Input:
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 699/2012
av den 30 juli 2012
om införande av en preliminär antidumpningstull på import av vissa rördelar av järn eller stål med ursprung i Ryssland och Turkiet
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1225/2009 av den 30 november 2009 om skydd mot dumpad import från länder som inte är medlemmar i Europeiska gemenskapen (1) (nedan kallad grundförordningen), särskilt artikel 7,
efter samråd med rådgivande kommittén, och
av följande skäl:
A. FÖRFARANDE
1. Inledande
(1)
Den 1 november 2011 meddelade Europeiska kommissionen (nedan kallad kommissionen) genom ett tillkännagivande i Europeiska unionens officiella tidning (2) (nedan kallat tillkännagivandet om inledande) att den inledde ett antidumpningsförfarande beträffande import av vissa rördelar av järn eller stål med ursprung i Ryssland och Turkiet (nedan kallade de berörda länderna).
(2)
Förfarandet inleddes som en följd av ett klagomål som ingavs den 20 september 2011 av Defence Committee of the Steel Butt-Welding Fittings Industry of the European Union (nedan kallad klagandena) såsom företrädare för tillverkare som svarar för en betydande del, i detta fall över 40 %, av unionens sammanlagda tillverkning av vissa rördelar av järn eller stål. Klagomålet innehöll prima facie-bevisning för dumpning av produkten i fråga och för att detta vållat väsentlig skada, och bevisningen ansågs också tillräcklig för att motivera inledandet av ett förfarande.
2. Parter som berörs av förfarandet
(3)
Kommissionen underrättade officiellt klagandena, andra kända tillverkare i unionen, de kända exporterande tillverkarna, företrädarna för de berörda länderna samt kända importörer och användare om inledandet av förfarandet. Berörda parter gavs tillfälle att inom den tidsfrist som angavs i tillkännagivandet om inledande skriftligen lämna synpunkter och begära att bli hörda.
(4)
Alla berörda parter som begärde att bli hörda och som visade att det fanns särskilda skäl att höra dem gavs tillfälle att bli hörda.
a) Stickprovsförfarande avseende unionstillverkare
(5)
Eftersom antalet unionstillverkare föreföll vara stort angavs i tillkännagivandet om inledande att ett stickprovsförfarande skulle tillämpas för fastställandet av skada i enlighet med artikel 17 i grundförordningen.
(6)
I tillkännagivandet om inledande meddelade kommissionen att den preliminärt hade valt ut ett stickprov av unionstillverkare. Stickprovet bestod av tre företag bland de 22 unionstillverkare som kommissionen visste tillverkade en likadan produkt innan undersökningen inleddes.
(7)
Urvalet gjordes på grundval av den försäljnings- och produktionsvolym som rimligen kunde undersökas inom den tid som stod till förfogande. De utvalda unionstillverkarna är baserade i fyra medlemsstater och står för 48 % av alla unionstillverkares sammanlagda försäljning i unionen och utgör 64 % av de tillverkare som gav sig till känna. Ingen berörd part motsatte sig det föreslagna stickprovet.
b) Stickprovsförfarande avseende icke-närstående importörer
(8)
Eftersom ett stort antal icke-närstående importörer kunde beröras angavs det i tillkännagivandet om inledande att kommissionen kunde komma att tillämpa ett stickprovsförfarande enligt artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna besluta om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och, om så var fallet, göra ett urval, ombads alla importörer att ge sig till känna för kommissionen och att lämna vissa i tillkännagivandet om inledande specificerade uppgifter om sin verksamhet under undersökningsperioden (1 oktober 2010-30 september 2011) med avseende på den berörda produkten.
(9)
Av de 38 icke-närstående importörer som kommissionen kontaktade svarade endast fem företag på stickprovsfrågorna inom tidsfristen. Ett företag visade sig vara en användare snarare än en importör. Det ansågs därför att inget stickprovsförfarande var nödvändigt, och frågeformulär sändes till alla fyra importörer som gav sig till känna. Slutligen besvarade endast två importörer frågeformuläret och samarbetade fullt ut i undersökningen.
c) Stickprovsförfarande avseende exporterande tillverkare
(10)
Eftersom det föreföll finnas ett stort antal exporterande tillverkare förutsågs i tillkännagivandet om inledande ett stickprovsförfarande för fastställande av dumpning enligt artikel 17 i grundförordningen. För att kommissionen skulle kunna besluta om ett stickprovsförfarande var nödvändigt och, om så var fallet, göra ett urval, ombads alla exporterande tillverkare att ge sig till känna för kommissionen och att lämna vissa i tillkännagivandet om inledande specificerade uppgifter om sin verksamhet under undersökningsperioden (1 oktober 2010-30 september 2011) med avseende på den berörda produkten. Samråd skedde också med myndigheterna i de berörda länderna.
(11)
När det gäller Ryssland samarbetade inga exporterande tillverkare i undersökningen. När det gäller turkiska exporterande tillverkare gav sig tre företag till känna. Därför beslutade kommissionen att ett stickprovsförfarande inte var nödvändigt när det gäller Turkiet. De tre samarbetsvilliga turkiska företagen stod för majoriteten av den turkiska exporten till unionen under undersökningsperioden.
d) Svar på frågeformuläret och kontroller
(12)
För att utföra sin analys skickade kommissionen frågeformulär till alla de tre samarbetsvilliga turkiska exporterande tillverkarna, till de utvalda unionstillverkarna samt de samarbetsvilliga icke-närstående importörerna och användarna.
(13)
Svar på frågeformuläret inkom från alla de tre samarbetsvilliga turkiska exporterande tillverkarna, från alla utvalda unionstillverkare samt från två icke-närstående importörer i unionen och fyra användare.
(14)
Kommissionen inhämtade och kontrollerade alla uppgifter som den bedömde vara nödvändiga för ett preliminärt fastställande av dumpning, därav vållad skada och unionens intresse. Kontrollbesök gjordes på plats hos följande företag:
Exporterande tillverkare i Turkiet
-
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul, Turkiet
-
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul, Turkiet
-
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul, Turkiet
Unionstillverkare
-
ERNE Fittings, Schlinz, Österrike
-
Virgilio CENA & Figli S.p.A., Brescia, Italien
3. Undersökningsperioden
(15)
Undersökningen av dumpning och skada omfattade perioden från och med den 1 oktober 2010 till och med den 30 september 2011 (nedan kallad undersökningsperioden). Undersökningen av tendenser som var av betydelse för bedömningen av skada omfattade perioden från och med 2008 till och med undersökningsperiodens slut (nedan kallad skadeundersökningsperioden).
4. Gällande åtgärder beträffande andra tredjeländer
(16)
Antidumpningsåtgärder är i kraft beträffande vissa rördelar av järn eller stål med ursprung i Malaysia, Kina, Sydkorea och Thailand, och efter kringgående också med ursprung i Kina men avsända från Indonesien, Sri Lanka, Filippinerna och Taiwan (med vissa undantag) (3). De länder som nämns i föregående mening kallas nedan länder som omfattas av antidumpningsåtgärder.
B. BERÖRD PRODUKT OCH LIKADAN PRODUKT
1. Berörd produkt
(17)
Den berörda produkten är rördelar (med undantag av gjutna rördelar, flänsar samt rördelar avsedda för gängning) av järn eller stål (med undantag av rostfritt stål) med en yttre diameter av högst 609,6 mm av det slag som används för stumsvetsning eller andra ändamål och som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 och ex 7307 99 80 (nedan kallade de berörda produkterna).
(18)
I produktionsprocessen används sömlösa eller svetsade stålrör för att tillverka knärör, förminskningsapparater och T-stycken, medan stålplåt normalt används som råvara för att tillverka kapsyler. Knärör och förminskningsapparater görs genom kapning och formning, bockning eller minskning. T-stycken görs med hjälp av vattentryck och kapsyler genom formning av stålplåt. Detta följs normalt av fasning och stålsandsblästring före paketeringen. I vissa fall galvaniseras produkten dessutom. Alla produkttyper har samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och samma grundläggande användningsområden.
(19)
Rördelar används i den petrokemiska industrin och byggindustrin, för energiproduktion, fartygskonstruktion och vid industrianläggningar. De används för att koppla rör till varandra i alla ovannämnda tillämpningar.
2. Likadan produkt
(20)
Den berörda produkten och vissa rördelar av järn eller stål som såldes på den inhemska marknaden i de berörda länderna samt vissa rördelar av järn eller stål som såldes i unionen av unionsindustrin konstaterades ha samma grundläggande fysiska, kemiska och tekniska egenskaper och samma grundläggande användningsområden. De anses därför preliminärt vara likadana produkter i den mening som avses i artikel 1.4 i grundförordningen.
C. DUMPNING
1. Ryssland
(21)
Som anges i skäl 11 var ingen rysk exporterande tillverkare samarbetsvillig i denna undersökning. I enlighet med artikel 18 i grundförordningen gjordes därför dumpningsberäkningarna för Ryssland på grundval av tillgängliga uppgifter, enligt vad som förklaras nedan.
1.1 Normalvärde
(22)
Eftersom ingen rysk exporterande tillverkare samarbetade beräknades normalvärdet för Ryssland på grundval av tillgängliga uppgifter.
(23)
Det bör erinras om att klagomålet innehöll prima facie-bevisning för dumpning av importen av den berörda produkten från Ryssland. Eftersom mer detaljerade uppgifter saknades grundades den beräkning som ledde till denna bevisning på ett konstruerat normalvärde för Ryssland. För att fastställa ett mer exakt normalvärde beslutade kommissionen preliminärt att normalvärdet för Ryssland ändå skulle konstrueras på grundval av de uppgifter som lämnats under undersökningen av de exporterande turkiska tillverkare som använder ryska sömlösa stålrör som insatsvara för tillverkning av den berörda produkten. Kostnaden för råvaran utgör faktiskt med stor marginal merparten av de totala tillverkningskostnaderna för den berörda produkten. Därför ansågs denna metod vara den rimligaste för att fastställa normalvärdet för Ryssland på grundval av tillgängliga uppgifter.
(24)
Normalvärdet för Ryssland beräknades därför genom att det vägda genomsnittliga normalvärdet fastställdes för de samarbetsvilliga turkiska exporterande tillverkare som köper en del av sina råvaror från Ryssland.
(25)
Det är viktigt att notera att normalvärdet fastställdes för den produkttyp som svarar för de största volymerna av importen (knärör), och inte för alla typer av den berörda produkten, för att möjliggöra en representativ jämförelse med exportpriset (se följande skäl).
1.2 Exportpris
(26)
Eftersom mer detaljerade prisuppgifter saknades fastställdes exportpriset för import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland på grundval av importuppgifter från Eurostat. Med tanke på den stora variationen i den produktmix som deklareras enligt vissa KN-nummer fastställdes exportpriset med hjälp av uppgifter från Eurostat enbart för den produkttyp som står för de största importvolymerna (knärör), vilket sammantaget anses vara representativt för den berörda produkten. Exportpriset grundades således på KN-nummer 7307 93 11.
