Input:
KOMISSION TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 403/2012,
annettu 10 päivänä toukokuuta 2012,
tiettyihin al-Qaida-verkostoa lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 muuttamisesta 170. kerran
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon tiettyihin al-Qaida-verkostoa lähellä oleviin henkilöihin ja yhteisöihin kohdistuvista erityisistä rajoittavista toimenpiteistä 27 päivänä toukokuuta 2002 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 881/2002 (1) ja erityisesti sen 7 artiklan 1 kohdan a alakohdan sekä 7 a artiklan 1 ja 5 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (EY) N:o 881/2002 liitteessä I on luettelo henkilöistä, ryhmistä ja yhteisöistä, joita asetuksessa tarkoitettu varojen ja muiden taloudellisten resurssien jäädyttäminen koskee.
(2)
Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston pakotekomitea päätti 30 päivänä huhtikuuta 2012 ja 3 päivänä toukokuuta 2012 poistaa kolme luonnollista henkilöä niiden henkilöiden, ryhmien ja yhteisöjen luettelosta, joita varojen ja muiden taloudellisten resurssien jäädyttäminen koskee, tarkasteltuaan kyseisten henkilöiden esittämiä luettelosta poistamista koskevia pyyntöjä ja Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselman 1904(2009) nojalla perustetun oikeusasiamiehen kokonaisselvityksiä.
(3)
Sen vuoksi asetuksen (EY) N:o 881/2002 liite I olisi päivitettävä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetuksen (EY) N:o 881/2002 liite I tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 10 päivänä toukokuuta 2012.


Input:
A BIZOTTSÁG 203/2010/EU RENDELETE
(2010. március 10.)
egy elnevezésnek az oltalom alatt álló eredetmegjelölések és földrajzi jelzések nyilvántartásába való bejegyzéséről (Irpinia - Colline dell’Ufita (OEM))
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a mezőgazdasági termékek és élelmiszerek földrajzi jelzéseinek és eredetmegjelöléseinek oltalmáról szóló, 2006. március 20-i 510/2006/EK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 7. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 510/2006/EK rendelet 6. cikke (2) bekezdésének első albekezdésével összhangban és 17. cikkének (2) bekezdése alapján a Bizottság közzétette az Európai Unió Hivatalos Lapjában Olaszország kérelmét az „Irpinia - Colline dell’Ufita” elnevezés bejegyzésére (2).
(2)
A Bizottsághoz nem érkezett az 510/2006/EK rendelet 7. cikke szerinti kifogás, ezért az említett elnevezést be kell jegyezni,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
Az e rendelet mellékletében szereplő elnevezés bejegyzésre kerül.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2010. március 10-én.


Input:
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 20. srpna 2012,
kterým se mění rozhodnutí 2002/994/ES o některých ochranných opatřeních, pokud jde o produkty živočišného původu dovážené z Číny
(oznámeno pod číslem C(2012) 5753)
(Text s významem pro EHP)
(2012/482/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 97/78/ES ze dne 18. prosince 1997, kterou se stanoví základní pravidla pro veterinární kontroly produktů ze třetích zemí dovážených do Společenství (1), a zejména na čl. 22 odst. 6 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Komise 2002/994/ES ze dne 20. prosince 2002 o některých ochranných opatřeních, pokud jde o produkty živočišného původu dovážené z Číny (2), se vztahuje na všechny produkty živočišného původu dovážené z Číny a určené k lidské spotřebě nebo k výživě zvířat.
(2)
Podle článku 3 uvedeného rozhodnutí povolí členské státy dovoz produktů uvedených v části II přílohy uvedeného rozhodnutí doprovázených prohlášením příslušného čínského orgánu, ve kterém je uvedeno, že každá zásilka byla před expedicí podrobena chemickému testu, aby se zajistilo, že dotyčné produkty nepředstavují nebezpečí pro lidské zdraví. Tento test má být proveden zejména s ohledem na zjištění přítomnosti chloramfenikolu a nitrofuranu a jeho metabolitů.
(3)
Příslušný čínský orgán předložil příslušný plán sledování reziduí u medu určeného na vývoz do Unie. Tento plán byl schválen rozhodnutím Komise 2011/163/EU ze dne 16. března 2011 o schválení plánů předložených třetími zeměmi v souladu s článkem 29 směrnice Rady 96/23/ES (3).
(4)
Med a mateří kašička jsou v současnosti zahrnuty do seznamu v části II přílohy rozhodnutí 2002/994/ES. Propolis a pyl jsou produkty, které rovněž pocházejí ze včelařství, a vzhledem ke zvláštnostem produkce těchto živočišných produktů jsou rizika, která představují pro zdraví lidí nebo zvířat, minimální. Vhodné bezpečnostní záruky u uvedených produktů navíc zajišťuje plán sledování reziduí u medu určeného na vývoz předložený Čínou a schválený rozhodnutím 2011/163/EU. Propolis a pyl by proto měly být zahrnuty do seznamu produktů v části II přílohy rozhodnutí 2002/994/ES a uvedené rozhodnutí by mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(5)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V části II přílohy rozhodnutí 2002/994/ES se doplňuje nová odrážka, která zní:
„-
propolis a pyl“.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 20. srpna 2012.


Input:
EUROPEISKA CENTRALBANKENS BESLUT
av den 27 december 2010
om överföring av konfidentiella uppgifter enligt den gemensamma ramen för företagsregister för statistiska ändamål
(ECB/2010/33)
(2011/11/EU)
ECB-RÅDET HAR FATTAT DETTA BESLUT
med beaktande av stadgan för Europeiska centralbankssystemet och Europeiska centralbanken (nedan kallad ECBS-stadgan), särskilt artikel 5,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 177/2008 av den 20 februari 2008 om inrättande av en gemensam ram för företagsregister för statistiska ändamål och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 2186/93 (1), särskilt artikel 12,
med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 192/2009 av den 11 mars 2009 om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 177/2008 om inrättande av en gemensam ram för företagsregister för statistiska ändamål i fråga om utbyte av konfidentiella uppgifter mellan kommissionen (Eurostat) och medlemsstaterna (2),
med beaktande av kommissionens förordning (EU) nr 1097/2010 av den 26 november 2010 om tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 177/2008 om inrättande av en gemensam ram för företagsregister för statistiska ändamål i fråga om utbyte av konfidentiella uppgifter mellan kommissionen (Eurostat) och centralbanker (3),
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 2533/98 av den 23 november 1998 om Europeiska centralbankens insamling av statistiska uppgifter (4), särskilt artiklarna 8a.2, 8a.3, 8a.5 och 8b,
med beaktande av allmänna rådets medverkan enligt artikel 46.2 första strecksatsen i ECBS-stadgan, och
av följande skäl:
(1)
Genom förordning (EG) nr 177/2008 inrättas en ny gemensam ram för företagsregister avseende uppgifter om multinationella företagsgrupper för statistiska ändamål med målet att företagsregistren ska utvecklas på ett harmoniserat sätt.
(2)
Utbyte av konfidentiella uppgifter mellan kommissionen och nationella centralbanker i de medlemsstater som har euron som valuta (nedan kallade nationella centralbanker) samt mellan kommissionen och Europeiska centralbanken (ECB) bör bidra till att säkerställa kvaliteten på informationen om multinationella företagsgrupper i unionen.
(3)
För att fastställa format, säkerhets- och sekretessåtgärder samt förfarande för överföringen av uppgifter från kommissionen till de nationella centralbankerna och ECB har kommissionens antagit förordning (EU) nr 1097/2010 om tillämpningen av förordning (EG) nr 177/2008.
(4)
Eftersom Europeiska centralbankssystemet och europeiska statistiksystemet (ESS) styrs av olika regelverk är det nödvändigt att fastställa format, säkerhets- och sekretessåtgärder samt förfarande för överföringen av uppgifter som ECB och de nationella centralbankerna erhåller från kommissionen samt sådana uppgifter som de nationella centralbankerna överför till nationella statistikmyndigheter och andra nationella myndigheter som deltar i ESS enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (5).
(5)
Bestämmelserna i detta beslut kan utvidgas till att omfatta nationella centralbanker i medlemsstater som inte har euron som valuta genom ett avtal mellan dessa centralbanker och ECB.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Räckvidd
1. De nationella centralbankerna ska, med beaktande av föreskrifterna om insynsskydd som framgår av förordning (EG) nr 2533/98, använda tabellen i del B i bilagan till förordning (EU) nr 1097/2010 när de överför variabler som rör multinationella företagsgrupper och ingående enheter till de nationella statistikmyndigheterna och andra nationella myndigheter som deltar i ESS (nedan kallade ESS-medlemmar) i deras medlemsstater.
2. De nationella centralbankerna omfattas av artikel 3 i detta beslut när de överför dessa variabler till ESS-medlemmen i sin medlemsstat för bedömning, korrigering, komplettering och integrering i de uppgifter som ESS-medlemmen överför till kommissionen (Eurostat) i enlighet med artikel 11 i förordning nr 177/2008.
Artikel 2
Format och förfaranden för överföring
1. När uppgifter överförs från de nationella centralbankerna till ESS-medlemmar ska det format som framgår av bilagan användas.
2. När uppgifter överförs från de nationella centralbankerna till ESS-medlemmar ska uppgifterna och metadata överföras enligt ESS-standarder och med den struktur som framgår av den vid tidpunkten aktuella versionen av Eurostats handbok med rekommendationer för företagsregister som kommissionen (Eurostat) tillhandahåller.
3. När uppgifter överförs från de nationella centralbankerna till ESS-medlemmar ska de nationella centralbankerna följa samma regler för namngivning, struktur och fält som anges i förordning (EG) nr 192/2009.
4. Uppgifter och metadata som överförs enligt detta beslut ska överföras elektroniskt.
5. Uppgifter och metadata som överförs enligt detta beslut ska överföras via det säkra medium som används för överföring av konfidentiella uppgifter eller via säker fjärranslutning.
Artikel 3
Säkerhets- och sekretessåtgärder
1. ECB och de nationella centralbankerna ska lagra sådana uppgifter som de erhåller från kommissionen (Eurostat) enligt förordning (EG) nr 177/2008 och förordning (EU) nr 1097/2010, och som markerats som konfidentiella, inom ett säkert område med begränsad och kontrollerad åtkomst.
2. Uppgifter som ECB och de nationella centralbankerna erhåller från kommissionen (Eurostat) ska uteslutande användas för statistiska ändamål.
3. ECB och de nationella centralbankerna ska säkerställa att information om de säkerhetsåtgärder som vidtas, ingår i den årliga sekretessrapporten eller att kommission (Eurostat) och berörda nationella myndigheter informeras på annat sätt.
