVBA) (6).
(10)
Vzhledem k navrženému zvýšení maximálního obsahu dioxinů v moučce z korýšů je vhodné zvýšit odpovídajícím způsobem rovněž akční práh platný pro moučku z korýšů stanovený v příloze II směrnice 2002/32/ES.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I a II směrnice 2002/32/ES se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 16. srpna 2012.


Input:
VERORDNUNG (EU) Nr. 395/2010 DER KOMMISSION
vom 7. Mai 2010
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1010/2009 hinsichtlich der Verwaltungsvereinbarungen über Fangbescheinigungen
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1005/2008 des Rates vom 29. September 2008 über ein Gemeinschaftssystem zur Verhinderung, Bekämpfung und Unterbindung der illegalen, nicht gemeldeten und unregulierten Fischerei (1), insbesondere auf Artikel 12 Absatz 4 Artikel 14 Absatz 3, Artikel 20 Absatz 4 und Artikel 52,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Verwaltungsvereinbarungen, nach denen Fangbescheinigungen elektronisch erstellt, validiert oder vorgelegt werden oder durch elektronische Rückverfolgbarkeitssysteme ersetzt werden, durch die gewährleistet ist, dass die Behörden die Kontrollen auf gleich hohem Niveau durchführen können, sind in Anhang IX der Verordnung (EG) Nr. 1010/2009 der Kommission vom 22. Oktober 2009 mit Durchführungsbestimmungen zu der Verordnung (EG) Nr. 1005/2008 des Rates über ein Gemeinschaftssystem zur Verhinderung, Bekämpfung und Unterbindung der illegalen, nicht gemeldeten und unregulierten Fischerei (2) aufzuführen. Da neue Verwaltungsvereinbarungen über Fangbescheinigungen abgeschlossen worden sind, sollte der Anhang aktualisiert werden.
(2)
Die Verordnung (EG) Nr. 1010/2009 ist entsprechend zu ändern.
(3)
Die im Anhang aufgeführten Verwaltungsvereinbarungen über Fangbescheinigungen basieren auf elektronischen Rückverfolgbarkeitssystemen, die vor dem Inkrafttreten der Verordnung (EG) Nr. 1005/2008 eingeführt wurden. Daher sollte die vorliegende Verordnung mit Wirkung vom 1. Januar 2010 gelten.
(4)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Verwaltungsausschusses für Fischerei und Aquakultur -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang IX der Verordnung (EG) Nr. 1010/2009 wird entsprechend dem Anhang geändert.
Artikel 2
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Sie gilt mit Wirkung vom 1. Januar 2010.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 7. Mai 2010


Input:
ROZHODNUTIE RADY 2011/514/SZBP
z 22. novembra 2010
o podpise a uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Srbskou republikou o bezpečnostných postupoch pri výmene a ochrane utajovaných skutočností
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 37, a na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 218 ods. 5 a článok 218 ods. 6 prvý pododsek,
so zreteľom na návrh vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (ďalej len „vysoká predstaviteľka“),
keďže:
(1)
Rada sa na zasadnutí 22. marca 2010 rozhodla poveriť vysokú predstaviteľku, aby v súlade s článkom 37 Zmluvy o Európskej únii (Zmluvy o EÚ) a v súlade s postupom stanoveným v článku 218 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) začala rokovania na uzavretie dohody o bezpečnosti informácií medzi Európskou úniou a Srbskou republikou.
(2)
Vysoká predstaviteľka na základe poverenia dosiahla dohodu so Srbskou republikou o bezpečnostných postupoch pri výmene a ochrane utajovaných skutočností.
(3)
Dohoda by sa mala schváliť,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Týmto sa v mene Únie schvaľuje Dohoda medzi Európskou úniou a Srbskou republikou o bezpečnostných postupoch pri výmene a ochrane utajovaných skutočností.
Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
Článok 2
Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) podpísať dohodu s cieľom zaviazať Úniu.
Článok 3
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
V Bruseli 22. novembra 2010