(27)
Ovanstående uppgifter från Eurostat måste justeras mot bakgrund av att vissa importtransaktioner från Ryssland till Bulgarien, Estland och Litauen innehöll felaktiga deklarationer, vilket sannolikt beror på felklassificeringar av produkter. Dessa transaktioner identifierades med hjälp av den importstatistik som gjorts tillgänglig i databasen i enlighet med artikel 14.6 i grundförordningen och togs bort från beräkningen av exportpriset för att undvika att ett snedvridet exportpris användes vid beräkningen av dumpning.
1.3 Jämförelse
(28)
Dumpningsmarginalen fastställdes genom en jämförelse mellan exportpriset fritt fabrik enligt uppgifter från Eurostat och normalvärdet för Ryssland fastställt enligt ovan.
(29)
För att fastställa exportpriset fritt fabrik justerades exportpriset cif baserat på uppgifterna från Eurostat (och korrigerades för att undvika den snedvridning som beskrivs ovan) med transportkostnaden. För detta ändamål användes transportkostnaden såsom den beräknades i klagomålet eftersom detta ansågs vara en rimlig uppskattning.
1.4. Dumpningsmarginal
(30)
Den landsomfattande dumpningsmarginalen uttrycktes i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull.
(31)
På grundval av ovanstående uppgår den preliminära landsomfattande dumpningsmarginalen, uttryckt i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, till följande:
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
Alla företag
23,8 %
2. Turkiet
2.1 Normalvärde
(32)
I enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen fastställde kommissionen först för var och en av de tre samarbetsvilliga exporterande tillverkarna huruvida dess sammanlagda försäljning på hemmamarknaden av den likadana produkten var representativ, dvs. om den totala volymen av denna försäljning utgjorde minst 5 % av dess totala försäljning av den berörda produkten på export till unionen. Undersökningen visade att den inhemska försäljningen av den likadana produkten var representativ för alla samarbetsvilliga exporterande tillverkare.
(33)
Kommissionen fastställde därefter vilka produkttyper de företag som sammantaget hade en inhemsk representativ försäljning sålde på den inhemska marknaden och som var identiska eller direkt jämförbara med de produkttyper som såldes på export till unionen.
(34)
För varje typ av den likadana produkt som de exporterande tillverkarna sålde på hemmamarknaden och som konstaterades vara jämförbar med den typ av den berörda produkten som såldes på export till unionen fastställdes det huruvida försäljningen på hemmamarknaden var tillräckligt representativ i enlighet med artikel 2.2 i grundförordningen. Den inhemska försäljningen av en viss produkttyp ansågs vara tillräckligt representativ när den inhemska försäljningsvolymen av den produkttypen till oberoende kunder under undersökningsperioden uppgick till minst 5 % av den totala volym av den jämförbara produkttyp som såldes på export till unionen. Undersökningen visade att vart och ett av de tre företagen hade en representativ inhemsk försäljning för de flesta av produkttyperna.
(35)
Kommissionen undersökte därefter om försäljningen på hemmamarknaden av varje typ av den berörda produkten som såldes i representativa kvantiteter kunde anses ha sålts vid normal handel i enlighet med artikel 2.4 i grundförordningen. Detta gjordes genom att man för varje produkttyp fastställde andelen lönsam försäljning till oberoende kunder på hemmamarknaden under undersökningsperioden.
(36)
Om försäljningsvolymen för en produkttyp som såldes till ett nettopris motsvarande minst den beräknade tillverkningskostnaden stod för mer än 80 % av den totala försäljningsvolymen för den typen och om det vägda genomsnittliga försäljningspriset var lika med eller högre än kostnaden per enhet, beräknades normalvärdet för varje produkttyp som det vägda genomsnittet av alla inhemska försäljningspriser för produkttypen i fråga.
(37)
Om volymen av den lönsamma försäljningen av en produkttyp utgjorde högst 80 % av den sammanlagda försäljningsvolymen för den produkttypen eller om det vägda genomsnittliga priset för den typen var lägre än kostnaden per enhet, grundades normalvärdet på det faktiska priset vid inhemsk försäljning, vilket beräknades som det vägda genomsnittliga priset på enbart den lönsamma inhemska försäljningen av produkttypen i fråga.
(38)
Undersökningen visade att den lönsamma försäljningen av vissa jämförbara produkttyper stod för mer än 80 % av den sammanlagda inhemska försäljningen, och för denna försäljning användes därför all inhemsk försäljning vid beräkningen av det genomsnittliga priset för normalvärdet. För övriga produkttyper som också ansågs säljas vid normal handel användes enbart den lönsamma försäljningen.
(39)
När alla produkttyperna såldes med förlust ansågs det att de inte såldes vid normal handel. Ett normalvärde måste konstrueras dels för försäljningen av produkttyper som inte såldes vid normal handel, dels för produkttyper som inte såldes i representativa mängder på hemmamarknaden. Alla de tre undersökta företagen sålde sådana produkttyper på export till unionen, om än i begränsade mängder.
(40)
För att konstruera normalvärdet enligt artikel 2.6 i grundförordningen adderades de berörda samarbetsvilliga exporterande tillverkarnas försäljnings- och administrationskostnader och andra allmänna kostnader samt den vägda genomsnittliga vinsten för den inhemska försäljningen av den likadana produkten vid normal handel under undersökningsperioden med dessa tillverkares egna genomsnittliga tillverkningskostnad under undersökningsperioden. För produkttyper som såldes i kvantiteter som inte var representativa på den inhemska marknaden jämfördes den vägda genomsnittliga vinsten samt försäljnings- och administrationskostnader och andra kostnader vid normal handel för denna icke representativa försäljning för att konstruera normalvärdet.
2.2 Exportpris
(41)
I samtliga fall exporterades den berörda produkten till oberoende kunder i unionen, och exportpriset fastställdes därför i enlighet med artikel 2.8 i grundförordningen, dvs. på grundval av de exportpriser som faktiskt betalades eller skulle betalas.
(42)
Ett av de tre samarbetsvilliga turkiska företagen hade en mycket begränsad exportförsäljning till unionen under undersökningsperioden. Företaget hävdade att det skulle vilja exportera mer till unionen men inte kunde erbjuda importörerna tillräckligt låga priser och begärde att detta faktum skulle beaktas i vår analys.
(43)
När det gäller dumpningsberäkningen för detta företag måste denna dock baseras på dess begränsade försäljning. Även om företagets försäljning till unionen var begränsad kan den inte förbises och kan vara den enda grundvalen för att beräkna en individuell dumpningsmarginal för detta företag. Under alla omständigheter kan företagets oförmåga att sälja mer på grund av sina påstått höga priser inte betraktas som en faktor som påverkar dumpningsberäkningen för detta företag.
2.3 Jämförelse
(44)
Normalvärdet och exportpriserna jämfördes fritt fabrik. För att garantera en rättvis jämförelse mellan normalvärdet och exportpriset togs vederbörlig hänsyn till olikheter som påverkade priserna och prisernas jämförbarhet genom en justering i enlighet med artikel 2.10 i grundförordningen. Lämpliga justeringar gjordes i samtliga fall där dessa konstaterades vara skäliga och korrekta och kunde styrkas. I synnerhet beviljades en justering för frakt- och försäkringskostnader inklusive frakt i det exporterande landet, rabatter, provisioner, kreditkostnader samt bankavgifter.
2.4 Dumpningsmarginaler
(45)
De preliminära dumpningsmarginalerna uttrycktes i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull.
a) Dumpningsmarginal för de undersökta företagen
(46)
I enlighet med artikel 2.11 och 2.12 i grundförordningen fastställdes den individuella dumpningsmarginalen för en av de tre samarbetsvilliga exporterande tillverkarna på grundval av en jämförelse mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och företagets vägda genomsnittliga exportpris för den berörda produkten till unionen.
(47)
För de två andra samarbetsvilliga turkiska tillverkarna visade dock dumpningsberäkningarna att företagen genomförde riktad dumpning såväl under en bestämd tidsperiod som för vissa kunder och regioner. Det fanns faktiskt ett klart mönster för deras exportpriser, som skilde sig väsentligt mellan olika inköpare, regioner och tidsperioder. Dumpningsberäkningen på grundval av jämförelsen mellan ett vägt genomsnittligt normalvärde och ett vägt genomsnittligt exportpris avspeglade vidare inte till fullo den dumpningsgrad som de två berörda tillverkarna tillämpade.
(48)
För att återspegla det fulla beloppet på den dumpning som tillämpades av de båda berörda företagen jämfördes därför, i enlighet med artikel 2.11 i grundförordningen, det normalvärde som fastställts på grundval av ett vägt genomsnitt i deras fall med priserna på alla enskilda exporttransaktioner till unionen.
b) Dumpningsmarginal för icke-samarbetsvilliga företag
(49)
För alla icke samarbetsvilliga turkiska exporterande tillverkare fastställdes en övrig dumpningsmarginal. Eftersom samarbetsviljan ansågs vara relativt låg (exportvolymen för de tre samarbetsvilliga turkiska företagen uppgick till mindre än 80 % av den totala turkiska exporten till unionen under undersökningsperioden), fastställdes den övriga dumpningsmarginalen på grundval av en rimlig metod som leder till en dumpningsmarginal som är högre än den högsta bland de individuella marginalerna för de tre samarbetsvilliga företagen. Denna marginal fastställdes på grundval av försäljningen av de representativa produkttyper som tillverkas av den samarbetsvilliga turkiska tillverkare som har den största dumpningsmarginalen av de tre samarbetsvilliga företagen.
(50)
På grundval av ovanstående uppgår de preliminära dumpningsmarginalerna, uttryckta i procent av priset cif vid unionens gräns, före tull, till följande:
Företag
Preliminär dumpningsmarginal
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Övriga företag
16,7 %
D. SKADA
1. Unionstillverkning och unionsindustrin
(51)
Under undersökningsperioden tillverkades den likadana produkten av 22 tillverkare i unionen. Alla 22 unionstillverkare utgör unionsindustrin i den mening som avses i artiklarna 4.1 och 5.4 i grundförordningen och kallas därför nedan unionsindustrin.
(52)
Såsom anges i skäl 7 svarade de tre utvalda unionstillverkarna för cirka 50 % av unionens sammanlagda försäljning av den likadana produkten.
2. Förbrukningen i unionen
(53)
Förbrukningen i unionen fastställdes på grundval av unionsindustrins försäljningsvolym på unionsmarknaden med hjälp av uppgifter i de besvarade frågeformulären från de företag som ingick i urvalet, uppskattningar som gjorts i klagomålet för de återstående tillverkarna i unionen och uppgifter från Eurostat om importvolymer.
(54)
Förbrukningen i unionen minskade betydligt (med 40 %) mellan 2008 och undersökningsperioden. Den minskade med 44 % under 2009, låg kvar på samma nivå under 2010 och ökade något (med 4 procentenheter) under undersökningsperioden.