Artikel 4
Slutbestämmelse
Detta beslut träder i kraft den 1 januari 2011.
Utfärdat i Frankfurt am Main den 27 december 2010.


Input:
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 366/2010
z 28. apríla 2010,
ktorým sa stodvadsiaty piatykrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou al-Káida a Talibanom
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou al-Káida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane, (1) a najmä na jeho článok 7 ods. 1 písm. a),
keďže:
(1)
V prílohe I k nariadeniu (ES) č. 881/2002 sa uvádza zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa podľa uvedeného nariadenia vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov.
(2)
Sankčný výbor Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov 12. apríla 2010 rozhodol o zmene a doplnení údajov o totožnosti siedmich fyzických osôb z jeho zoznamu osôb, skupín a subjektov, ktorých finančné prostriedky a hospodárske zdroje by sa mali zmraziť.
(3)
Príloha I by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom aktualizovať,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Príloha I k nariadeniu (ES) č. 881/2002 sa týmto mení a dopĺňa tak, ako je stanovené v prílohe k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 28. apríla 2010


Input:
RÈGLEMENT D’EXÉCUTION (UE) No 1248/2011 DE LA COMMISSION
du 29 novembre 2011
relatif au classement de certaines marchandises dans la nomenclature combinée
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CEE) no 2658/87 du Conseil du 23 juillet 1987 relatif à la nomenclature tarifaire et statistique et au tarif douanier commun (1), et notamment son article 9, paragraphe 1, point a),
considérant ce qui suit:
(1)
Afin d’assurer l’application uniforme de la nomenclature combinée annexée au règlement (CEE) no 2658/87, il y a lieu d’arrêter des dispositions concernant le classement des marchandises figurant à l’annexe du présent règlement.
(2)
Le règlement (CEE) no 2658/87 fixe les règles générales pour l’interprétation de la nomenclature combinée. Ces règles s’appliquent également à toute autre nomenclature qui reprend celle-ci, même en partie ou en y ajoutant éventuellement des subdivisions, et qui est établie par des dispositions spécifiques de l’Union européenne en vue de l’application de mesures tarifaires ou d’autre nature dans le cadre des échanges de marchandises.
(3)
En application desdites règles générales, il convient de classer les marchandises désignées dans la colonne 1 du tableau figurant à l’annexe du présent règlement sous les codes NC correspondants mentionnés dans la colonne 2, conformément aux motivations indiquées dans la colonne 3 dudit tableau.
(4)
Il est opportun que les renseignements tarifaires contraignants qui ont été délivrés par les autorités douanières des États membres en matière de classement des marchandises dans la nomenclature combinée et qui ne sont pas conformes au présent règlement, puissent continuer à être invoqués par leur titulaire pendant une période de trois mois, conformément aux dispositions de l’article 12, paragraphe 6, du règlement (CEE) no 2913/92 du Conseil du 12 octobre 1992 établissant le code des douanes communautaire (2).
(5)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité du code des douanes,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Les marchandises désignées dans la colonne 1 du tableau figurant à l’annexe sont classées dans la nomenclature combinée sous les codes NC correspondants indiqués dans la colonne 2 dudit tableau.
Article 2
Les renseignements tarifaires contraignants délivrés par les autorités douanières des États membres qui ne sont pas conformes au présent règlement peuvent continuer à être invoqués, conformément aux dispositions de l’article 12, paragraphe 6, du règlement (CEE) no 2913/92, pendant une période de trois mois.
Article 3
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 29 novembre 2011.


Input:
ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 26. července 2010
o omezujících opatřeních vůči Íránu a o zrušení společného postoje 2007/140/SZBP
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 29 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 27. února 2007 přijala Rada Evropské unie společný postoj 2007/140/SZBP o omezujících opatřeních vůči Íránu (1) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006).
(2)
Dne 23. dubna 2007 přijala Rada společný postoj 2007/246/SZBP (2) provádějící rezoluci Rady bezpečnosti č. OSN 1747 (2007).
(3)
Dne 7. srpna 2008 přijala Rada společný postoj 2008/652/SZBP (3) k provedení rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1803 (2008).
(4)
Dne 9. června 2010 přijala Rada bezpečnosti OSN rezoluci č.1929 (2010), která rozšířila působnost omezujících opatření uložených rezolucemi Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007) a 1803 (2008) a která zavedla další omezující opatření vůči Íránu.
(5)
Dne 17. června 2010 zdůraznila Evropská rada, že je stále více znepokojena íránským jaderným programem a uvítala přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010). Evropská rada připomněla své prohlášení ze dne 11. prosince 2009 a vyzvala Radu, aby přijala opatření k provedení opatření uvedených v rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) a doprovodná opatření s cílem napomoci prostřednictvím jednání k vyřešení všech existujících obav týkajících se vývoje citlivých technologií Íránem na podporu jeho jaderného a raketového programu. Tato opatření by se měla zaměřit na oblast obchodu, finanční sektor, odvětví dopravy, klíčová odvětví ropného a plynárenského průmyslu a určení dalších osob, zejména příslušníků islámských revolučních gard.
(6)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) zakazuje Íránu, jeho státním příslušníkům a subjektům registrovaným v Íránu nebo spadající do jeho pravomoci, osobám nebo subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a subjektům, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, aby investovali do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií.
(7)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rozšiřuje působnost finančních a cestovních omezení uložených rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) na další osoby a subjekty, včetně osob a subjektů působících v rámci islámských revolučních gard a subjektů společnosti Islamic Republic of Iran Shipping Line (IRISL).
(8)
V souladu s prohlášením Evropské rady by se vedle osob a subjektů určených Radou bezpečnosti nebo výborem zřízeným podle odstavce 18 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) (dále jen „výbor“) měla omezení vstupu a zmrazení finančních prostředků a hospodářských zdrojů vztahovat i na další osoby a subjekty, a to za použití týchž kritérií, která použila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor.
(9)
V souladu s prohlášením Evropské rady je vhodné zakázat dodávky, prodej nebo převod do Íránu dalších věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií vedle těch, které určila Rada bezpečnosti nebo výbor, jež by mohly přispět k íránským činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností spojených s dalšími tématy, v souvislosti s nimiž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo je označila za nedořešené. Tento zákaz by měl zahrnovat veškeré zboží a technologie dvojího užití uvedené v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití.
(10)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zachovat zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem za účelem snížení nesplacených částek, zejména s cílem zabránit veškeré finanční podpoře přispívající k jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a měly by zakázat přijímání jakýchkoli střednědobých i dlouhodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory obchodu s Íránem.
(11)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) vyzývá všechny státy, aby prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem kontrolovaly na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, veškeré náklady pocházející z Íránu nebo směřující do něj, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010).
(12)
V rezoluci Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) se také uvádí, že členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(13)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1929 č. (2010) rovněž stanoví, že členské státy OSN zajistí a odstraní věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), a to způsobem, který není v rozporu s jejich závazky podle platných rezolucí Rady bezpečnosti a mezinárodních úmluv.
(14)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) dále stanoví, že členské státy OSN svým státním příslušníkům zakáží poskytovat íránským plavidlům služby spojené se zásobováním palivem či další služby, nebo poskytování těchto služeb z jejich území, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(15)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu s právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, měly přijmout nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště v jejich pravomoci.
(16)
Dále by mělo být zakázáno, aby osoby pocházejíc z členských států poskytovali íránským nákladním letadlům služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou zakázány podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(17)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž vyzývá všechny členské státy OSN, aby zabránily tomu, aby se na jejich území, přes ně nebo z něj poskytovaly finanční služby, včetně pojištění a zajištění, nebo převáděla finanční nebo jiná aktiva či zdroje, které by mohly přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, nebo aby takové služby, aktiva či zdroje byly poskytovány státním příslušníkům těchto států nebo subjektům založeným podle jejich práva nebo jejich prostřednictvím či osobám nebo finančním institucím na území těchto států nebo jejich prostřednictvím.
(18)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo spadajícím do pravomoci Íránu nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
(19)
Dále je třeba zakázat prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo íránským bankám, včetně jejich poboček a dceřiných společností, a finančním subjektům ovládaným osobami a subjekty s bydlištěm nebo sídlem v Íránu.
(20)
V souladu s prohlášením Evropské rady a v zájmu splnění cílů rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) by mělo být zakázáno zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států, jakož i zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti íránskými bankami v bankách spadajících do pravomoci členských států. Členské státy by dále měly přijmout vhodná opatření s cílem zakázat finančním institucím nacházejícím se na jejich území nebo podléhajícím jejich pravomoci, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo bankovní účty.
(21)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) rovněž stanoví, že státy musí vyžadovat, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci nebo podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, pokud mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že by tato obchodní spolupráce mohla přispět k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
(22)
Rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1929 (2010) poukazuje na možnou souvislost mezi íránskými příjmy plynoucími z jeho odvětví energetiky a financováním íránských jaderných činností potenciálně ohrožujících nešíření a dále konstatuje, že zařízení a materiály určené k chemickým procesům v petrochemickém průmyslu mají mnoho společného se zařízením a materiály nezbytnými pro určité citlivé činnosti spojené s jaderným palivovým cyklem.
(23)
V souladu s prohlášením Evropské rady by členské státy měly zakázat, aby do Íránu bylo prodáváno, dodáváno či převáděno klíčové zařízení a technologie, které by mohly být využity v klíčových oborech odvětví ropy a zemního plynu, a rovněž by měly zakázat poskytování související technické a finanční pomoci. Členské státy by dále měly zakázat veškeré nové investice do těchto odvětví v Íránu.
(24)
Součástí postupu v případě změny příloh I a II tohoto rozhodnutí by mělo být to, že určeným osobám či subjektům budou sděleny důvody zařazení na seznam, aby tyto osoby či subjekty měly příležitost se k těmto důvodům vyjádřit. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, měla by Rada s ohledem na tyto připomínky své rozhodnutí přezkoumat a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informovat.
(25)
Toto rozhodnutí dodržuje základní práva a ctí zásady uznané zejména v Listině základních práv Evropské unie, a především právo na účinnou právní ochranu a spravedlivý proces, právo na vlastnictví a právo na ochranu osobních údajů. Toto rozhodnutí by mělo být uplatňováno v souladu s těmito právy a zásadami.
(26)
Toto rozhodnutí rovněž plně ctí závazky členských států podle Charty OSN a právně závaznou povahu rezolucí Rady bezpečnosti OSN.