Input:
32010R1170
L 327/26
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 1170/2010
od 10. prosinca 2010.
o odobrenju izmjena koje nisu manje u specifikaciji za naziv upisan u registar zaštićenih oznaka izvornosti i zaštićenih oznaka zemljopisnog podrijetla (Pancetta Piacentina (ZOI))
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 510/2006 od 20. ožujka 2006. o zaštiti oznaka zemljopisnog podrijetla i oznaka izvornosti poljoprivrednih i prehrambenih proizvoda (1), a posebno prvi podstavak njezinog članka 7. stavka 4.,
budući da:
(1)
U skladu s prvim podstavkom članka 9. stavka 1. i člankom 17. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 510/2006, Komisija je ispitala zahtjev Italije za odobrenje izmjena specifikacije za zaštićenu oznaku izvornosti „Pancetta Piacentina” registriranu u skladu s Uredbom Komisije (EZ) br. 1107/96 (2), kako je izmijenjena Uredbom (EZ) br. 1263/96 (3).
(2)
Kako te izmjene nisu manje u smislu članka 9. Uredbe (EZ) br. 510/2006, Komisija je objavila zahtjev za izmjene u Službenom listu Europske unije (4), kako se zahtijeva prvim podstavkom članka 6. stavka 2. te Uredbe. Kako Komisiji nije dostavljen ni jedan prigovor u smislu članka 7. Uredbe (EZ) br. 510/2006, izmjene je potrebno odobriti,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Odobravaju se izmjene specifikacije objavljene u Službenom listu Europske unije za naziv u Prilogu ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 10. prosinca 2010.


Input:
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 156/2012,
annettu 22 päivänä helmikuuta 2012,
tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 liitteiden I-IV muuttamisesta
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla 22 päivänä joulukuuta 2000 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 44/2001 (1) ja erityisesti sen 74 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 44/2001 liitteessä I luetellaan asetuksen 3 artiklan 2 kohdassa ja 4 artiklan 2 kohdassa tarkoitetut kansalliset toimivaltasäännökset. Liite II sisältää luettelot tuomioistuimista tai toimivaltaisista viranomaisista, jotka ovat jäsenvaltioissa toimivaltaisia käsittelemään hakemuksia tuomion julistamisesta täytäntöönpanokelpoiseksi. Liitteessä III luetellaan tuomioistuimet, joille täytäntöönpanokelpoiseksi julistamisesta annettuja päätöksiä koskevat muutoksenhakemukset on osoitettava, ja liitteessä IV luetellaan tällaisiin päätöksiin kohdistuvat lopulliset muutoksenhakumenettelyt.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 44/2001 liitteitä I, II ja III on muutettu useaan kertaan, viimeksi komission asetuksella (EU) N:o 416/2010 (2) kansallisten toimivaltasäännösten ja tuomioistuinten tai toimivaltaisten viranomaisten luetteloiden päivittämiseksi.
(3)
Jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet komissiolle liitteissä I, II ja IV oleviin luetteloihin tehtävistä lisämuutoksista. Lisäksi liitteissä III ja IV oleva Islantia koskeva kohta olisi poistettava, sillä Islanti ei ole jäsenvaltio. Tämän vuoksi on aiheellista julkaista koonnetut toisinnot näihin liitteisiin sisältyvistä luetteloista.
(4)
Tuomioistuimen toimivallasta sekä tuomioiden tunnustamisesta ja täytäntöönpanosta siviili- ja kauppaoikeuden alalla tehdyn Euroopan yhteisön ja Tanskan kuningaskunnan välisen sopimuksen (3) 2 artiklan mukaisesti tätä asetusta olisi kansainvälisen oikeuden mukaan sovellettava Euroopan unionin ja Tanskan välisiin suhteisiin.
(5)
Kyseisen sopimuksen 2 artiklan 2 kohdan g-j alakohdan mukaisesti Tanskaa koskevat kohdat olisi sisällytettävä liitteisiin I-IV.
(6)
Asetusta (EY) N:o 44/2001 olisi sen vuoksi muutettava,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Korvataan asetuksen (EY) N:o 44/2001 liitteet I-IV tämän asetuksen liitteellä.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan jäsenvaltioissa perussopimusten mukaisesti.
Tehty Brysselissä 22 päivänä helmikuuta 2012.