Tabell 1
Förbrukning i unionen
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
98 197
55 172
54 878
58 706
Index (2008 = 100)
100
56
56
60
3. Import från de berörda länderna
3.1 Sammantagen bedömning av den berörda importens verkningar
(55)
Kommissionen undersökte om importen av den berörda produkten med ursprung i Ryssland och Turkiet skulle bedömas sammantaget i enlighet med artikel 3.4 i grundförordningen.
(56)
För de båda berörda länderna visade undersökningen att dumpningsmarginalerna var högre än den miniminivå som anges i artikel 9.3 i grundförordningen och att importvolymen av den dumpade importen från dessa två länder inte var försumbar i den mening som avses i artikel 5.7 i grundförordningen.
(57)
När det gäller villkoren för konkurrens mellan importen från Ryssland och Turkiet och den likadana produkten visade undersökningen att tillverkarna från dessa länder utnyttjar samma försäljningskanaler och säljer till liknande kundkategorier. Undersökningen visade dessutom att importen från båda dessa länder hade ökat i fråga om marknadsandelar under skadeundersökningsperioden.
(58)
Två samarbetsvilliga turkiska exportörer hävdade att ackumulering av import från Ryssland och Turkiet inte är lämplig i detta fall, eftersom importen från dessa länder uppvisar olika trender i fråga om volym och priser.
(59)
I detta avseende noteras att undersökningen visade att importen från Turkiet är relativt stabil i fråga om volymer, medan importen från Ryssland ökar. Men med tanke på den minskade efterfrågan under skadeundersökningsperioden ökar marknadsandelarna för importen från båda länderna. Samtidigt förefaller deras prissättning inte vara väsentligt annorlunda, åtminstone inte under tiden mellan 2009 och undersökningsperioden (det höga genomsnittliga priset på rysk import under 2008 kan bero på felaktig rapportering), med ryska genomsnittliga priser något lägre men mycket nära de turkiska genomsnittliga priserna.
(60)
Mot bakgrund av ovanstående anses det preliminärt att samtliga kriterier i artikel 3.4 i grundförordningen är uppfyllda och att importen från Ryssland och Turkiet bör bedömas sammantaget.
3.2 Den dumpade importens omfattning
(61)
Volymen dumpad import av den berörda produkten från de berörda länderna till unionsmarknaden ökade med 46 % under skadeundersökningsperioden. Närmare bestämt minskade importen med 31 % under 2009, precis innan en kraftig ökning med 89 procentenheter skedde under 2010, följt av en liten minskning med ca 12 procentenheter under undersökningsperioden. Volymen dumpad import under undersökningsperioden uppgick till 2 935 ton.
Tabell 2
Dumpad import från de berörda länderna
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
2 009
1 392
3 174
2 935
Index (2008 = 100)
100
69
158
146
Marknadsandel
2 %
3 %
6 %
5 %
Källa: Eurostat.
3.3 Marknadsandel för den dumpade importen
(62)
Marknadsandelen för den dumpade importen från de berörda länderna mer än fördubblades under skadeundersökningsperioden, och ökade från 2 % till 5 %.
3.4 Priser
a) Prisutveckling
(63)
Tabellen nedan visar det genomsnittliga priset på den dumpade importen från de berörda länderna, vid unionens gräns, före tull, enligt uppgifter från Eurostat. Under skadeundersökningsperioden låg det genomsnittliga priset på import från de berörda länderna i allmänhet stabilt på 1 961 euro per ton, med undantag av 2010, då det sjönk med ca 150 euro.
Tabell 3
Genomsnittliga priser på den dumpade importen
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Genomsnittliga försäljningspriser per ton
1 961
1 936
1 788
1 961
Index (2008 = 100)
100
99
91
100
Källa: Eurostat.
b) Prisunderskridande
(64)
En jämförelse per produkttyp gjordes mellan de samarbetsvilliga exporterande turkiska tillverkarnas försäljningspriser och de utvalda unionstillverkarnas försäljningspriser i unionen. Eftersom de ryska exportörerna inte samarbetade i undersökningen beräknades prisunderskridandet med hjälp av genomsnittliga priser cif som redovisas av Eurostat och unionstillverkarnas genomsnittliga försäljningspriser i unionen. Vid behov gjordes justeringar för båda de berörda länderna för att ta hänsyn till handelns omfattning och kostnader efter import, inklusive tullsatsen i fråga om Ryssland.
(65)
Jämförelsen visade att priset på den dumpade produkten med ursprung i de berörda länderna som såldes i unionen under undersökningsperioden underskred unionsindustrins priser med upp till ca 30 %.
4. Unionsindustrins situation
(66)
I enlighet med artikel 3.5 i grundförordningen omfattade undersökningen av den dumpade importens inverkan på unionsindustrin en bedömning av alla ekonomiska omständigheter och förhållanden som var av betydelse för unionsindustrins tillstånd under skadeundersökningsperioden.
(67)
Såsom förklaras ovan tillämpade kommissionen ett stickprovsförfarande avseende unionstillverkare. Vid skadeanalysen fastställdes skadeindikatorerna på följande två nivåer:
-
De makroekonomiska aspekterna (produktion, kapacitet, försäljningsvolym, marknadsandel, tillväxt, sysselsättning, produktivitet, priser samt dumpningsmarginalernas storlek och återhämtning från verkningarna av tidigare dumpning) bedömdes för hela unionstillverkningen på grundval av de uppgifter som inhämtats från de samarbetsvilliga tillverkarna samt en uppskattning baserad på uppgifter i klagomålet för övriga unionstillverkare.
-
De mikroekonomiska aspekterna (lager, löner, lönsamhet, räntabilitet, kassaflöde, kapitalanskaffningsförmåga och investeringar) analyserades för de unionstillverkare som ingick i urvalet och på grundval av uppgifter från dem.
4.1 Makroekonomiska aspekter
a) Produktion
(68)
Produktionen i unionen minskade med 44 % mellan 2008 och undersökningsperioden. Den minskade med 47 % under 2009 och med ytterligare 2 procentenheter under 2010, och ökade därefter något (med 5 procentenheter) under undersökningsperioden, då den uppgick till 53 653 ton.
Tabell 4
Produktion
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
95 079
49 917
48 017
53 653
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
b) Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
(69)
Unionstillverkarnas produktionskapacitet låg stabilt på 179 912 ton under hela skadeundersökningsperioden.
Tabell 5
Produktionskapacitet och kapacitetsutnyttjande
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
179 912
179 912
179 912
179 912
Index (2008 = 100)
100
100
100
100
Utnyttjandegrad
53 %
28 %
27 %
30 %
Index (2008 = 100)
100
53
51
56
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
(70)
Kapacitetsutnyttjandet var 53 % under 2008, minskade till 28 % under 2009, till 27 % under 2010 och ökade något under undersökningsperioden till 30 %. Utvecklingen av kapacitetsutnyttjandet avspeglar tydligt produktionsutvecklingen, eftersom kapaciteten förblev stabil.
c) Försäljningsvolym
(71)
Unionstillverkarnas försäljningsvolym till icke-närstående kunder på unionsmarknaden minskade med 38 % under skadeundersökningsperioden. Försäljningen minskade med 45 % under 2009, låg kvar på samma nivå 2010 och ökade blygsamt med 7 procentenheter under undersökningsperioden. Under undersökningsperioden uppgick försäljningen i unionen till 42 379 ton.
Tabell 6
Försäljning i unionen
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
68 870
37 649
37 890
42 379
Index (2008 = 100)
100
55
55
62
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
d) Marknadsandel
(72)
Unionstillverkarnas marknadsandel låg på en relativt stabil nivå under skadeundersökningsperioden och ökade till och med till 72 % under undersökningsperioden. Den ökade marknadsandelen berodde på att unionstillverkarnas försäljningsvolym minskade något mindre än förbrukningen under perioden.
Tabell 7
Unionstillverkarnas marknadsandel
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Marknadsandel
70 %
68 %
69 %
72 %
Index (2008 = 100)
100
97
98
103
Källa: Svar på frågeformuläret, klagomålet och Eurostat.
e) Tillväxt
(73)
Eftersom förbrukningen minskade med 40 % mellan 2008 och undersökningsperioden, dras slutsatsen att unionstillverkarna inte kunde dra nytta av någon tillväxt på marknaden.
f) Sysselsättning
(74)
Sysselsättningsnivån hos unionstillverkarna minskade med 18 % mellan 2008 och undersökningsperioden. Antalet anställda minskade kraftigt från 982 under 2008 till 824 under 2009 (motsvarande 16 %) och låg kvar i närheten av denna nivå under 2010 för att sedan minska ytterligare till 801 under undersökningsperioden.
Tabell 8
Sysselsättning
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (personer)
982
824
833
801
Index (2008 = 100)
100
84
85
82
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
g) Produktivitet
(75)
Produktiviteten hos unionstillverkarnas anställda, mätt som produktion (i ton) per anställd och år, minskade med 31 % under skadeundersökningsperioden. Denna nedgång speglar det faktum att produktionen minskade snabbare än sysselsättningen.
Tabell 9
Produktivitet
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton per anställd)
194
121
115
134
Index (2008 = 100)
100
63
60
69
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
h) Försäljningspriser
(76)
Unionstillverkarnas årliga genomsnittliga försäljningspriser på unionsmarknaden till icke-närstående kunder minskade med över 10 % under skadeundersökningsperioden. De genomsnittliga priserna steg först med ca 12 % under 2009, föll därefter kraftigt med 23 procentenheter under 2010 och låg kvar på denna nivå under undersökningsperioden. Under undersökningsperioden uppgick unionstillverkarnas genomsnittliga pris till 3 096 euro per ton.
Tabell 10
Unionstillverkarnas genomsnittliga priser
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (euro/ton)
3 489
3 911
3 116
3 096
Index (2008 = 100)
100
112
89
89
Källa: Svar på frågeformulär samt klagomålet.
(77)
Såsom anges ovan underskred den dumpade importen från Ryssland och Turkiet unionsindustrins försäljningspriser.
i) Dumpningsmarginalens storlek och återhämtning från tidigare dumpning
(78)
Med tanke på volym, marknadsandel och priser på importen från Ryssland och Turkiet kan de faktiska dumpningsmarginalernas inverkan på unionsindustrin inte anses vara försumbar. Det är viktigt att komma ihåg det som anges i skäl 16, nämligen att antidumpningsåtgärder är i kraft mot åtta länder. Eftersom unionsindustrin tappade marknadsandelar och gjorde förluster under skadeundersökningsperioden kan ingen faktisk återhämtning från tidigare dumpning konstateras, och det anses därför att unionstillverkningen fortfarande är utsatt för de skadliga verkningarna av eventuell dumpad import på unionsmarknaden.
4.2 Mikroekonomiska aspekter
a) Lager
(79)
De utvalda unionstillverkarnas utgående lager minskade med 18 % mellan 2008 och undersökningsperioden. Lagren ökade måttligt (med 2 %) under 2009 och minskade därefter med 13 procentenheter under 2010 och med ytterligare 7 procentenheter under undersökningsperioden. Under undersökningsperioden uppgick de utgående lagren till 5 338 ton.