(27)
K provedení některých opatření je nezbytná další činnost Unie,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
KAPITOLA 1
OMEZENÍ VÝVOZU A DOVOZU
Článek 1
1. Zakazují se přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod následujících věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, ať již pocházejí z území členských států či nikoli, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států:
a)
věci, materiály, vybavení, zboží a technologie uvedené na seznamech skupiny jaderných dodavatelů a režimu kontroly raketových technologií;
b)
všechny další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie určené Radou bezpečnosti OSN nebo výborem, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní;
c)
zbraně a související materiál všeho druhu, včetně zbraní a střeliva, vojenských vozidel a vojenského vybavení, polovojenského vybavení a náhradních dílů pro tyto zbraně a související materiál, jakož i vybavení, které by mohlo být použito k vnitřní represi. Tento zákaz se nevztahuje na nebojová vozidla vyrobená za použití materiálů, jež poskytují balistickou ochranu, nebo těmito materiály vybavená, která jsou určena pouze pro ochranu personálu EU a jejích členských států v Íránu;
d)
některé další věci, materiály, vybavení, zboží a technologie, které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či s těžkou vodou, k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k provádění činností souvisejících s jinými tématy, ohledně nichž vyjádřila Mezinárodní agentura pro atomovou energii (MAAE) své znepokojení nebo které označila jako nedořešené. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat;
e)
jiné zboží a technologie dvojího užití, jež jsou uvedeny v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009 ze dne 5. května 2009, kterým se zavádí režim Společenství pro kontrolu vývozu, přepravy, zprostředkování a tranzitu zboží dvojího užití (4), a na něž se nevztahuje písmeno a), kromě kategorie 5 - části 1 a kategorie 5 - části 2 v příloze I nařízení Rady (ES) č. 428/2009.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na přímý ani nepřímý převoz věcí, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a jsou určeny pro lehkovodní reaktory, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch, přes území členských států, pokud byl zahájen dříve než v prosinci roku 2006.
3. Rovněž je zakázáno:
a)
poskytovat technickou pomoc nebo odbornou přípravu, investice nebo zprostředkovatelské služby související s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
poskytovat finanční prostředky nebo finanční pomoc v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnující zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí a technologií, nebo v souvislosti s poskytováním technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
c)
podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v písmenech a) a b).
4. Zakazuje se rovněž pořízení věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1 z Íránu, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, příslušníky členských států, nebo za použití plavidel či letadel pod vlajkou členských států.
Článek 2
1. Přímé nebo nepřímé dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií, včetně softwaru, které nejsou uvedeny v článku 1 a které by mohly přispět k činnostem spojeným s obohacováním, přepracováním či těžkou vodou nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní nebo k pokračování v činnostech souvisejících s dalšími tématy, ohledně nichž MAAE vyjádřila své znepokojení nebo které označila jako nedořešené, do Íránu, pro použití v Íránu či v jeho prospěch státními příslušníky členských států nebo přes území členských států nebo za použití plavidel či letadel spadajících do jejich pravomoci podléhají v jednotlivých případech povolení příslušných orgánů vyvážejícího členského státu. Evropská unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Poskytování:
a)
technické pomoci nebo odborné přípravy, investic nebo zprostředkovatelských služeb souvisejících s věcmi, materiály, vybavením, zbožím a technologiemi uvedenými v odstavci 1 a s poskytováním, výrobou, údržbou a používáním těchto věcí, přímo nebo nepřímo ve vztahu k jakékoli osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi;
b)
finančních prostředků nebo finanční pomoci v souvislosti s věcmi a technologiemi uvedenými v odstavci 1, zahrnujících zejména dotace, půjčky a pojištění vývozního úvěru pro jakýkoli prodej, dodávku, převod nebo vývoz těchto věcí nebo v souvislosti s poskytováním související technické odborné přípravy, služeb nebo pomoci přímo či nepřímo osobě, subjektu nebo orgánu v Íránu nebo pro použití v této zemi
rovněž podléhá povolení příslušného orgánu vyvážejícího členského státu.
3. Příslušné orgány členského státu neudělí povolení pro žádné dodávky, prodej nebo převod věcí, materiálů, vybavení, zboží a technologií uvedených v odstavci 1, pokud určí, že dotyčný prodej, dodávky, převod nebo vývoz nebo poskytování dotyčných služeb přispěje k činnostem uvedeným v odstavci 1.
Článek 3
1. Opatření podle čl. 1 odst. 1 písm. a), b) a c) a čl. 1 odst. 3 se tam, kde je to vhodné, nepoužijí, pokud výbor v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k potravinové pomoci, pomoci v zemědělství nebo zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
2. Opatření podle čl. 1. odst. 1 písm. e) a čl. 1 odst. 3 se nepoužijí, pokud příslušný orgán v členském státě v jednotlivém případě předem stanoví, že tyto dodávky, prodej, převod nebo poskytnutí těchto věcí nebo pomoci jednoznačně nepřispěje k vývoji íránských technologií na podporu jaderných činností Íránu, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní, včetně případů, kdy jsou tyto věci nebo pomoc určeny k pomoci ve zdravotnictví nebo k jiným humanitárním účelům, a to za předpokladu, že:
a)
smlouvy o dodávce těchto věcí nebo poskytnutí pomoci zahrnují příslušné záruky ohledně koncového uživatele; a že
b)
se Írán zavázal, že tyto věci nepoužije pro jaderné činnosti, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo pro vývoj nosičů jaderných zbraní.
Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o veškerých zamítnutých výjimkách.
Článek 4
1. Zakazuje se prodej, dodávky nebo převod klíčového vybavení a technologií pro následující klíčové obory odvětví ropy a zemního plynu v Íránu nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu, které jsou prováděny státními příslušníky členských států nebo z území členských států, ať již z tohoto území pocházejí či nikoli, nebo za použití plavidel či letadel podléhajících pravomoci členských států:
a)
rafinace;
b)
zkapalněný zemní plyn;
c)
průzkum;
d)
výroba.
Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má toto ustanovení vztahovat.
2. Pro podniky v Íránu působící v klíčových oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu podle odstavce 1 nebo pro íránské či Íránem vlastněné podniky působící v těchto oborech mimo území Íránu se zakazuje poskytovat:
a)
technickou pomoc nebo odbornou přípravu a další služby související s klíčovým vybavením a technologiemi ve smyslu odstavce 1;
b)
finanční prostředky nebo finanční pomoc za účelem prodeje, dodávek, převodu nebo vývozu klíčového vybavení a technologií ve smyslu odstavce 1 nebo za účelem poskytnutí související technické pomoci nebo odborné přípravy.
3. Zakazuje se podílet se vědomě nebo záměrně na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazů uvedených v odstavcích 1 a 2.
OMEZENÍ FINANCOVÁNÍ NĚKTERÝCH PODNIKŮ
Článek 5
Zakazují se investice na území podléhajícím pravomoci členských států ze strany Íránu, jeho státních příslušníků a podniků registrovaných v Íránu nebo podléhajících jeho pravomoci nebo osob či subjektů, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektů, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány, do jakékoli podnikatelské činnosti související s těžbou uranu a výrobou či používáním jaderných materiálů a technologií, zejména obohacování a přepracování uranu, s činnostmi spojenými s těžkou vodu nebo technologiemi souvisejícími s balistickými raketami schopnými nést jaderné zbraně. Unie přijme opatření nezbytná k určení příslušných věcí, na které se má tento článek vztahovat.
Článek 6
Zakazuje se:
a)
poskytovat jakékoli finanční půjčky nebo úvěry podnikům v Íránu, které působí v oborech íránských odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu;
b)
nabývat nebo zvyšovat účast v podnicích v Íránu, které působí v oborech íránského odvětví ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, nebo íránským či Íránem vlastněným podnikům působícím v těchto oborech mimo území Íránu, včetně úplného nabytí těchto podniků a nabývání akcií a jiných účastnických cenných papírů;
c)
zřizovat jakékoli společné podniky s podniky v Íránu, které působí v odvětvích ropy a zemního plynu uvedených v čl. 4 odst. 1, a s jejich dceřinými společnostmi či afilacemi pod jejich kontrolou.
Článek 7
1. Zákazem podle čl. 4 odst. 1 není dotčeno plnění závazků týkajících se dodávek zboží, které vyplývají ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
2. Zákazem podle článku 4 není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí a týkajících se investic vynaložených v Íránu před tímto dnem podniky usazenými v některém z členských států.
3. Zákazy podle čl. 6 písm. a) a b):
i)
není dotčeno plnění závazků vyplývajících ze smluv nebo dohod uzavřených před dnem přijetí tohoto rozhodnutí;
ii)
nebrání zvýšení účasti, pokud toto zvýšení účasti představuje závazek podle dohody uzavřené před dnem přijetí tohoto rozhodnutí.
OMEZENÍ FINANČNÍ PODPORY OBCHODU
Článek 8
1. Členské státy zachovají zdrženlivost, pokud jde o přijímání nových krátkodobých závazků v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem, včetně udělování vývozních úvěrů, záruk nebo pojištění jejich státním příslušníkům nebo subjektům zapojeným do takového obchodu za účelem snížení jejich nesplacených částek, zejména s cílem předejít tomu, aby tato finanční podpora přispívala k jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní. Členské státy dále nepřijmou nové střednědobé a dlouhodobé závazky v oblasti veřejné a soukromé finanční podpory, pokud jde o obchod s Íránem.
2. Odstavcem 1 nejsou dotčeny závazky přijaté před vstupem tohoto rozhodnutí v platnost.
3. Odstavec 1 se netýká obchodu zaměřeného na potraviny, zemědělství, zdravotnictví nebo jiné humanitární účely.
KAPITOLA 2
FINANČNÍ SEKTOR
Článek 9
Členské státy nepřijmou nové závazky týkající se grantů, finanční pomoci a zvýhodněných půjček íránské vládě, a to ani prostřednictvím své účasti v mezinárodních finančních institucích, s výjimkou humanitárních a rozvojových účelů.
Článek 10
1. Ve vztahu k finančním nebo jiným aktivům či zdrojům, které by mohly přispět k jaderným činnostem Íránu potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní, a s cílem zabránit poskytování finančních služeb nebo provádění převodů na území členských států, přes ně nebo z něj, nebo poskytování finančních služeb nebo provádění převodů, do nichž jsou zapojeni státní příslušníci členských států nebo subjekty založené podle jejich práva (včetně poboček v zahraničí) nebo osoby či finanční instituce nacházející se na území členských států, členské státy důkladně monitorují veškeré činnosti finančních institucí v rámci své pravomoci, do nichž jsou zapojeny:
a)
banky se sídlem v Íránu, zejména íránská centrální banka;
b)
pobočky a dceřiné společnosti podléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
c)
pobočky a dceřiné společnosti nepodléhající pravomoci členských států a náležející bankám se sídlem v Íránu;
d)
finanční subjekty, které nemají sídlo v Íránu, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu.
2. Pro účely odstavce 1 se vyžaduje, aby finanční instituce v rámci svých činností, do nichž jsou zapojeny banky a finanční instituce uvedené v odstavci 1,
a)
nepřetržitě a obezřetně sledovaly operace na účtech, mimo jiné prostřednictvím svých programů hloubkové kontroly klienta a v rámci svých závazků v oblasti boje proti praní peněz a financování terorismu;
b)
vyžadovaly vyplnění všech informačních kolonek platebních příkazů, které se týkají příkazce a příjemce příslušné transakce, a v případě neposkytnutí těchto informací transakci odmítly;
c)
po dobu pěti let uchovávaly veškeré záznamy o transakcích a na požádání je zpřístupnily vnitrostátním orgánům;
d)
pokud mají podezření nebo se mohou důvodně domnívat, že finanční prostředky souvisejí s financováním šíření, neprodleně své podezření oznámí útvaru finančního zpravodajství nebo jinému příslušnému orgánu určenému dotčeným členským státem. Útvar finančního zpravodajství nebo jiný příslušný orgán má přímý či nepřímý přístup k aktuálním informacím z finanční a správní oblasti a z oblasti vymáhání práva, které potřebuje k řádnému plnění svých úkolů, včetně analýz hlášení o podezřelých transakcích.
3. Převody finančních prostředků do Íránu a z Íránu se provádějí takto:
a)
převody související s transakcemi, jež se týkající potravin, zdravotní péče, zdravotnického vybavení nebo jsou určeny pro humanitárních účely, se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
b)
veškeré jiné převody částek nižších než 40 000 EUR se provádějí bez předchozího povolení; pokud se jedná o částku vyšší než 10 000 EUR, oznámí se převod příslušnému orgánu dotčeného členského státu;
c)
veškeré jiné převody částek vyšších než 40 000 EUR vyžadují předchozí povolení příslušným orgánem dotčeného členského státu. Povolení se považuje za udělené, pokud příslušný orgán nevznese do čtyř týdnů námitku. Příslušný členský stát informuje ostatní členské státy o všech zamítnutých povoleních.
4. Rovněž se vyžaduje, aby pobočky a dceřiné společnosti bank se sídlem v Íránu podléhající pravomoci členských států informovaly příslušné orgány členského státu, v němž jsou usazeny, o všech převodech finančních prostředků, které provedly nebo obdržely, a to do pěti pracovních dnů po provedení nebo obdržení příslušného převodu finančních prostředků.
V závislosti na ujednáních o sdílení informací příslušné orgány tyto údaje po jejich oznámení neprodleně předají dle potřeby příslušným orgánům jiných členských států, v nichž jsou usazeny strany účastnící se těchto transakcí.
Článek 11
1. Zakazuje se zřizování nových poboček, dceřiných společností nebo zastoupení íránských bank na území členských států a zřizování nových společných podniků nebo nabývání majetkové účasti v íránských bankách nebo navazování nových korespondenčních bankovních vztahů ze strany íránských bank, včetně íránské centrální banky, poboček a dceřiných společností a dalších finančních institucí uvedených v čl. 10 odst. 1 s bankami, které podléhají pravomoci členských států.
2. Finančním institucím nacházejícím se na území členských států nebo podléhajícím pravomoci členských států se zakazuje, aby v Íránu zřizovaly zastoupení nebo dceřiné společnosti nebo otevíraly bankovní účty.
Článek 12
1. Zakazuje se poskytování pojištění a zajištění íránské vládě, subjektům registrovaným v Íránu nebo podléhajícím pravomoci Íránu, nebo osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky.
2. Odstavec 1 se nepoužije na poskytování zdravotního a cestovního pojištění fyzickým osobám.
3. Zakazuje se vědomá a úmyslná účast na činnostech, jejichž cílem nebo důsledkem je obcházení zákazu uvedeného v odstavci 1.
Článek 13
Zakazuje se přímý nebo nepřímý prodej, nákup, zprostředkování a pomoc při emisi státních nebo příslušnými veřejnými orgány zaručených dluhopisů vydaných po vstupu tohoto rozhodnutí v platnost ve vztahu k íránské vládě, íránské centrální bance nebo bankám se sídlem v Íránu, nebo pobočkám a dceřiným společnostem, ať již podléhají pravomoci členských států či nikoli a které náležejí bankám se sídlem v Íránu, nebo finančním subjektům, které nemají sídlo v Íránu ani nepodléhají pravomoci členských států, ale jsou ovládány osobami a subjekty se sídlem v Íránu, jakož i osobám či subjektům, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjektům, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány.
Článek 14
Členské státy vyžadují, aby jejich státní příslušníci, osoby podléhající jejich pravomoci a podniky registrované na jejích území nebo podléhající jejich pravomoci zachovávali obezřetnost při obchodní spolupráci se subjekty registrovanými v Íránu nebo podléhajícími pravomoci Íránu, včetně příslušníků islámských revolučních gard a společnosti IRISL, a s osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, a se subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, s cílem zajistit, že tato obchodní spolupráce nebude přispívat k íránským jaderným činnostem potenciálně ohrožujícím nešíření nebo k vývoji nosičů jaderných zbraní či k porušení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010).
KAPITOLA 3
ODVĚTVÍ DOPRAVY
Článek 15
1. Členské státy kontrolují prostřednictvím svých vnitrostátních orgánů a v souladu se svými právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména mořským právem a příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, na svém území, včetně námořních přístavů a letišť, každý náklad pocházející z Íránu a směřující do něj, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
2. Členské státy mohou v souladu s mezinárodním právem, zejména mořským právem, požadovat, aby se souhlasem státu vlajky byla provedena kontrola plavidel na volném moři, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že náklad těchto plavidel obsahuje věci, jejichž dodávka, prodej, převod či vývoz jsou podle tohoto rozhodnutí zakázány.
3. Členské státy v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy spolupracují při kontrolách podle odstavce 2.
4. Letadla a plavidla přepravující náklad do Íránu nebo z něj podléhají požadavku na poskytování dodatečných informací před příjezdem a před odjezdem ohledně veškerého zboží, které je přiváženo do členského státu nebo z něj vyváženo.
5. V případech, kdy je provedena kontrola podle odstavců 1 a 2, členské státy zajistí a odstraní (například zničením, znehodnocením, uskladněním nebo převozem do jiného státu, než je stát původu nebo určení) věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí v souladu s odstavcem 16 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1929 (2010). Toto zajištění a odstranění se provede na náklady dovozce, nebo pokud není možné získat úhradu těchto výdajů od dovozce, může být získána v souladu s vnitrostátními právními předpisy od jakékoli jiné osoby nebo subjektu, které jsou odpovědné za pokus o nezákonnou dodávku, prodej, převod či vývoz.
6. Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali plavidlům vlastněným nebo najatým Íránem, včetně charterových plavidel, služby spojené se zásobováním nebo jiné služby, nebo aby tyto služby byly poskytovány z území podléhajících pravomoci členských států, jestliže mají k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že tato plavidla vezou věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné pro humanitární účely, nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s odstavci 1, 2 a 5.
Článek 16
Členské státy sdělí výboru veškeré dostupné informace o převodech činností nákladové divize společnosti Iran Air nebo převodech plavidel, jejichž vlastníkem nebo provozovatelem je společnost IRISL, na jiné společnosti, jež mohly být provedeny s cílem vyhnout se sankcím podle ustanovení rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010) nebo v rozporu s těmito rezolucemi, včetně přejmenování nebo přeregistrování letadel, plavidel nebo lodí.
Článek 17
Členské státy přijmou prostřednictvím svých vnitrostátních příslušných orgánů a v souladu s vnitrostátními právními předpisy a s mezinárodním právem, zejména s příslušnými mezinárodními dohodami v oblasti civilního letectví, nezbytná opatření s cílem zabránit všem nákladním letům provozovaným íránskými dopravci nebo pocházejícím z Íránu, s výjimkou letů kombinované osobní a nákladní dopravy, v přístupu na letiště podléhající jejich pravomoci.
Článek 18
Je zakázáno, aby státní příslušníci členských států poskytovali íránským nákladním letadlům a služby související s opravami a údržbou nebo aby byly tyto služby poskytovány z území členských států, jestliže dotčený stát má k dispozici informace, na jejichž základě se lze důvodně domnívat, že nákladní letadla převážejí věci, jejichž dodávka, prodej, převoz či vývoz jsou zakázány podle tohoto rozhodnutí, ledaže je poskytnutí těchto služeb nezbytné z humanitárních či bezpečnostních důvodů nebo dokud náklad nebyl zkontrolován a případně zajištěn či odstraněn v souladu s čl. 15 odst. 1 a 5.
KAPITOLA 4
OMEZENÍ VSTUPU
Článek 19
1. Členské státy přijmou nezbytná opatření k zamezení vstupu na své území nebo průjezdu přes ně:
a)
osobám uvedeným na seznamu v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a dalším osobám určeným Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 10 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 č. (2006), jakož i příslušníkům islámských revolučních gard určeným Radou bezpečnosti nebo výborem. Tyto osoby jsou uvedeny v příloze I;
b)
jiným osobám, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobám, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo osobám, které napomáhaly určeným osobám a subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalším vysoce postaveným příslušníkům islámských revolučních gard uvedeným v příloze II.
2. Zákaz uvedený v odstavci 1 se nepoužije na průjezd přes území členských států pro účely činností přímo souvisejících s věcmi, které jsou uvedeny v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určeny pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
3. Odstavec 1 nezavazuje členské státy k tomu, aby svým státním příslušníkům zamítly vstup na své území.
4. Odstavcem 1 nejsou dotčeny případy, kdy je členský stát vázán povinností podle mezinárodního práva, konkrétně:
i)
jako hostitelská země mezinárodní mezivládní organizace;
ii)
jako hostitelská země mezinárodní konference svolané Organizací spojených národů nebo konané pod její záštitou;
iii)
podle mnohostranné dohody o výsadách a imunitách;
iv)
podle smlouvy o smíru z roku 1929 (Lateránský pakt) uzavřené mezi Svatým stolcem (Vatikánským městským státem) a Itálií.