Tabell 11
Utgående lager
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (ton)
6 526
6 661
5 822
5 338
Index (2008 = 100)
100
102
89
82
Källa: Svar på frågeformulär.
b) Löner
(80)
De årliga arbetskraftskostnaderna minskade med 10 % mellan 2008 och undersökningsperioden. Arbetskostnaden minskade betydligt under 2009 med nästan 20 % (motsvarande den minskade sysselsättningen) och ökade därefter med 4 procentenheter under 2010 och med ytterligare 5 procentenheter under undersökningsperioden.
Tabell 12
Årliga arbetskraftskostnader
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (euro)
26 412 013
21 500 757
22 490 982
23 860 803
Index (2008 = 100)
100
81
85
90
Källa: Svar på frågeformulär.
c) Lönsamhet och räntabilitet
(81)
Under skadeundersökningsperioden minskade lönsamheten för de utvalda tillverkarnas försäljning av den likadana produkten på unionsmarknaden till icke-närstående kunder, uttryckt som en procentandel av nettoförsäljningen, från sunda vinster till betydande förluster. Vinsterna sjönk från 9,6 % under 2008 till - 1,2 % under 2009 och sjönk ytterligare under 2010 till - 7,8 %. Situationen förbättrades något under undersökningsperioden, då förlusterna uppgick till - 7,0 %.
Tabell 13
Lönsamhet och räntabilitet
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Lönsamhet av försäljning i unionen
9,6 %
-1,2 %
-7,8 %
-7,0 %
Index (2008 = 100)
100
-12
-81
-73
Räntabilitet
23,9 %
-1,7 %
-9,4 %
-10,6 %
Index (2008 = 100)
100
-7
-39
-44
Källa: Svar på frågeformulär.
(82)
Räntabiliteten, uttryckt som vinst i procent av investeringarnas bokförda nettovärde, följde i stort sett lönsamhetsutvecklingen.
d) Kassaflöde och kapitalanskaffningsförmåga
(83)
Nettokassaflödet från den löpande verksamheten var positivt och låg på 9,3 miljoner euro 2008. Det förbättrades blygsamt under 2009 till 9,8 miljoner euro, men sjönk 2010 och gick ned till endast 1,5 miljoner euro innan det nådde det negativa värdet - 4,6 miljoner euro under undersökningsperioden.
(84)
Det fanns inget som tydde på att unionsindustrin hade svårt att anskaffa kapital, i första hand tack vare att några av tillverkarna ingår i större koncerner.
Tabell 14
Kassaflöde
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (euro)
9 279 264
9 851 842
1 470 524
-4 662 347
Index (2008 = 100)
100
106
16
-50
Källa: Svar på frågeformulär.
e) Investeringar
(85)
De utvalda företagens årliga investeringar i produktionen av den likadana produkten minskade stadigt under skadeundersökningsperioden. Den största nedgången var 2009, då investeringarna minskade med 32 %, som följdes av en minskning med 25 procentenheter 2010 och med ytterligare 8 procentenheter under undersökningsperioden. De totala årliga investeringarna sjönk från 8,3 miljoner euro under 2008 till 2,9 miljoner euro under undersökningsperioden.
Tabell 15
Nettoinvesteringar
Urval
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Enheter (euro)
8 309 731
5 658 145
3 579 323
2 946 383
Index (2008 = 100)
100
68
43
35
Källa: Svar på frågeformulär.
5. Slutsats om skada
(86)
Analysen av de makroekonomiska uppgifterna visar att unionstillverkarna minskade sin tillverkning och försäljning betydligt under skadeundersökningsperioden. Detta sammanföll med en minskad efterfrågan på unionsmarknaden, vilket är en liten ökning av unionsindustrins marknadsandel. Kapacitetsutnyttjandet minskade från den redan låga andelen på 53 % under 2008 till så lågt som 30 % under undersökningsperioden. Sysselsättningen minskade dessutom med 18 %.
(87)
Samtidigt visar de relevanta mikroekonomiska indikatorerna en tydlig försämring av den ekonomiska situationen för de unionstillverkare som ingick i urvalet. Utvecklingen av priserna, lönsamheten och räntabiliteten visar en mycket negativ bild, med en nedgång från en sund nivå 2008 till betydande förluster under undersökningsperioden. Även kassaflödet försämrades betydligt.
(88)
Mot denna bakgrund dras preliminärt slutsatsen att unionsindustrin har lidit väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.5 i grundförordningen.
E. ORSAKSSAMBAND
1. Inledning
(89)
I enlighet med artikel 3.6 och 3.7 i grundförordningen undersökte kommissionen om den dumpade importen har vållat unionsindustrin skada i en sådan utsträckning att den kan betecknas som väsentlig. Andra kända faktorer utöver den dumpade importen som samtidigt kunde ha vållat unionsindustrin skada granskades också för att säkerställa att den eventuella skada som dessa andra faktorer hade vållat inte tillskrevs den dumpade importen.
2. Verkningar av den dumpade importen
(90)
Mellan 2008 och undersökningsperioden ökade volymen av den dumpade importen av den berörda produkten med 46 % på en marknad som minskade med 40 %, vilket ledde till en ökning av den dumpade importens marknadsandel från 2 % till 5 %.
(91)
Ökningen av den dumpade importen av den berörda produkten från de berörda länderna under skadeundersökningsperioden sammanföll med en nedåtgående trend för alla skadeindikatorer för unionsindustrin, med undantag av marknadsandel. Unionsindustrin förlorade 38 % av sin försäljning i unionen och försäljningspriserna sjönk med 11 % på grund av det tryck på priserna som den dumpade lågprisimporten utövade på unionsmarknaden.
(92)
Det betydande prisunderskridandet hindrade unionsindustrin från att överföra de ökade produktionskostnaderna, vilket resulterade i en minskad och negativ lönsamhet under undersökningsperioden.
(93)
Mot denna bakgrund dras preliminärt slutsatsen att den dumpade lågprisimporten från Ryssland och Turkiet vållar unionsindustrin väsentlig skada.
3. Verkningar av andra faktorer
3.1 Import från andra tredjeländer
(94)
Under skadeundersökningsperioden förekom en betydande import från andra tredjeländer, däribland från länder som omfattas av antidumpningsåtgärder. Den totala marknadsandelen för importen från andra länder än Ryssland och Turkiet minskade mellan 2008 och undersökningsperioden från 28 % till 23 %.
(95)
I tabellen nedan visas utvecklingen av importvolymer, priser och marknadsandelar för länder som omfattas av antidumpningsåtgärder och andra tredjeländer, enligt uppgifter från Eurostat.
Tabell 16
Import från andra länder
Land
2008
2009
2010
Undersökningsperioden
Länder som omfattas av antidumpningsåtgärder
Volym (ton)
20 614
13 286
9 721
9 784
Marknadsandel (i %)
21
24
18
17
Genomsnittligt pris (euro)
1 639
1 749
1 468
1 563
Andra tredjeländer
Volym (ton)
6 705
2 844
4 093
3 608
Marknadsandel (i %)
7
5
7
6
Genomsnittligt pris (euro)
2 279
2 962
2 319
2 925
Sammanlagt för alla tredjeländer utom Ryssland och Turkiet
Volym (ton)
27 319
16 131
13 814
13 392
Marknadsandel (i %)
28
29
25
23
Genomsnittligt pris (euro)
1 796
1 963
1 720
1 930
(96)
Såsom framgår av tabellen ovan fortsatte importen från de åtta länder som omfattas av antidumpningsåtgärder till unionsmarknaden, men dess marknadsandel minskade från 21 % under 2008 till 17 % under undersökningsperioden. De genomsnittliga priserna på denna import ligger i allmänhet lägre än priserna på den dumpade importen från de berörda länderna. Ovanstående tabell med uppgifter från Eurostat visar förstås de genomsnittliga priserna cif före tull. Men även när hänsyn har tagits till antidumpningstullen är priserna på denna import fortfarande låga och jämförbara med priserna på den ryska och turkiska importen och mycket lägre än unionstillverkarnas genomsnittliga priser.
(97)
Det ska dock medges att den produkt som är föremål för undersökning omfattar många olika typer av produkter och att en jämförelse av de genomsnittliga priserna överlag kanske inte är en meningsfull skadeindikator. Samtidigt anses det att de gällande antidumpningsåtgärderna undanröjer de skadliga verkningarna av denna import.
(98)
Följaktligen, och eftersom marknadsandelen för importen från de länder som är föremål för åtgärder minskar, dras preliminärt slutsatsen att en eventuell negativ inverkan av denna lågprisimport inte bryter orsakssambandet mellan den dumpade importen från de berörda länderna och den skada som unionsindustrin lidit.
(99)
Marknadsandelen för importen från andra tredjeländer minskade något under skadeundersökningsperioden, från 7 % under 2008 till 6 % under undersökningsperioden. De genomsnittliga priserna för denna import är i allmänhet högre än priserna på den dumpade importen från de berörda länderna, men något lägre än unionstillverkarnas genomsnittliga priser.
(100)
Även om jämförelsen mellan de genomsnittliga priserna i allmänhet kanske inte kan betraktas som en meningsfull indikator på grund av de många olika produkttyperna, med tanke på den nedåtgående trenden för denna import, dras preliminärt slutsatsen att en eventuell negativ inverkan av importen från andra tredjeländer inte heller bryter orsakssambandet mellan den dumpade importen från de berörda länderna och den skada som unionsindustrin lidit.
3.2 Den krympande marknadens och den ekonomiska krisens inverkan
(101)
Den finansiella och ekonomiska krisen 2008/2009 är med all sannolikhet orsaken till den minskade förbrukningen av rördelar. Förbrukningen minskade med över 40 % mellan 2008 och 2009 och låg sedan kvar på denna låga nivå under resten av skadeundersökningsperioden (även om den ökade något under undersökningsperioden). Eftersom de fasta kostnaderna utgör upp till 40 % av tillverkningskostnaderna för unionstillverkarna medför den minskade efterfrågan, försäljningen och produktionen betydligt högre tillverkningskostnader per enhet. Detta har naturligtvis en betydande inverkan på unionsindustrins lönsamhet.
(102)
Produktionsnedgången kan visserligen ha påverkat unionsindustrins situation, särskilt under 2009 (när nedgången faktiskt inträffade), men man kan ändå rimligen förvänta sig att unionsindustrin i normalfallet skulle kunna höja sina priser åtminstone på medellång till lång sikt och föra över kostnadsökningen till påföljande år. Såsom framgår av de minskande priserna i unionen var dock detta inte fallet, och det anses att detta var omöjligt på grund av det kraftiga prisunderskridandet genom den dumpade importen.
(103)
Mot bakgrund av dessa omständigheter dras preliminärt slutsatsen att de eventuella negativa verkningarna av den minskade efterfrågan inte bryter orsakssambandet mellan den skada som unionsindustrin lidit och den dumpade importen från Ryssland och Turkiet.