5. Odstavec 4 se vztahuje rovněž na případy, kdy je členský stát hostitelskou zemí Organizace pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE).
6. Rada musí být řádně informována o všech případech, kdy členský stát udělí výjimku podle odstavce 4 nebo 5.
7. Členské státy mohou udělit výjimky z opatření stanovených v odstavci 1, pokud je cesta odůvodněná na základě:
i)
naléhavé humanitární potřeby, včetně náboženské povinnosti,
ii)
nutnosti dosáhnout cílů rezolucí Rady bezpečnosti č. OSN 1737 (2006) a 1929 (2010), včetně případů, kdy se uplatní článek XV statutu MAAE,
iii)
účasti na mezivládních setkáních, včetně setkání podporovaných Evropskou unií nebo těch, kdy je hostitelem členský stát vykonávající předsednictví OBSE, je-li politický dialog veden tak, že přímo podporuje demokracii, lidská práva a právní stát v Íránu.
8. Členský stát, který si přeje udělit výjimku podle odstavce 7, tuto skutečnost písemně oznámí Radě. Výjimka se pokládá za udělenou, pokud jeden nebo více členů Rady nevznese písemně námitku do dvou pracovních dnů od obdržení oznámení o navrhované výjimce. Pokud jeden nebo více členů Rady vznese námitku, může o udělení navrhované výjimky rozhodnout Rada kvalifikovanou většinou.
9. Pokud členský stát podle odstavců 4, 5 a 7 povolí osobám uvedeným v příloze I nebo II vstup na své území nebo průjezd přes ně, je povolení omezeno na účel, pro který bylo uděleno, a na osoby, kterých se týká.
10. V případě udělení výjimky oznámí členské státy výboru vstup osob uvedených v příloze I na své území nebo jejich tranzit přes své území.
KAPITOLA 5
ZMRAZENÍ FINANČNÍCH PROSTŘEDKŮ A HOSPODÁŘSKÝCH ZDROJŮ
Článek 20
1. Zmrazují se veškeré finanční prostředky a hospodářské zdroje přímo nebo nepřímo náležející, vlastněné, držené či ovládané
a)
osobami a subjekty uvedenými v příloze rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), dalšími osobami a subjekty určenými Radou bezpečnosti nebo výborem podle odstavce 12 rezoluce Rady bezpečnosti OSN 1737 (2006) a odstavce 7 rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1803 (2008), jakož i osobami a subjekty působícími v rámci islámských revolučních gard a subjekty společnosti IRISL určenými Radou bezpečnosti nebo výborem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze I,
b)
osobami a subjekty, které nejsou uvedeny v příloze I a které se podílejí na íránských jaderných činnostech, jež by mohly ohrozit nešíření, nebo na vývoji nosičů jaderných zbraní nebo jsou s těmito činnostmi přímo spojeny nebo je podporují, i prostřednictvím pořizování zakázaných věcí, zboží, vybavení, materiálů a technologií, nebo osobami či subjekty, které jednají jejich jménem nebo na jejich příkaz, nebo subjekty, které jsou těmito osobami vlastněny nebo ovládány, a to i nedovolenými prostředky, nebo osobami, které napomáhaly určeným osobám či subjektům vyhýbat se ustanovením rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) a 1929 (2010) nebo tohoto rozhodnutí, jakož i dalšími vysoce postavenými příslušníky a subjekty islámských revolučních gard a společnosti IRISL a subjekty, které jsou jimi vlastněny nebo ovládány nebo jednají jejich jménem, přičemž tyto osoby nebo subjekty jsou uvedeny v příloze II.
2. Osobám ani subjektům uvedeným v odstavci 1 nebo v jejich prospěch nesmějí být přímo ani nepřímo zpřístupněny žádné finanční prostředky ani hospodářské zdroje.
3. Výjimku lze učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro uspokojení základních potřeb, včetně plateb za potraviny, plateb nájemného nebo splácení hypoték, plateb za léky a lékařskou péči, plateb daní, pojistného a poplatků za veřejné služby;
b)
určeny výlučně k úhradě přiměřených poplatků za odborné výkony a náhradě výdajů vzniklých v souvislosti s poskytováním právních služeb;
c)
určeny výlučně k úhradě poplatků nebo nákladů, v souladu s vnitrostátním právem, na běžné vedení nebo správu zmrazených finančních prostředků a hospodářských zdrojů,
za předpokladu, že dotčený členský stát oznámil výboru svůj úmysl případně povolit přístup k těmto finančním prostředkům a hospodářským zdrojům a do pěti pracovních dnů od tohoto oznámení neobdržel od výboru zamítavé rozhodnutí.
4. Výjimku lze rovněž učinit v případě finančních prostředků a hospodářských zdrojů, které jsou:
a)
nezbytné pro úhradu mimořádných výdajů, a to po oznámení dotyčného členského státu výboru a po schválení výborem,
b)
předmětem soudcovského, správního nebo rozhodčího zástavního práva nebo rozhodnutí; v tomto případě mohou být finanční prostředky a hospodářské zdroje použity k uspokojení pohledávek zajištěných takovým zástavním právem nebo být předmětem výkonu takového rozhodnutí, pokud zástavní právo bylo zřízeno nebo rozhodnutí vydáno před dnem přijetí rezoluce Rady bezpečnosti OSN č.1737(2006) a není ve prospěch osoby nebo subjektu uvedených v odstavci 1, a po oznámení výboru ze strany dotyčného členského státu,
c)
nezbytné pro činnosti přímo související s věcmi uvedenými v odst. 3 písm. b) bodech i) a ii) rezoluce Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006) a určenými pro lehkovodní reaktory, pokud byly zahájeny dříve než v prosinci roku 2006.
5. Odstavec 2 se nevztahuje na připisování na zmrazené účty:
a)
úroků nebo jiných výnosů z těchto účtů; nebo
b)
plateb na zmrazené účty splatných podle smluv, dohod nebo závazků uzavřených nebo vzniklých přede dnem, ke kterému se na tyto účty začala vztahovat omezující opatření,
pokud se na tyto úroky, výnosy a platby nadále vztahuje odstavec 1.
6. Ustanovení odstavce 1 nebrání určeným osobám nebo subjektům v provádění plateb vyplývajících ze smlouvy, která byla uzavřena dříve, než byly tyto osoby nebo subjekty zařazeny na seznam, za předpokladu, že příslušný členský stát stanovil, že:
a)
smlouva se netýká žádné zakázané věci, materiálů, vybavení, zboží, technologií, pomoci, odborné přípravy, finanční pomoci, investic, zprostředkovatelství nebo služeb uvedených v článku 1;
b)
platba není přímo nebo nepřímo obdržena osobou nebo subjektem podle odstavce 1;
a pokud příslušný členský stát oznámil výboru úmysl takové platby provést nebo je přijmout nebo případně povolit uvolnění zmrazených finančních prostředků nebo hospodářských zdrojů za tímto účelem, a to deset dnů před tímto povolením.
KAPITOLA 6
DALŠÍ OMEZUJÍCÍ OPATŘENÍ
Článek 21
Členské státy přijmou v souladu se svými vnitrostátními právními předpisy nezbytná opatření za účelem zabránění specializované výuce nebo odborné přípravě íránských státních příslušníků na svých územích nebo ze strany svých státních příslušníků v oborech, které by přispěly k íránským jaderným činnostem, jež by mohly ohrozit nešíření, a k vývoji nosičů jaderných zbraní.
KAPITOLA 7
OBECNÁ A ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 22
Osobám nebo subjektům uvedeným v přílohách I a II ani jakékoli jiné osobě nebo subjektu v Íránu, včetně íránské vlády, ani jakékoli osobě nebo subjektu, která vznese nárok prostřednictvím této osoby nebo subjektu nebo v její či jeho prospěch, se nepřiznají žádné nároky, a to ani kompenzace nebo jiný nárok tohoto druhu, jako je nárok na započtení pohledávek nebo nárok v rámci záruky v souvislosti s jakoukoli smlouvou nebo transakcí, jejíž plnění bylo přímo či nepřímo, zcela či částečně dotčeno z důvodu opatření, o nichž bylo rozhodnuto podle rezolucí Rady bezpečnosti OSN č. 1737 (2006), 1747 (2007), 1803 (2008) nebo 1929 (2010), včetně opatření Evropské unie nebo kteréhokoli členského státu k provedení příslušných rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN nebo opatření stanovených tímto rozhodnutím nebo v souladu nebo spojitosti s nimi.
Článek 23
1. Rada provede změny přílohy I na základě rozhodnutí přijatých Radou bezpečnosti OSN nebo výborem.
2. Rada jednomyslně na návrh členských států nebo vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku stanoví seznam v příloze II a přijímá jeho změny.
Článek 24
1. Pokud Rada bezpečnosti OSN nebo výbor zařadí na seznam určitou osobu nebo subjekt, Rada tuto osobu nebo subjekt zahrne do přílohy I.
2. Pokud Rada rozhodne o tom, že na určitou osobu nebo subjekt se budou vztahovat opatření uvedená v čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b), změní odpovídajícím způsobem přílohu II.
3. Rada sdělí své rozhodnutí osobě nebo subjektu uvedeným v odstavcích 1 a 2, včetně důvodů zařazení na seznam, a to buď přímo, je-li známa jejich adresa, nebo zveřejněním oznámení, čímž jim umožní se k této záležitosti vyjádřit.
4. Jsou-li předloženy připomínky nebo nové podstatné důkazy, Rada své rozhodnutí přezkoumá a dotčenou osobu nebo subjekt o této skutečnosti informuje.
Článek 25
1. V příloze I a II jsou uvedeny důvody pro zařazení uvedených osob a subjektů na seznam, jak je stanovila Rada bezpečnosti OSN nebo výbor s ohledem na přílohu I.
2. V příloze I a II jsou rovněž uvedeny informace nezbytné k identifikaci dotčených osob nebo subjektů, poskytnuté Radou bezpečnosti OSN nebo výborem pro účely přílohy I, pokud jsou tyto informace k dispozici. Pokud jde o osoby, tyto informace mohou zahrnovat jména včetně přezdívek, datum a místo narození, státní příslušnost, čísla pasu a průkazu totožnosti, pohlaví, adresu, je-li známa, a funkci či povolání. Pokud jde o subjekty, tyto informace mohou zahrnovat název, místo a datum registrace, registrační číslo a místo podnikání. Příloha I rovněž zahrnuje datum určení Radou bezpečnosti nebo výborem.
Článek 26
1. Toto rozhodnutí se odpovídajícím způsobem přezkoumá, změní nebo zruší, zejména s ohledem na příslušná rozhodnutí Rady bezpečnosti OSN.