4. Slutsats om orsakssamband
(104)
Sammanfattningsvis har den dumpade importen från Ryssland och Turkiet orsakat den väsentliga skada som unionsindustrin lidit.
(105)
Andra faktorer som kan ha vållat unionsindustrin skada har också analyserats. I detta avseende konstaterades det att importen från andra tredjeländer, bland annat från länder som omfattas av antidumpningsåtgärder, och effekterna av den minskade efterfrågan visserligen kan ha bidragit till skadan men inte bryter orsakssambandet.
(106)
På grundval av denna analys, i vilken verkningarna av alla kända faktorer som har betydelse för unionsindustrins situation vederbörligen har avgränsats och åtskilts från den dumpade importens skadevållande verkningar, dras preliminärt slutsatsen att den dumpade importen från de berörda länderna har vållat unionsindustrin väsentlig skada i den mening som avses i artikel 3.6 i grundförordningen.
F. UNIONENS INTRESSE
(107)
I enlighet med artikel 21 i grundförordningen undersökte kommissionen om det, trots den preliminära slutsatsen om skadevållande dumpning, fanns tvingande skäl att dra slutsatsen att det inte ligger i unionens intresse att införa åtgärder i detta särskilda fall. Analysen av unionens intresse grundades på en bedömning av alla berörda parters intressen, däribland unionsindustrin, importörerna och användarna av den berörda produkten.
1. Unionsindustrins intresse
(108)
Om åtgärder införs förväntas det att prisdepressionen och förlusterna kommer att mildras och att unionsindustrins försäljningspriser kommer att börja återhämta sig, vilket skulle medföra en betydande förbättring av unionsindustrins ekonomiska situation.
(109)
Om inga antidumpningsåtgärder införs skulle däremot unionsindustrins situation sannolikt fortsätta att försämras. I ett sådant scenario skulle unionsindustrin kunna tappa marknadsandelar eftersom den inte kan följa de marknadspriser som bestäms av den dumpade importen från de berörda länderna. Detta kommer sannolikt att leda till onödiga nedskärningar av kostnader och nedläggning av produktionsanläggningar i unionen med omfattande bortfall av arbetstillfällen som en följd.
(110)
Mot bakgrund av ovannämnda omständigheter dras preliminärt slutsatsen att införandet av antidumpningsåtgärder skulle ligga i unionsindustrins intresse.
2. Icke-närstående unionsimportörers intresse
(111)
Såsom anges ovan samarbetade bara två icke-närstående importörer fullt ut i den här undersökningen genom att svara på frågeformuläret. Bara en liten del av dessa två importörers omsättning rörde återförsäljning av den berörda produkten. Följaktligen kommer effekten av åtgärderna sannolikt att bli minimal.
3. Användarnas intresse
(112)
Fyra användare samarbetade i detta förfarande genom att besvara frågeformuläret. Ingen av dem importerar produkten i fråga från de berörda länderna och de har alla angett att verkningarna av eventuella åtgärder inte skulle vara meningsfulla.
(113)
Eftersom ingen användare som importerar från de berörda länderna gav sig till känna, och i avsaknad av uppgifter som tyder på motsatsen, dras preliminärt slutsatsen att åtgärdernas inverkan på användarindustrins lönsamhet och ekonomiska situation kommer att vara ganska begränsad.
4. Slutsats om unionens intresse
(114)
Det kan konstateras att införandet av åtgärder mot dumpad import av den berörda produkten från Ryssland och Turkiet förväntas ge unionsindustrin möjlighet att förbättra sin situation genom ökade försäljningsvolymer, högre priser och större vinster. Även om det kan uppkomma vissa negativa effekter i form av kostnadsökningar för vissa importörer, kommer dessa troligen att vara begränsade.
(115)
Två samarbetsvilliga turkiska exportörer hävdade att införandet av åtgärder mot ett litet exporterande land som Turkiet i praktiken skulle lämna hela unionsmarknaden i händerna på ett fåtal tillverkare, vilket skulle få till följd att konkurrensförhållandena påverkades negativt.
(116)
I detta avseende noteras det att en antidumpningstull som regel inte är avsedd att stänga ute och stoppa handelsflödena från de undersökta länderna. Åtgärderna syftar till att skapa lika konkurrensvillkor mellan olika marknadsaktörer. Samtidigt noteras det att det på unionsmarknaden finns fler än 20 europeiska tillverkare och att importen från andra tredjeländer är betydande. Det förefaller därför inte finnas någon anledning till eventuella förbehåll för konkurrensförhållandena på unionsmarknaden.
(117)
Mot bakgrund av ovanstående dras preliminärt slutsatsen att det inte finns några tvingande skäl som talar emot införandet av provisoriska åtgärder på import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland och Turkiet.
G. PROVISORISKA ANTIDUMPNINGSÅTGÄRDER
(118)
Med hänsyn till de slutsatser som dragits om dumpning, skada, orsakssamband och unionens intresse bör provisoriska åtgärder införas på import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland och Turkiet för att förhindra att dumpad import vållar unionsindustrin ytterligare skada.
1. Nivå för undanröjande av skada
(119)
De provisoriska åtgärderna mot import med ursprung i de berörda länderna bör införas på en nivå som är tillräcklig för att undanröja dumpning, utan att överskrida den skadenivå som den dumpade importen vållar unionsindustrin. Vid beräkningen av storleken på den tullsats som är nödvändig för att undanröja verkningarna av den skadevållande dumpningen, ansågs det att eventuella åtgärder borde göra det möjligt för unionsindustrin att täcka sina produktionskostnader och uppnå en vinst före skatt som rimligen skulle kunna uppnås under normala konkurrensförhållanden, dvs. om det inte förekom någon dumpad import.
(120)
Eftersom de fastställda underskridandemarginalerna i samtliga fall är högre än respektive dumpningsmarginaler och eftersom unionsindustrin lidit förluster under undersökningsperioden, skulle den beräknade nivån för undanröjande av skada i sig alltid vara ännu högre. Det ansågs följaktligen att ingen detaljerad beräkning av skadenivåerna behövdes.
2. Provisoriska åtgärder
(121)
Mot bakgrund av ovanstående och i enlighet med artikel 7.2 i grundförordningen anser kommissionen att en preliminär antidumpningstull bör införas på import av den berörda produkten med ursprung i Ryssland och Turkiet på samma nivå som den lägsta konstaterade dumpnings- och skademarginalen, i enlighet med regeln om lägsta tull, vilken i samtliga fall är dumpningsmarginalen.
(122)
I avsaknad av samarbete från ryska exporterande tillverkare beräknades en landsomfattande dumpningsmarginal för Ryssland i enlighet med förklaringarna i skälen 21-31.
(123)
Eftersom samarbetsviljan ansågs vara relativt låg i Turkiet baserades den övriga dumpningsmarginalen för Turkiet på en rimlig metod som ger en marginal som är högre än den högsta bland de individuella marginalerna för de tre samarbetsvilliga företagen, i enlighet med förklaringarna i skäl 49.
(124)
På grundval av ovanstående uppgår de föreslagna tullsatserna till följande:
Land
Företag
Preliminär antidumpningstull
Ryssland
Alla företag
23,8 %
Turkiet
RSA
9,6 %
Sardogan
2,9 %
Unifit
12,1 %
Övriga företag
16,7 %
(125)
De individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser som anges i denna förordning fastställdes på grundval av resultaten av den aktuella undersökningen. De återspeglar således den situation som i denna undersökning befunnits föreligga för dessa företag. Dessa tullsatser (i motsats till den landsomfattande tull som gäller för ”övriga företag”) gäller alltså enbart import av produkter med ursprung i de berörda länderna och som har tillverkats av de företag, dvs. de specifika rättsliga enheter, som nämns. Importerade produkter som tillverkats av ett annat företag som inte specifikt omnämns med namn och adress i artikeldelen till den här förordningen, däribland enheter som är närstående till dem som specifikt omnämns, kan inte omfattas av dessa tullsatser utan ska omfattas av den tullsats som gäller för ”övriga företag”.
(126)
Ansökningar om tillämpning av dessa individuella företagsspecifika antidumpningstullsatser (t.ex. till följd av en ändring av enhetens namn eller inrättandet av nya produktions- eller försäljningsenheter) bör utan dröjsmål sändas till kommissionen (4) tillsammans med alla relevanta uppgifter, särskilt sådana ändringar av företagets verksamhet som rör produktion, inhemsk försäljning och exportförsäljning som hänger samman med exempelvis namnändringen eller ändringen av produktions- och försäljningsenheterna. Förordningen kommer därefter vid behov att ändras i enlighet med detta genom en uppdatering av förteckningen över de företag som omfattas av individuella tullsatser.
(127)
I syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av antidumpningstullen bör nivån på tullen för övriga företag inte tillämpas enbart på de icke-samarbetsvilliga exporterande tillverkarna, utan också på de tillverkare som inte hade någon export till unionen under undersökningsperioden.
H. SLUTBESTÄMMELSE
(128)
Enligt god förvaltningspraxis bör det fastställas en period inom vilken berörda parter som gett sig till känna inom den tidsfrist som anges i tillkännagivandet om inledande skriftligen får meddela sina synpunkter samt begära att bli hörda. Det bör dessutom påpekas att alla undersökningsresultat i denna förordning rörande införandet av antidumpningstullar är preliminära och kan komma att behöva omprövas inför eventuella slutliga åtgärder.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
1. En preliminär antidumpningstull införs härmed på import av rördelar (andra än gjutna rördelar, flänsar och gängade rördelar) av järn eller stål (inte inbegripet rostfritt stål) med en ytterdiameter av högst 609,6 mm av det slag som används för stumsvetsning eller andra ändamål, som för närvarande klassificeras enligt KN-nummer ex 7307 93 11, ex 7307 93 19 och ex 7307 99 80 (Taric-nummer 7307931191, 7307931193, 7307931194, 7307931195, 7307931199, 7307931991, 7307931993, 7307931994, 7307931995, 7307931999, 7307998092, 7307998093, 7307998094, 7307998095 och 7307998098), med ursprung i Ryssland och Turkiet.
2. Följande preliminära antidumpningstullar ska tillämpas på nettopriset fritt unionens gräns, före tull, på de produkter som beskrivs i punkt 1 och som tillverkats av nedanstående företag:
Land
Företag
Preliminär antidumpningstull
Taric-tilläggsnummer
Ryssland
Alla företag
23,8 %
-
Turkiet
RSA Tesisat Malzemeleri San ve Ticaret AȘ, Küçükköy, Istanbul
9,6 %
B295
SARDOĞAN Endüstri ve Ticaret, Kurtköy Pendik, Istanbul
2,9 %
B296
UNIFIT Boru Baglanti Elemanlari Ltd. Sti, Tuzla, Istanbul
12,1 %
B297
Övriga företag
16,7 %
B999
3. Övergång till fri omsättning i unionen av den produkt som avses i punkt 1 ska förutsätta att det lämnas en säkerhet som motsvarar nivån på den preliminära tullen.