2. Opatření o bankovních stycích s íránskými bankami podle článků 10 a 11 budou přezkoumána do šesti měsíců od přijetí této směrnice.
3. Opatření podle čl. 19 odst. 1 písm. b) a čl. 20 odst. 1 písm. b) se pravidelně přezkoumají, a to alespoň každých 12 měsíců. Tato opatření pro dotyčné osoby a subjekty přestávají platit, pokud Rada postupem podle článku 24 rozhodne, že již nejsou splněny podmínky pro jejich použití.
Článek 27
Společný postoj 2007/140/SZBP se zrušuje.
Článek 28
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
V Bruselu dne 26. července 2010.


Input:
DECISIÓN 2010/97/PESC DEL CONSEJO
de 16 de febrero de 2010
que adapta y prorroga el período de aplicación de las medidas de la Decisión 2002/148/CE por la que se dan por concluidas las consultas iniciadas con Zimbabue con arreglo al artículo 96 del Acuerdo de asociación ACP-CE
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, su artículo 217,
Visto el Acuerdo de asociación entre los Estados de África, del Caribe y del Pacífico, por una parte, y la Comunidad Europea y sus Estados miembros, por otra, firmado en Cotonú el 23 de junio de 2000 (1), y revisado en Luxemburgo el 25 de junio de 2005 (2), denominado en lo sucesivo el «Acuerdo de asociación ACP-CE», y, en particular, su artículo 96,
Visto el Acuerdo interno entre los Representantes de los Gobiernos de los Estados miembros, reunidos en el seno del Consejo, relativo a las medidas y los procedimientos que deben adoptarse para la ejecución del Acuerdo de asociación ACP-CE (3), y, en particular, su artículo 3,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Considerando lo siguiente:
(1)
Mediante la Decisión 2002/148/CE (4), se dieron por concluidas las consultas iniciadas con la República de Zimbabue en virtud del artículo 96, apartado 2, letra c), del Acuerdo de asociación ACP-CE, y se tomaron medidas oportunas, tal como se especifica en el anexo de esa Decisión.
(2)
Mediante la Decisión 2009/144/CE (5), el período de aplicación de las medidas contempladas en el artículo 2 de la Decisión 2002/148/CE, ampliado hasta el 20 de febrero de 2004 en virtud del artículo 1 de la Decisión 2003/112/CE (6), hasta el 20 de febrero de 2005 en virtud del artículo 1 de la Decisión 2004/157/CE (7), hasta el 20 de febrero de 2006 en virtud del artículo 1 de la Decisión 2005/139/CE (8), hasta el 20 de febrero de 2007 en virtud del artículo 1 de la Decisión 2006/114/CE (9), hasta el 20 de febrero de 2008 en virtud del artículo 1 de la Decisión 2007/127/CE (10), y hasta el 20 de febrero de 2009 en virtud del artículo 1 de la Decisión 2008/158/CE (11), se ha prorrogado por otros 12 meses, hasta el 20 de febrero de 2010.
(3)
La formación de un Gobierno de inclusión debe reconocerse como una oportunidad para restablecer unas relaciones constructivas entre la Unión Europea y Zimbabue y apoyar la aplicación de su programa de reformas.
(4)
Sin embargo, teniendo en cuenta los recientes acontecimientos políticos de Zimbabue, así como el hecho de que aún no se han aplicado adecuadamente ciertas medidas importantes relativas a elementos esenciales del Acuerdo de asociación ACP-CE y que forman parte integrante del acuerdo político global aprobado por los tres partidos políticos, no se han respetado los elementos esenciales contemplados en el artículo 9 del Acuerdo de asociación ACP-CE, y la situación actual de Zimbabue no garantiza el respeto de los derechos humanos, de los principios democráticos ni del Estado de Derecho.
(5)
Por consiguiente, debe prorrogarse el período de aplicación de las medidas.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
Se adoptan las medidas precisadas en la carta anexa en tanto que medidas oportunas, en el sentido de lo dispuesto en el artículo 96, apartado 2, letra c), del Acuerdo de asociación ACP-CE.
Estas medidas se aplicarán durante un período de 12 meses desde el 21 de febrero de 2010 hasta el 20 de febrero de 2011. Dichas medidas se supervisarán continuamente.
La carta que figura en el anexo de la presente Decisión se dirigirá al Presidente de Zimbabue, Mugabe, y se enviará en copia al Primer Ministro Tsvangirai y al Viceprimer Ministro Mutambara.
Artículo 2
La presente Decisión entrará en vigor el día de su adopción.
Artículo 3
La presente Decisión se publicará en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 16 de febrero de 2010.


Input:
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL 2010/747/PESK
tat-2 ta’ Diċembru 2010
li temenda l-Azzjoni Konġunta 2005/797/PESK u d-Deċiżjoni tal-Kunsill 2009/955/PESK dwar il-Missjoni tal-Pulizija tal-Unjoni Ewropea għat-Territorji Palestinjani
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikoli 28 u 43(2) tiegħu,
Billi:
(1)
Fl-14 ta’ Novembru 2005, il-Kunsill adotta l-Azzjoni Konġunta 2005/797/PESK dwar il-Missjoni tal-Pulizija tal-Unjoni Ewropea għat-Territorji Palestinjani (1) (EUPOL COPPS) għal perijodu ta’ tliet snin. Il-fażi operattiva tal-EUPOL COPPS bdiet fl-1 ta’ Jannar 2006. L-Azzjoni Konġunta 2005/797/PESK ġiet estiża bl-Azzjoni Konġunta 2008/958/PESK (2) sal-31 ta’ Diċembru 2010.
(2)
Id-Deċiżjoni tal-Kunsill 2009/955/PESK (3) pprevediet għal ammont ta’ referenza finanzjarja maħsub biex ikopri n-nefqa relatata mal-EUPOL COPPS għall-perijodu mill-1 ta’ Jannar sal-31 ta’ Diċembru 2010. Dan l-ammont ta’ referenza finanzjarja għandu jiżdied biex ikopri l-ħtiġijiet operattivi tal-Missjoni.
(3)
L-Azzjoni Konġunta 2005/797/PESK u d-Deċiżjoni 2009/955/PESK għandhom jiġu emendati kif meħtieġ,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
L-Artikolu 14 tal-Azzjoni Konġunta 2005/797/PESK huwa sostitwit b’dan li ġej:.
“Artikolu 14
Arranġamenti finanzjarji
1. L-ammont ta’ referenza finanzjarja maħsub biex ikopri n-nefqa relatata mal-EUPOL COPPS għall-perijodu mill-1 ta’ Jannar sal-31 ta’ Diċembru 2010 għandu jkun ta’ EUR 6 870 000.
2. In-nefqa ffinanzjata mill-ammont imsemmi fil-paragrafu 1 għandha tiġi ġestita f’konformità mal-proċeduri u r-regoli applikabbli għall-baġit ġenerali tal-Unjoni Ewropea. Iċ-ċittadini ta’ Stati terzi li jipparteċipaw finanzjarjament fil-missjoni, ta’ partijiet ospitanti u, jekk meħtieġ għall-ħtiġijiet operattivi tal-missjoni, ta’ pajjiżi ġirien għandhom ikunu jistgħu jagħmlu offerti għall-kuntratti.
3. Il-Kap tal-Missjoni/Kummissarju tal-Pulizija għandu jirraporta bis-sħiħ lill-Kummissjoni, u jiġi sorveljat minnha dwar l-attivitajiet imwettqa fil-qafas tal-kuntratt tiegħu.
4. L-arranġamenti finanzjarji għandhom jirrispettaw il-ħtiġijiet operattivi tal-EUPOL COPPS, inklużi l-kompatibbiltà tat-tagħmir u l-interoperabbiltà tal-iskwadri tagħha.
5. In-nefqa għandha tkun eliġibbli sa mid-data tad-dħul fis-seħħ ta’ din l-Azzjoni Konġunta.”
Artikolu 2
L-Artikolu 2 tad-Direttiva 2009/955/PESK huwa b’dan imħassar.
Artikolu 3
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fid-data tal-adozzjoni tagħha.
Magħmul fi Brussell, id-2 ta’ Diċembru 2010.


Input:
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
tas-7 ta’ Marzu 2011
dwar il-konklużjoni, f’isem l-Unjoni Ewropea, tal-Protokoll bejn l-Unjoni Ewropea, il-Komunità Ewropea, il-Konfederazzjoni Svizzera u l-Prinċipat tal-Liechtenstein dwar l-adeżjoni tal-Prinċipat tal-Liechtenstein mal-Ftehim bejn l-Unjoni Ewropea, il-Komunità Ewropea u l-Konfederazzjoni Svizzera dwar l-assoċjazzjoni tal-Konfederazzoni Svizzera mal-implimentazzjoni, l-applikazzjoni u l-iżvilupp tal-acquis ta’ Schengen, relatat b’mod partikolari mal-kooperazzjoni ġudizzjarja f’materji kriminali u l-kooperazzjoni tal-pulizija
(2011/349/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikoli 16, 79(2)(c), 82(1)(b) u (d), 87(2), 87(3), 89 and 114 flimkien mal-Artikolu 218(6)(a) tiegħu,
Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidra l-kunsens tal-Parlament Ewopew,
Billi:
(1)
Wara l-awtorizzazzjoni li ngħatat lill-Presidenza, assistita mill-Kummissjoni, fis-27 ta’ Frar 2006, ġew iffinalizzati n-negozjati mal-Prinċipat tal-Liechtenstein u l-Konfederazzjoni Svizzera għal Protokoll dwar l-adeżjoni tal-Liechtenstein mal-Ftehim bejn l-Unjoni Ewropea, il-Komunità Ewropea u l-Konfederazzjoni Svizzera dwar l-assoċjazzjoni tal-Konfederazzoni Svizzera mal-implimentazzjoni, l-applikazzjoni u l-iżvilupp tal-acquis ta’ Schengen.
(2)
Skont id-Deċiżjonijiet tal-Kunsill 2008/261/KE (1) u 2008/262/ĠAI (2), u soġġett għall-konklużjoni tiegħu f’data aktar tard, il-Protokoll ġie ffirmat f’isem l-Unjoni Ewropea fit-28 ta’ Frar 2008.
(3)
Bħala konsegwenza tad-dħul fis-seħħ tat-Trattat ta’ Lisbona fl-1 ta’ Diċembru 2009, l-Unjoni Ewropea ssostitwixxiet u ssuċċediet lill-Komunità Ewropea.