4. Om inget annat anges ska gällande bestämmelser om tullar tillämpas.
Artikel 2
Utan att det påverkar tillämpningen av artikel 20 i förordning (EG) nr 1225/2009, kan berörda parter begära att få information om de viktigaste omständigheter och överväganden som legat till grund för antagandet av denna förordning, skriftligen lämna sina synpunkter och begära att få höras muntligt av kommissionen inom en månad efter det att denna förordning har trätt i kraft.
I enlighet med artikel 21.4 i förordning (EG) nr 1225/2009 får berörda parter inom en månad efter det att denna förordning trätt i kraft lämna synpunkter på dess tillämpning.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 1 i denna förordning ska tillämpas i sex månader.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 30 juli 2012.


Input:
32011R1049
L 276/2
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 1049/2011
od 20. listopada 2011.
o provedbi članka 11. stavka 1. Uredbe (EU) br. 753/2011 o mjerama ograničavanja protiv određenih pojedinaca, skupina, poduzeća i subjekata s obzirom na stanje u Afganistanu
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 215. stavak 2.,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EU) br. 753/2011 od 1. kolovoza 2011. o mjerama ograničavanja protiv određenih pojedinaca, skupina, poduzeća i subjekata s obzirom na stanje u Afganistanu (1), a posebno njezin članak 11. stavak 1.,
budući da:
(1)
Vijeće je 1. kolovoza 2011. donijelo Uredbu (EU) br. 753/2011.
(2)
Odbor Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda, osnovan na temelju stavka 30. Rezolucije Vijeća sigurnosti 1988 (2011.), dana 4. lipnja 2011. odobrio je dodavanje tri osobe na popis pojedinaca, skupina, poduzeća i subjekata koji podliježu mjerama ograničavanja.
(3)
Prilog I. Uredbi (EU) br. 753/2011 trebalo bi izmijeniti na odgovarajući način,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Osobe navedene u Prilogu ovoj Uredbi dodaju se popisu određenom u Prilogu I. Uredbi (EU) br. 753/2011.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu na dan objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Luxembourgu 20. listopada 2011.


Input:
32012R0651
L 201/135
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
04.07.2012.
UREDBA (EU) br. 651/2012 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 4. srpnja 2012.
o izdavanju eurokovanica
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 133.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon podnošenja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europske središnje banke (1),
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (2),
budući da:
(1)
Zaključcima Vijeća od 23. studenoga 1998. i 5. studenoga 2002. o eurokovanicama namijenjenima optjecaju, Preporukom Komisije 2009/23/EZ od 19. prosinca 2008. o zajedničkim smjernicama za nacionalne strane i izdavanje eurokovanica namijenjenih optjecaju (3), koje su potvrđene zaključcima Vijeća od 10. veljače 2009. te Preporukom Komisije 2010/191/EU od 22. ožujka 2010. o području primjene i učincima euronovčanica i eurokovanica kao zakonskog sredstva plaćanja (4) preporučuju se prakse u vezi s izdavanjem eurokovanica namijenjenih optjecaju, uključujući prigodne eurokovanice, savjetovanjem prije uništenja prikladnih optjecajnih eurokovanica i upotrebom numizmatičkih eurokovanica.
(2)
Nepostojanje obveznih odredbi za izdavanje eurokovanica može dovesti do različitih praksi među državama članica zbog čega se ne ostvaruje dovoljno cjelovit okvir za jedinstvenu valutu. Stoga je radi transparentnosti i pravne sigurnosti potrebno uvesti obvezujuća pravila za izdavanje eurokovanica.
(3)
U skladu s Uredbom Vijeća (EZ) br. 974/98 od 3. svibnja 1998. o uvođenju eura (5), kovanice nominirane u eurima i centima koje su usklađene s apoenima i tehničkim specifikacijama koje je utvrdilo Vijeće imaju status zakonskog sredstva plaćanja u svim državama članicama čija je valuta euro. Apoeni i tehničke specifikacije eurokovanica utvrđeni su u Uredbi Vijeća (EZ) br. 975/98 od 3. svibnja 1998. o apoenima i tehničkim specifikacijama eurokovanica namijenjenih optjecaju (6).
(4)
Državama članicama čija je valuta euro trebale bi također biti u mogućnosti izdavati prigodne kovanice od 2 eura u čast posebnih događaja, pridržavajući se ograničenja utvrđenih za pojedinu godinu i za pojedinu državu članicu izdavateljicu u odnosu na broj izdanja tih kovanica. Potrebno je utvrditi određena ograničenja količine prigodnih eurokovanica kako bi se osiguralo da te kovanice i dalje zadrže manji udio u ukupnom broju kovanica od 2 eura u optjecaju. Međutim, ta ograničenja količine trebala bi omogućiti izdavanje dovoljne količine kovanica kako bi se osiguralo da prigodne eurokovanice mogu učinkovito biti u optjecaju.
(5)
Državama članicama čija je valuta euro trebale bi također biti u mogućnosti izdavati numizmatičke eurokovanice koje nisu namijenjene optjecaju i koje se trebaju lako razlikovati od optjecajnih kovanica. Numizmatičke bi eurokovanice trebale imati status zakonskog sredstva plaćanja samo u državi članici izdavateljici i ne bi se trebale izdavati s ciljem njihova ulaska u optjecaj.
(6)
Primjereno je da se izdanja numizmatičkih eurokovanica obračunavaju u količini kovanica koju odobrava Europska središnja banka, ali na agregatnoj osnovi, a ne za svako pojedino izdanje.
(7)
Nadležne bi institucije trebale periodično pažljivo preispitivati upotrebu različitih apoena eurokovanica i euronovčanica, kako je trenutačno predviđeno, u odnosu na kriterije troškova i prihvaćenost u javnosti. Komisija bi trebala posebno provesti analizu učinaka daljnjeg izdavanja kovanica od jednog i dva centa.
(8)
Kako bi se izbjeglo da jedna država članica uništi prikladne optjecajne eurokovanice, dok takve kovanice mogu biti potrebne u drugoj državi članici, države članice bi se trebale međusobno savjetovati prije uništenja takvih kovanica,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Definicije
Za potrebe ove Uredbe primjenjuju se sljedeće definicije:
(1)
„optjecajne kovanice” znači eurokovanice namijenjene optjecaju čiji su apoeni i tehničke specifikacije utvrđeni u Uredbi (EZ) br. 975/98;
(2)
„prigodne kovanice” znači optjecajne kovanice koje su namijenjene sjećanju na posebne događaje kako je navedeno u članku 1.h Uredbe (EZ) br. 975/98;
(3)
„numizmatičke kovanice” znači eurokovanice koje su namijenjene sakupljanju, a koje nisu izdane s ciljem njihova ulaska u optjecaj.
Članak 2.
Vrste eurokovanica
1. Države članice mogu izdavati dvije vrste eurokovanica: optjecajne kovanice i numizmatičke kovanice.
2. Komisija provodi analizu učinaka daljnjeg izdavanja kovanica od jednog i dva centa. Analiza učinaka uključuje analizu troškova i koristi koja uzima u obzir stvarne proizvodne troškove tih kovanica u odnosu na njihovu vrijednost i koristi.
Članak 3.
Izdavanje optjecajnih kovanica
1. Optjecajne kovanice izdaju se i puštaju u optjecaj po nominalnoj vrijednosti.
2. Manji dio koji ne prelazi 5 % kumulativne ukupne neto vrijednosti i količine optjecajnih kovanica koje izdaje država članica, uzimajući u obzir samo godine s pozitivnim neto izdanjem, može se pustiti na tržište po vrijednosti većoj od nominalne ako je to opravdano zbog posebne kvalitete kovanice, posebnog pakiranja ili dodatnih pruženih usluga.
Članak 4.
Izdavanje prigodnih kovanica
1. Svaka država članica čija je valuta euro može izdati samo dvije prigodne kovanice godišnje, osim:
(a)
ako prigodne kovanice zajednički izdaju sve države članice čija je valuta euro ili
(b)
ako je prigodna kovanica izdana zbog privremenog upražnjenja mjesta šefa države ili zbog privremenog obavljanja funkcije šefa države.
2. Ukupan broj prigodnih kovanica puštenih u optjecaj za svako pojedino izdanje ne prelazi višu od sljedeće dvije gornje granice:
(a)
0,1 % kumulativnog ukupnog neto broja kovanica od 2 eura koje su u optjecaj pustile sve države članice čija je valuta euro do početka godine koja prethodi godini izdanja prigodne kovanice; ta se gornja granica može povisiti na 2,0 % kumulativnog ukupnog neto broja kovanica od 2 eura svih država članica čija je valuta euro, ako je izdanje u čast općepoznatog i iznimno simboličnog događaja, te se u tom slučaju država članica izdavateljica suzdržava od izdavanja druge prigodne kovanice upotrebljavajući povišenu gornju granicu tijekom sljedeće četiri godine te navodi razloge za odabir te povišene gornje granice ili
(b)
5,0 % kumulativnog ukupnog neto broja kovanica od 2 eura koje je dotična država članica pustila u optjecaj do početka godine koja prethodi godini izdanja prigodne kovanice.
3. Vijeće donosi odluku o izdavanju prigodnih kovanica sa zajedničkim dizajnom koje izdaju sve države članice čija je valuta euro. Prava glasa država članica čija valuta nije euro suspendiraju se pri donošenju te odluke.
Članak 5.
Izdavanje numizmatičkih kovanica
1. Numizmatičke kovanice imaju status zakonskog sredstva plaćanja samo u državi članici izdavateljici.
Identitet države članice izdavateljice mora biti jasno i lako prepoznatljiv na kovanici.
2. Kako bi ih se lako razlikovalo od optjecajnih kovanica, numizmatičke kovanice ispunjavaju sljedeće kriterije:
(a)
njihova nominalna vrijednost mora biti različita od nominalnih vrijednosti optjecajnih kovanica;
(b)
njihove slike ne smiju biti slične zajedničkim stranama optjecajnih kovanica, a ako su njihove slike slične bilo kojoj nacionalnoj strani optjecajnih kovanica, njihov sveukupni izgled i dalje se može lako razlikovati;
(c)
njihova boja, promjer i težina moraju se znatno razlikovati od optjecajnih kovanica u najmanje dvije od navedenih triju karakteristika; razlika se smatra znatnom ako su vrijednosti, uključujući odstupanja, izvan opsega odstupanja utvrđenih za optjecajne kovanice i
(d)
ne smiju imati valovito nazupčan rub ili oblik „španjolskog cvijeta”.
3. Numizmatičke kovanice mogu se pustiti na tržište po nominalnoj ili većoj vrijednosti.
4. Izdanja numizmatičkih kovanica obračunavaju se na agregatnoj osnovi u količini izdanih kovanica koju odobrava Europska središnja banka.
5. Države članice poduzimaju sve odgovarajuće mjere kako bi spriječile da se numizmatičke kovanice upotrebljavaju kao sredstvo plaćanja.
Članak 6.