(4)
Il-Protokoll għandu jiġi approvat.
(5)
Safejn jirrigwarda l-iżvilupp tal-acquis ta’ Schengen, li jaqa’ taħt it-Titolu V tat-Tielet Parti tat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, huwa adatt li d-Deċiżjoni tal-Kunsill 1999/437/KE tas-17 ta’ Mejju 1999 dwar ċerti arranġamenti għall-applikazzjoni tal-Ftehim konkluż mill-Kunsill tal-Unjoni Ewropea u r-Repubblika tal-Islanda u r-Renju tan-Norveġja dwar l-assoċjazzjoni ta’ dawk iż-żewġ Stati mal-implimentazzjoni, l-applikazzjoni u l-iżvilupp tal-acquis ta’ Schengen (3) issir applikabbli, mutatis mutandis, għar-relazzjonijiet mal-Liechtenstein.
(6)
Ir-Renju Unit qiegħed jieħu sehem f’din id-Deċiżjoni f’konformità mal-Artikolu 5(1) tal-Protokoll dwar l-acquis ta’ Schengen integrat fil-qafas tal-Unjoni Ewropea, anness mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u l-Artikolu 8(2) tad-Deċizjoni tal-Kunsill 2000/365/KE tad-29 ta’ Mejju 2000 dwar it-talba tar-Renju Unit tal-Gran Brittanja u l-Irlanda ta’ Fuq biex jieħdu parti f’xi disposizzjonijiet tal-acquis ta’ Schengen (4);
(7)
L-Irlanda qiegħda tieħu sehem f’din id-Deċiżjoni f’konformità mal-Artikolu 5(1) tal-Protokoll dwar l-acquis ta’ Schengen integrat fil-qafas tal-Unjoni Ewropea, anness mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u l-Artikolu 6(2) tad-Deċiżjoni tal-Kunsill 2002/192/KE tat-28 ta’ Frar 2002 rigward it-talba tal-Irlanda biex tiehu sehem f’xi disposizzjonijiet tal-acquis ta’ Schengen (5).
(8)
Din id-Deċiżjoni ma tippreġudikax il-pożizzjoni tad-Danimarka taħt il-Protokoll dwar il-Pożizzjoni tad-Danimarka, anness mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Il-Protokoll bejn l-Unjoni Ewropea, il-Komunità Ewropea, il-Konfederazzjoni Svizzera u l-Prinċipat tal-Liechtenstein dwar l-adeżjoni tal-Prinċipat tal-Liechtenstein mal-Ftehim bejn l-Unjoni Ewropea, il-Komunità Ewropea u l-Konfederazzjoni Svizzera dwar l-assoċjazzjoni tal-Konfederazzoni Svizzera mal-implimentazzjoni, l-applikazzjoni u l-iżvilupp tal-acquis ta’ Schengen u dokumenti relatati huma b’dan approvati f’isem l-Unjoni Ewropea.
It-testi tal-Protokoll u tad-dokumenti relatati huma mehmuża ma’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 2
Din id-deċiżjoni tapplika għall-oqsma koperti mid-dispożizzjonijiet elenkati fl-Artikolu 2(1) u (2) tal-Protokoll u għall-iżvilupp tagħhom safejn dawk id-dispożizzjonijiet huma elenkati fid-Deċiżjoni tal-Kunsill 2000/365/KE u 2002/192/KE.
Artikolu 3
Id-dispożizzjonijiet tal-Artikoli 1 sa 4 tad-Deċiżjoni 1999/437/KE għandhom japplikaw, bl-istess mod, għall-assoċjazzjoni tal-Liechtenstein mal-implimentazzjoni, l-applikazzjoni u l-iżvilupp tal-acquis ta’ Schengen.
Artikolu 4
Il-President tal-Kunsill huwa b’dan awtorizzat sabiex jaħtar il-persuna bis-setgħa li tiddepożita f’isem l-Unjoni Ewropea l-Istrument ta’ approvazzjoni kif hemm previst fl-Artikolu 9 tal-Protokoll, sabiex jesprimi l-kunsens tal-Unjoni Ewropea li tkun marbuta, u sabiex jagħmel in-notifika li ġejja:
“Bħala konsegwenza tad-dħul fis-seħħ tat-Trattat ta’ Lisbona fl-1 ta’ Diċembru 2009, l-Unjoni Ewropea ssostitwixxiet u u ssuċċediet lill-Komunità Ewropea u minn dik id-data teżerċita d-drittijiet kollha u tassumi l-obbligi kollha tal-Komunità Ewropea. Għaldaqstant, ir-referenzi għal ‘il-Komunità Ewropea’ fil-Protokoll kif ukoll fil-Ftehim, fejn applikabbli, għandhom jinfthiemu bħala għal ‘l-Unjoni Ewropea’.”
Artikolu 5
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-adozzjoni tagħha.
Artikolu 6
Din id-Deċiżjoni għandha tiġi pubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Magħmul fi Brussell, is-7 ta’ Marzu 2011.


Input:
ДИРЕКТИВА 2010/60/ЕС НА КОМИСИЯТА
от 30 август 2010 година
за предвиждане на някои дерогации за търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 66/401/ЕИО на Съвета от 14 юни 1966 г. относно търговията със семена от фуражни култури (1), и по-специално член 13, параграф 1, четвърта алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
През последните години нарасна важността на въпросите, свързани с биологичното разнообразие и опазването на генетичните ресурси на растенията, както личи от развитието в различни области на международно и европейско ниво. Сред примерите за това могат да бъдат посочени Решение 93/626/ЕИО на Съвета от 25 октомври 1993 г. за сключване на Конвенцията за биологичното разнообразие (2), Решение 2004/869/ЕО на Съвета от 24 февруари 2004 г. за сключване от името на Европейската общност на Международния договор за растителни генетични ресурси за прехрана и земеделие (3), Регламент (ЕО) № 870/2004 на Съвета от 26 април 2004 г. относно установяване на програма на Общността за съхранението, характеризирането, събирането и използването на генетичните ресурси в земеделието и за отмяна на Регламент (ЕО) № 1467/94 (4) и Регламент (ЕО) № 1698/2005 на Съвета от 20 септември 2005 г. относно подпомагане на развитието на селските райони от Европейския земеделски фонд за развитие на селските райони (ЕЗФРСР) (5). Следва да бъдат установени специални условия съгласно законодателството на ЕС, уреждащо търговията със смеси от семена от фуражни култури, по-конкретно съгласно Директива 66/401/ЕИО, за да бъдат взети под внимание тези въпроси.
(2)
Необходимо е да бъдат предвидени някои дерогации, за да се позволи търговията със смеси от семена от фуражни култури, предназначени за съхранението на естествената околна среда с оглед опазването на генетичните ресурси (наричани по-нататък „смеси за съхранение“), дори когато съставките на посочените смеси не отговарят на някои от общите изисквания за търговия, предвидени в Директива 66/401/ЕИО.
(3)
За да се гарантира, че смесите, търгувани като смеси за съхранение, отговарят на изискванията на споменатите дерогации, е необходимо търговията с такива смеси да подлежи на разрешителен режим.
(4)
Разрешение следва да се предоставя след подаване на заявление. Що се отнася до смесите за съхранение, съдържащи сортове за съхранение по смисъла на Директива 2008/62/ЕО на Комисията от 20 юни 2008 г., уреждаща някои дерогации за признаване на земеделски местни видове и сортове, които са естествено адаптирани към местните и регионалните условия и са заплашени от генетична ерозия, и търговията със семена и посадъчен материал от картофи на тези местни видове и сортове (6), настоящата директива обаче не засяга разпоредбите на Директива 2008/62/ЕО.
(5)
Специалните защитени зони, определени от държавите-членки в съответствие с Директива 92/43/ЕИО на Съвета от 21 май 1992 г. за опазване на естествените местообитания и на дивата флора и фауна (7), обхващат естествените и полуестествените местообитания, които е необходимо да бъдат опазени. Такива зони следва да бъдат считани за зони източници на смесите за съхранение. Държавите-членки следва също да имат възможност да определят други зони, допринасящи за опазването на генетичните ресурси на растенията, ако тези зони отговарят на аналогични изисквания.
(6)
Следва да бъде предвидено видовете, а където е приложимо - и подвидовете на съставките на смесите за съхранение, да бъдат посочени както в разрешението, така и върху етикета. Следва също да бъде посочен специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта. Що се отнася до тези изисквания, по отношение на директно добитите смеси за съхранение е необходимо да бъде отчетен методът на добиване.
(7)
Необходимо е да се предвидят дерогации по отношение на извършваното от държавите-членки изпитване на смесите за съхранение, преди да бъде разрешена търговията с тях. При начина на изпитване на тези смеси следва също в някои случаи да се прави разлика между методите на добиване на култивирани и директно добити смеси за съхранение.
(8)
За да се гарантира, че търговията със смеси за съхранение се извършва в контекста на опазването на генетичните ресурси, следва да се предвидят ограничения, по-специално що се отнася до региона на произход и зоната източник.
(9)
Следва да се определи максимално количество за търговията със смеси за съхранение. За да гарантират придържането към това максимално количество, държавите-членки следва да изискват от производителите да нотифицират количествата смеси за съхранение, за които възнамеряват да подадат заявление за разрешение, а при необходимост държавите-членки следва да определят количества за отделните производители.
(10)
Проследимостта на смесите за съхранение следва да се осигури чрез подходящи изисквания за запечатване и етикетиране.
(11)
За да се гарантира правилното прилагане на определените в настоящата директива правила, следва да се осъществява официален мониторинг.
(12)
След изтичането на подходящ период от време Комисията следва да оцени ефективността на предвидените в настоящата директива мерки.
(13)
Мерките, предвидени в настоящата директива, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по семена и посадъчен материал за земеделие, градинарство и горско стопанство,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Определения
За целите на настоящата директива се прилагат следните определения:
а)
„зона източник“ означава:
i)
зона, определена от държавата-членка като специална защитена зона в съответствие с член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО; или
ii)
зона, допринасяща за опазването на генетичните ресурси на растенията, която е определена от държавата-членка в съответствие с национална процедура, основана на критерии, аналогични на предвидените в член 4, параграф 4 от Директива 92/43/ЕИО и в член 1, букви к) и л) от същата директива, и която е управлявана, защитавана и наблюдавана по начин, съответстващ на предвиденото в членове 6 и 11 от посочената директива;
б)
„място на събиране“ означава част от зоната източник, в която са били събрани семената;
в)
„директно добита смес“ означава смес от семена, търгувана като събрана на мястото на събиране, със или без почистване;
г)
„култивирана смес“ означава смес от семена, произведена в съответствие със следните процеси:
i)
семената от отделните видове са събрани на мястото на събиране;
ii)
посочените в подточка i) семена се размножават извън мястото на събиране като отделни видове;
iii)
след това семената от споменатите видове се смесват, за да се получи смес, съставена от родовете, видовете, а където е приложимо - подвидовете, характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране.
Член 2
Смеси за съхранение
1. Чрез дерогация от член 3, параграфи 1 и 2 от Директива 66/401/ЕИО държавите-членки могат да разрешат търговията със смеси от различни родове, видове, а където е приложимо - подвидове, предназначени за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, посочени в член 22а, параграф 1, буква б) от същата директива.
Тези смеси могат да съдържат семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, и освен тях - семена от растения, които не са фуражни култури по смисъла на посочената директива.
Такива смеси са наричани по-нататък „смеси за съхранение“.
2. Ако сместа за съхранение съдържа сорт за съхранение, се прилага Директива 2008/62/ЕО.
3. Освен ако в настоящата директива не е предвидено друго, се прилага Директива 66/401/ЕИО.
Член 3
Регион на произход
Когато държава-членка разрешава търговията с дадена смес за съхранение, тя определя региона, с който сместа е естествено свързана, наричан по-долу „регион на произход“. Тя взема предвид информацията от органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати за целта от държавите-членки. Когато регионът на произход е разположен в повече от една държава-членка, той се идентифицира с общо съгласие от всички засегнати държави-членки.
Член 4
Разрешаване
1. Държавите-членки могат да разрешават търговията със смеси за съхранение в техния регион на произход, при условие че посочените смеси отговарят на определените в член 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в член 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Разрешението трябва да съдържа следните данни:
а)
наименование и адрес на производителя;
б)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
в)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
г)
в случай на култивирани смеси за съхранение специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта;
д)
количество на сместа, за което се отнася разрешението;
е)
регион на произход;
ж)
ограничение за търговия в региона на произход;
з)
зона източник;
и)
мястото на събиране, а в случай на култивирани смеси за съхранение - и мястото на размножаване;
й)
естествено местообитание на мястото на събиране; и
к)
година на събиране.
3. Що се отнася до параграф 2, буква в), за директно добити смеси за съхранение е достатъчно да се посочат тези съставки (по видове, а където е приложимо - по подвидове), които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
Член 5
Изисквания за получаване на разрешение за директно добити смеси за съхранение
1. Директно добитите смеси за съхранение трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на мястото на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Процентът на съставките на директно добитите смеси за съхранение, които представляват видове, а където е приложимо - подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранението на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси, трябва да е подходящ за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
3. Процентът на кълняемост на съставките, посочени в параграф 2, трябва да бъде достатъчен за целите на възпроизвеждане на типа естествено местообитание на мястото на събиране.
4. Максималното съдържание на видове, а където е приложимо - на подвидове, които не отговарят на разпоредбите на параграф 2, не трябва да превишава 1 % от теглото. Директно добитите смеси за съхранение не трябва да съдържат семена от Avena fatua, Avena sterilis и Cuscuta spp. Максималното съдържание на семена от Rumex spp., различни от семена от Rumex acetosella и Rumex maritimus, не трябва да превишава 0,05 % от теглото.
Член 6
Изисквания за получаване на разрешение за култивирани смеси за съхранение
1. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, семената, от които е произведена култивираната смес за съхранение, трябва да са били събрани в рамките на тяхната зона източник на място на събиране, което не е било засявано през 40-те години, предхождащи посочената в член 7, параграф 1 дата на подаване на заявление от производителя. Зоната източник трябва да се намира в региона на произход.
2. Семената от култивираните смеси за съхранение трябва да са от видове, а където е приложимо - от подвидове, които са характерни за типа естествено местообитание на мястото на събиране и които като съставки на сместа са от значение за съхранение на естествената околна среда в контекста на опазването на генетичните ресурси.
3. Преди да бъдат смесени, съставките на култивираните смеси за съхранение, представляващи фуражни култури по смисъла на Директива 66/401/ЕИО, трябва да отговарят на изискванията относно търговски семена, установени в раздел III от приложение II към Директива 66/401/ЕИО - изискванията по отношение на аналитичната чистота, както са посочени в колони 4-11 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение; изискванията по отношение на максималното съдържание на семена от други растителни видове (както са посочени в колони 12, 13 и 14 от таблицата в приложение II, раздел I, параграф 2, буква А в проба с определеното в приложение III, колона 4 от него тегло (общо за колона), както и по отношение на определените в колона 15 от таблицата в раздел I, параграф 2, буква А от същото приложение условия относно съдържанието на семена от Lupin.
4. Размножаването може да се осъществи в рамките на пет поколения.
Член 7
Процедурни изисквания
1. Разрешението се предоставя след подаване на заявление от производителя.
Заявлението се придружава от информацията, необходима, за да се удостовери, че са спазени определените в членове 4 и 5 изисквания, ако се касае за директно добити смеси за съхранение, и на изискванията, определени в членове 4 и 6 - за култивирани смеси за съхранение.
2. Що се отнася до директно добити смеси за съхранение държавите-членки, в които се намира мястото на събиране, извършват визуални проверки.
Посочените визуални проверки се извършват на мястото на събиране по време на периода на растеж, на подходящи интервали, за да се гарантира, че сместа отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 5, параграфи 2 и 4.
Държавите-членки, извършили визуалните проверки, документират получените резултати.
3. Що се отнася до култивирани смеси за съхранение, при разглеждане на заявленията, държавата-членка провежда изпитвания или те се провеждат под неин официален надзор, за да провери дали сместа за съхранение отговаря най-малко на изискванията за получаване на разрешение, предвидени в член 6, параграфи 2 и 3.
Изпитванията се провеждат в съответствие с използваните към момента международни методи или, в случаите, в които такива не съществуват, в съответствие с други подходящи методи.
Съответната държава-членка гарантира, че пробите за изпитванията се вземат от хомогенни партиди. Държавата-членка гарантира, че се прилагат правилата относно теглото на партидите и на теглото на пробите, предвидени в член 7, параграф 2 от Директива 66/401/ЕИО.
Член 8
Количествени ограничения
Всяка държава-членка гарантира, че общото количество семена от смеси за съхранение, търгувано всяка година, не надвишава 5 % от общото тегло на всички смеси от семена от фуражни култури, попадащи в обхвата на Директива 66/401/ЕИО и търгувани през дадената година в съответната държава-членка.
Член 9
Прилагане на количествени ограничения
1. Ако се касае за директно добивани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението на предвиденото(ите) място/места и на събиране.
Ако се касае за култивирани смеси за съхранение, държавите-членки гарантират, че преди началото на всеки производствен сезон производителите нотифицират количеството семена от смеси за съхранение, за което възнамеряват да подадат заявление за разрешение, и размера и местоположението както на предвиденото(ите) място/места на събиране, така и на предвиденото(ите) място/места на размножаване.
2. Ако въз основа на нотификациите, посочени в параграф 1, има вероятност количествата, определени в член 8, да бъдат надхвърлени, държавите-членки определят на всеки отделен производител количеството семена от смеси, което му е разрешено да продава през съответния производствен сезон.
Член 10
Запечатване на опаковки и контейнери
1. Държавите-членки гарантират, че смесите за съхранение могат да бъдат търгувани единствено в затворени опаковки или в контейнери, снабдени със система за запечатване.
2. За да се осигури запечатване, системата на запечатване включва най-малко етикет или полагане на печат.
3. Посочените в параграф 1 опаковки и контейнери се запечатват по такъв начин, че да не могат да бъдат отворени, без да се повреди системата за запечатване или да се оставят следи от действия върху етикета на производителя или върху опаковката, или контейнера.
Член 11
Етикетиране
1. Държавите-членки гарантират, че опаковките и контейнерите със смеси за съхранение носят етикет на производителя или отпечатан надпис или щемпел, включващ най-малко следната информация:
а)
думите: „правила и стандарти на ЕС“;
б)
име и адрес на лицето, което отговаря за поставянето на етикети, или негов идентификационен знак;
в)
метод на добиване: директно добиване или култивиране;
г)
година на запечатване, записана като: „запечатано през … година“;
д)
регион на произход;
е)
зона източник;
ж)
място на събиране;
з)
естествено местообитание на мястото на събиране;
и)
думите „смес за съхранение от семена от фуражни култури, предназначена за използване в район със същото естествено местообитание като на мястото на събиране, без да се отчитат биотичните условия“;
й)
референтен номер на партидата, даден от лицето, отговорно за поставянето на етикетите;
к)
тегловни проценти на съставките по видове, а където е приложимо - по подвидове;
л)
обявено нето или бруто тегло;
м)
в случай използване на гранулирани пестициди, гранулиращи вещества или други твърди добавки - указване на естеството на добавката, както и приблизителното съотношение между теглото на чистите семена и общото тегло; както и
н)
в случай на култивирани смеси за съхранение - специфичният процент на кълняемост на съставките на сместа, попадаща в обхвата на Директива 66/401/ЕИО, които не отговарят на посочените в приложение II към същата директива изисквания по отношение на кълняемостта.
2. Що се отнася до параграф 1, буква к), достатъчно е да се посочат съставките на директно добитите смеси за съхранение, както е предвидено в член 4, параграф 3.
3. Що се отнася до параграф 1, буква н), достатъчно е да се отбележат средните стойности на изискваните специфични проценти на кълняемост, в случай че броят на изискваните специфични проценти на кълняемост е над пет.
Член 12
Мониторинг
За да гарантират спазването на настоящата директива, държавите-членки осъществяват мониторинг.
Член 13
Доклади
Държавите-членки гарантират, че производителите, извършващи дейност на тяхна територия, докладват за търгуваните количества смеси за съхранение за всеки производствен сезон.
При поискване държавите-членки докладват на Комисията и на другите държави-членки относно количествата смеси за съхранение, търгувани на тяхна територия.
Член 14
Нотификация на признатите организации за генетичните ресурси на растенията
При поискване държавите-членки уведомяват Комисията кои са органите или организациите за генетични ресурси на растенията, признати от тях за тези цели.
Член 15
Оценка
Комисията прави оценка на изпълнението на настоящата директива най-късно до 31 декември 2014 г.
Член 16
Транспониране
1. Държавите-членки въвеждат в сила законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива, не по-късно от 30 ноември 2011 г. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби и прилагат таблица на съответствието между разпоредбите и настоящата директива.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които те приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 17
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 18
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 30 август 2010 година.