Savjetovanje prije uništenja optjecajnih kovanica
Prije uništenja optjecajnih kovanica koje nisu eurokovanice neprikladne za optjecaj u smislu članka 2. točke (b) Uredbe (EU) br. 1210/2010 Europskog parlamenta i Vijeća od 15. prosinca 2010. o provjeri autentičnosti eurokovanica i rukovanju eurokovanicama neprikladnim za optjecaj (7) države članice se međusobno savjetuju preko odgovarajućeg pododbora Gospodarskog i financijskog odbora te obavješćuju direktore kovnica država članica čija je valuta euro.
Članak 7.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 4. srpnja 2012.


Input:
A BIZOTTSÁG 252/2012/EU RENDELETE
(2012. március 21.)
az egyes élelmiszerekben előforduló dioxinok, dioxinszerű PCB-k és nem dioxinszerű PCB-k koncentrációjának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról és az 1883/2006/EK rendelet hatályon kívül helyezéséről
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a takarmány- és élelmiszerjog, valamint az állat-egészségügyi és az állatok kíméletére vonatkozó szabályok követelményeinek történő megfelelés ellenőrzésének biztosítása céljából végrehajtott hatósági ellenőrzésekről szóló, 2004. április 29-i 882/2004/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 11. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az élelmiszerekben előforduló egyes szennyező anyagok felső határértékeinek meghatározásáról szóló, 2006. december 19-i 1881/2006/EK bizottsági rendelet (2) megállapítja az egyes élelmiszerekben előforduló nem dioxinszerű PCB-k, dioxinok és furánok, valamint a dioxinok, a furánok és a dioxinszerű PCB-k összegének felső határértékeit.
(2)
A takarmányokban és élelmiszerekben előforduló dioxinok, furánok és PCB-k csökkentéséről szóló, 2011. augusztus 23-i 2011/516/EU bizottsági ajánlás (3) beavatkozási szinteket állapít meg, hogy az élelmiszerekben előforduló poliklórozott dibenzo-para-dioxinok (PCDD-k) és a poliklórozott dibenzo-furánok (PCDF-ek), valamint a dioxinszerű PCB-k csökkentését célzó proaktív megközelítésre ösztönözzenek. Ezek a beavatkozási szintek az illetékes hatóságok és a gazdasági szereplők eszközei, amelyek segítségével meghatározhatják azokat az eseteket, amelyekben azonosítani kell a szennyeződés forrását és intézkedni kell a csökkentéséről vagy megszüntetéséről.
(3)
Az egyes élelmiszerek dioxin- és dioxinszerű PCB-tartalmának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételi és vizsgálati módszerek megállapításáról szóló, 2006. december 19-i 1883/2006/EK bizottsági rendelet (4) a hatósági ellenőrzés során alkalmazandó mintavételi eljárásokra és vizsgálati módszerekre vonatkozó konkrét rendelkezéseket állapít meg.
(4)
Az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (EFSA) nem dioxinszerű PCB-kre vonatkozó tudományos szakvéleményének elkészülte után az uniós szintű harmonizálás érdekében megállapított, nem dioxinszerű PCB-kre vonatkozó felső határértékek alkalmazása és a szűrési módszerekre vonatkozó kritériumok frissítése jelentős mértékű módosításokat igényel. Az egyértelműség érdekében indokolt, ha az 1883/2006/EK rendelet helyébe e rendelet lép.
(5)
Az e rendeletben megállapított rendelkezések csak az 1881/2006/EK rendelet végrehajtása tekintetében vonatkoznak a dioxinok, a dioxinszerű PCB-k és a nem dioxinszerű PCB-k mintavételére és vizsgálatára. A rendelkezések nem érintik az egyes élő állatokban és állati termékekben lévő anyagok és azok maradványainak ellenőrzésére szolgáló intézkedésekről, valamint a 85/358/EGK és 86/469/EGK irányelvek, továbbá a 89/187/EGK és 91/664/EGK határozat hatályon kívül helyezéséről szóló, 1996. április 29-i 96/23/EK tanácsi irányelv (5) III. és IV. mellékletében meghatározott mintavételi stratégiát, mintavételi szinteket és mintavételi gyakoriságot. Nem érintik továbbá az egyes élő állatokban és állati termékekben lévő anyagok és azok maradványainak ellenőrzésére szolgáló hatósági mintavételes vizsgálatra vonatkozó részletes szabályok megállapításáról szóló, 1998. február 23-i 98/179/EK bizottsági határozatban (6) meghatározott mintavételi célkritériumokat.
(6)
A PCDD-ket/PCDF-eket és dioxinszerű PCB-ket jelentős mennyiségben tartalmazó minták beazonosításához széles körben elfogadott hitelesítésű, nagy teljesítményű analitikai szűrőmódszer alkalmazható (lehetőleg olyan mintákat kell választani, amelyekben a koncentráció meghaladja a beavatkozási szinteket, és biztosítani kell a felső határértéket meghaladó koncentrációjú minták kiválasztását). Az ezekben a mintákban lévő PCDD/PCDF és dioxinszerű PCB mennyiségét analitikai megerősítő módszerrel kell meghatározni. Indokolt ezért megfelelő követelményeket megállapítani a szűrőmódszerekre, biztosítva, hogy a felső határértékek tekintetében a „hamis megfelelő” arány 5 % alatt legyen, az analitikai megerősítő módszerekre pedig szigorú követelményeket kell megállapítani. A megerősítő módszereknek továbbá lehetővé kell tenniük a koncentrációk meghatározását a kis háttér-koncentrációk tartományában is. Ez fontos az időbeli tendenciák követéséhez, az expozíciófelméréshez, valamint a felső határértékek és a beavatkozási szintek újraértékeléséhez.
(7)
A nagyon nagy halak mintavételéhez meg kell határozni a mintavételi módszert, hogy az az egész Unió területén egységes legyen.
(8)
Ugyanabba a fajba tartozó és azonos régióból származó halak esetében a dioxinok, a dioxinszerű PCB-k és a nem dioxinszerű PCB-k szintje a hal méretétől és korától függően eltérhet. Ezenkívül a dioxinok, a dioxinszerű PCB-k és a nem dioxinszerű PCB-k szintje nem szükségszerűen azonos a hal valamennyi részében. Ezért meg kell határozni a mintavétel és a minta előkészítésének módszerét, hogy az az egész Unió területén egységes legyen.
(9)
Fontos az analitikai eredmények egységes módon történő jelentése és értelmezése, hogy a végrehajtás az egész Unió területén egységes legyen.
(10)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével, és sem az Európai Parlament, sem a Tanács nem ellenezte őket,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
E rendelet alkalmazásában az I. mellékletben szereplő meghatározásokat és rövidítéseket kell alkalmazni.
2. cikk
Az 1881/2006/EK rendelet mellékletének 5. szakaszában felsorolt élelmiszerekben előforduló dioxinok, furánok, dioxinszerű PCB-k és nem dioxinszerű PCB-k koncentrációjának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintavételt az e rendelet II. mellékletében meghatározott módszereknek megfelelően kell végrehajtani.
3. cikk
Az 1881/2006/EK rendelet mellékletének 5. szakaszában felsorolt élelmiszerekben előforduló dioxinok, furánok és dioxinszerű PCB-k koncentrációjának hatósági ellenőrzésére szolgáló minta-előkészítést és mintaelemzést az e rendelet III. mellékletében meghatározott módszereknek megfelelően kell elvégezni.
4. cikk
Az 1881/2006/EK rendelet mellékletének 5. szakaszában felsorolt élelmiszerekben előforduló nem dioxinszerű PCB-k koncentrációjának hatósági ellenőrzésére szolgáló mintaelemzést az e rendelet IV. mellékletében meghatározott analitikai eljárásokra vonatkozó követelményeknek megfelelően kell végrehajtani.
5. cikk
Az 1883/2006/EK rendelet hatályát veszti.
A hatályon kívül helyezett rendeletre való hivatkozásokat erre a rendeletre való hivatkozásként kell értelmezni.
6. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet a hatálybalépésének napjától kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. március 21-én.


Input:
Απόφαση του Ευρωπαϊκού Συμβουλίου
της 11ης Μαΐου 2012
σχετικά με την εξέταση, από μια διάσκεψη αντιπροσώπων των κυβερνήσεων των κρατών μελών, της τροποποίησης των Συνθηκών την οποία προτείνει η ιρλανδική κυβέρνηση υπό μορφή πρωτοκόλλου για τα μελήματα του ιρλανδικού λαού όσον αφορά τη Συνθήκη της Λισαβόνας, το οποίο θα προσαρτηθεί στη Συνθήκη για την Ευρωπαϊκή Ένωση και στη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης, και σχετικά με τη μη σύγκληση Συνέλευσης
(2013/106/ΕΕ)
ΤΟ ΕΥΡΩΠΑΪΚΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για την ίδρυση της Ευρωπαϊκής Ένωσης, και ιδίως το άρθρο 48 παράγραφος 3,
Έχοντας υπόψη την πρόταση για την τροποποίηση των Συνθηκών την οποία υπέβαλε στο Συμβούλιο η ιρλανδική κυβέρνηση στις 20 Ιουλίου 2011 και την οποία το Συμβούλιο υπέβαλε στο Ευρωπαϊκό Συμβούλιο στις 12 Οκτωβρίου 2011,
Έχοντας υπόψη την έγκριση του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου να μη συγκληθεί Συνέλευση [1],
Έχοντας υπόψη τη γνώμη του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου [2],
Κατόπιν διαβίβασης της πρότασης στα εθνικά κοινοβούλια,
Έχοντας υπόψη τη γνώμη της Ευρωπαϊκής Επιτροπής [3],
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1) Στις 18- 19 Ιουνίου 2009, οι αρχηγοί κρατών και κυβερνήσεων των 27 κρατών μελών της Ευρωπαϊκής Ένωσης, συνελθόντες στο πλαίσιο του Ευρωπαϊκού Συμβουλίου, εξέδωσαν απόφαση σχετικά με τα μελήματα του ιρλανδικού λαού όσον αφορά τη Συνθήκη της Λισαβόνας και δήλωσαν ότι, κατά τη στιγμή της σύναψης της επόμενης Συνθήκης προσχώρησης, θα εκπονήσουν τις διατάξεις της εν λόγω απόφασης σε πρωτόκολλο το οποίο θα προσαρτηθεί, σύμφωνα με τους αντίστοιχους συνταγματικούς τους κανόνες, στη Συνθήκη για την Ευρωπαϊκή Ένωση (ΣΕΕ) και στη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης (ΣΛΕΕ).
(2) Στις 20 Ιουλίου 2011, η ιρλανδική κυβέρνηση υπέβαλε, σύμφωνα με το άρθρο 48 παράγραφος 2 πρώτη περίοδος της ΣΕΕ, πρόταση για την τροποποίηση των Συνθηκών υπό μορφή πρωτοκόλλου για τα μελήματα του ιρλανδικού λαού όσον αφορά τη Συνθήκη της Λισαβόνας.
(3) Στις 12 Οκτωβρίου 2011, σύμφωνα με το άρθρο 48 παράγραφος 2 τρίτη περίοδος της ΣΕΕ, η πρόταση της ιρλανδικής κυβέρνησης υποβλήθηκε από το Συμβούλιο στο Ευρωπαϊκό Συμβούλιο. Κοινοποιήθηκε επίσης στα εθνικά κοινοβούλια.
(4) Κατά τη σύνοδό του στις 23 Οκτωβρίου 2011, το Ευρωπαϊκό Συμβούλιο αποφάσισε, σύμφωνα με το άρθρο 48 παράγραφος 3 πρώτο εδάφιο της ΣΕΕ, να διαβουλευθεί με το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο και την Επιτροπή σχετικά με τις προτεινόμενες τροποποιήσεις. Αποφάσισε επίσης, σύμφωνα με το άρθρο 48 παράγραφος 3 δεύτερο εδάφιο της ΣΕΕ, να ζητήσει την έγκριση του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου να μη συγκαλέσει Συνέλευση, δεδομένου ότι, κατά τη γνώμη του, η σύγκληση τέτοιας Συνέλευσης δεν δικαιολογούταν από την έκταση των προτεινόμενων τροποποιήσεων.
(5) Στις 18 Απριλίου 2012, το Ευρωπαϊκό Κοινοβούλιο εξέδωσε ευνοϊκή γνώμη για τις προτεινόμενες τροποποιήσεις. Επίσης, έδωσε την έγκρισή του για τη μη σύγκληση Συνέλευσης, δεδομένου ότι αυτό δεν δικαιολογούταν από την έκταση των προτεινόμενων τροποποιήσεων. Στις 4 Μαΐου 2012, η Επιτροπή εξέδωσε ευνοϊκή γνώμη για τις προτεινόμενες τροποποιήσεις.
(6) Επομένως, είναι σκόπιμο, σύμφωνα με το άρθρο 48 παράγραφος 3 δεύτερο εδάφιο της ΣΕΕ, να αποφασίσει το Ευρωπαϊκό Συμβούλιο ότι μια διάσκεψη αντιπροσώπων των κυβερνήσεων των κρατών μελών θα πρέπει να εξετάσει τις τροποποιήσεις που προτείνει η ιρλανδική κυβέρνηση, να καθορίσει την εντολή της διάσκεψης και να αποφασίσει να μη συγκαλέσει Συνέλευση,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ:
Άρθρο 1
Το Ευρωπαϊκό Συμβούλιο αποφασίζει ότι μια διάσκεψη αντιπροσώπων των κυβερνήσεων των κρατών μελών θα εξετάσει τις τροποποιήσεις τις οποίες προτείνει η ιρλανδική κυβέρνηση υπό μορφή πρωτοκόλλου για τα μελήματα του ιρλανδικού λαού όσον αφορά τη Συνθήκη της Λισαβόνας, το οποίο θα προσαρτηθεί στη Συνθήκη για την Ευρωπαϊκή Ένωση και στη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης, όπως διατυπώνονται στο κείμενο που επισυνάπτεται στην παρούσα απόφαση, και οι οποίες θα αποτελούν την εντολή της εν λόγω διάσκεψης. Λόγω της έκτασης των προτεινόμενων τροποποιήσεων, δεν συγκαλείται Συνέλευση δυνάμει του άρθρου 48 παράγραφος 3 της Συνθήκης για την Ευρωπαϊκή Ένωση.
Άρθρο 2
Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει την ημέρα της έκδοσής της.
Βρυξέλλες, 11 Μαΐου 2012.


Input:
A BIZOTTSÁG 942/2011/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2011. szeptember 22.)
a flufenoxuron hatóanyag jóváhagyásának a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet szerinti megtagadásáról és a 2008/934/EK bizottsági határozat módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 13. cikke (2) bekezdésére és 78. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1107/2009/EK rendelet 80. cikke (1) bekezdésének c) pontja szerint a 91/414/EGK tanácsi irányelv (2) alkalmazandó a jóváhagyási eljárás és feltételek tekintetében azon hatóanyagokra, amelyek esetében - a 91/414/EGK tanácsi irányelv alkalmazására vonatkozó részletes szabályoknak az irányelv 8. cikke (2) bekezdésében említett munkaprogramban szereplő, de az irányelv I. mellékletébe fel nem vett hatóanyagok szokásos és gyorsított eljárással való értékelése tekintetében történő megállapításáról szóló, 2008. január 17-i 33/2008/EK bizottsági rendelet (3) 16. cikkének megfelelően - megállapították a kérelem teljességét. A flufenoxuron hatóanyag esetében a kérelem teljességét az említett rendelet szerint megállapították.
(2)
A 451/2000/EK (4) és az 1490/2002/EK bizottsági rendelet (5) megállapítja a 91/414/EGK irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram második és harmadik szakaszának végrehajtására vonatkozó részletes szabályokat, és létrehozza azon hatóanyagok jegyzékeit, amelyeket a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe történő lehetséges felvétel céljából értékelni kell. E jegyzékekben a flufenoxuron is szerepel.
(3)
A 91/414/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram harmadik szakaszának végrehajtásáról szóló további részletes szabályok megállapításáról szóló, 2002. augusztus 14-i 1490/2004/EK bizottsági rendelet és a 91/414/EGK tanácsi irányelv 8. cikkének (2) bekezdésében említett munkaprogram negyedik szakasza végrehajtásának további részletes szabályait megállapító 2229/2004/EK rendelet módosításáról szóló, 2007. szeptember 20-i 1095/2007/EK bizottsági rendelet (6) 3. cikke (2) bekezdésének megfelelően a bejelentő az 1095/2007/EK rendelet hatálybalépésétől számított két hónapon belül visszavonta a hatóanyagnak a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvételéhez biztosított támogatását. A Bizottság ezért az egyes hatóanyagoknak a 91/414/EGK tanácsi irányelv I. mellékletébe történő felvétele megtagadásáról és az e hatóanyagokat tartalmazó növényvédő szerek engedélyének visszavonásáról szóló, 2008. december 5-i 2008/934/EK bizottsági határozat (7) elfogadásával megtagadta a flufenoxuron felvételét.
(4)
A 91/414/EGK irányelv 6. cikkének (2) bekezdése alapján az eredeti bejelentő (a továbbiakban: kérelmező) gyorsított eljárás alkalmazása iránti új kérelmet nyújtott be a 33/2008/EK rendelet 14-19. cikkében előírtaknak megfelelően.
(5)
A kérelmet az 1490/2002/EK rendelettel kijelölt referens tagállamnak, Franciaországnak nyújtották be. A gyorsított eljárásra vonatkozó határidőt betartották. A hatóanyagra és a támogatott alkalmazásokra vonatkozó előírások azonosak a 2008/934/EK határozatban szereplőkkel. A kérelem megfelel továbbá a 33/2008/EK rendelet 15. cikkében foglalt többi lényegi és eljárási követelménynek is.
(6)
Franciaország értékelte a kérelmező által benyújtott kiegészítő adatokat, és kiegészítő jelentést készített. Az említett jelentést 2010. március 8-án megküldte az Európai Élelmiszerbiztonsági Hatóságnak (a továbbiakban: Hatóság) és a Bizottságnak. A Hatóság a kiegészítő jelentést áttekintésre megküldte a többi tagállamnak és a kérelmezőnek, majd a kapott észrevételeket továbbította a Bizottságnak. A 33/2008/EK rendelet 20. cikke (1) bekezdésének megfelelően és a Bizottság kérésére a Hatóság 2011. február 23-án benyújtotta a Bizottságnak a flufenoxuron kockázatelemzéséből levont következtetéseit (8). Az értékelő jelentés tervezetét, a kiegészítő jelentést és a Hatóság következtetéseit a Bizottság az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottságban a tagállamokkal együtt megvizsgálta, majd ezeket a flufenoxuronról szóló bizottsági vizsgálati jelentés formájában 2011. július 15-én véglegesítették.
(7)
A hatóanyag értékelése során több aggály is felmerült, különös tekintettel a következőkre: a fogyasztói kockázatértékelés elvégzésére nem volt mód, mivel a fogyasztók expozícióját - különösen a különböző metabolitok nagyságrendjét és toxikológiai hatását - nem lehetett megbízhatóan értékelni. Továbbá a flufenoxuron nagy eséllyel biológiailag felhalmozódik az élelmiszerláncban. Ezenfelül megállapították, hogy a vízi szervezetek tekintetében is nagy kockázat áll fenn.
(8)
A Bizottság felkérte a kérelmezőt, hogy nyújtsa be a Hatóság által megfogalmazott következtetésekhez kapcsolódó észrevételeit. A 33/2008/EK rendelet 21. cikke (1) bekezdésének megfelelően a Bizottság arra is felkérte a kérelmezőt, hogy a felülvizsgálati jelentés tervezetét illető észrevételeit is nyújtsa be. A kérelmező benyújtotta észrevételeit, és azokat a Bizottság körültekintően megvizsgálta.
(9)
A kérelmező érvelése azonban nem tudta eloszlatni a (7) preambulumbekezdésben említett aggályokat. Következésképpen nem bizonyított, hogy a javasolt felhasználási körülmények között a flufenoxuront tartalmazó növényvédő szerek általában megfelelnek a 91/414/EGK irányelv 5. cikke (1) bekezdésének a) és b) pontjában megállapított követelményeknek.
(10)
A flufenoxuron használata ezért az 1107/2009/EK rendelet 13. cikkének (2) bekezdése alapján nem hagyható jóvá.
(11)
Azon flufenoxuront tartalmazó növényvédő szerek esetében, amelyek tekintetében a tagállamok az 1107/2009/EK rendelet 46. cikke értelmében türelmi időt biztosítanak, a 2008/934/EK határozat 3. cikkének második bekezdésében foglaltaknak megfelelően a türelmi időnek legkésőbb 2012. december 31-én véget kell érnie.
(12)
E rendelet nem sérti a kérelmezők azon jogát, hogy a flufenoxuronra vonatkozóan újabb kérelmet nyújtsanak be az 1107/2009/EK rendelet 7. cikke szerint.
(13)
Az egyértelműség érdekében a 2008/934/EK határozat mellékletében a flufenoxuronra vonatkozó bejegyzést el kell hagyni.
(14)
A 2008/934/EK határozatot ezért a fentieknek megfelelően módosítani kell.
(15)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állategészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A hatóanyag jóváhagyásának megtagadása
A Bizottság megtagadja a flufenoxuron hatóanyag jóváhagyását.
2. cikk
Átmeneti intézkedések
A tagállamok gondoskodnak a flufenoxuront tartalmazó növényvédő szerek engedélyeinek 2011. december 31-ig történő visszavonásáról.
3. cikk
Türelmi idő
A tagállamok által az 1107/2009/EK rendelet 46. cikke értelmében biztosított türelmi időnek a lehető legrövidebbnek kell lennie, és legkésőbb 2012. december 31-én véget kell érnie.
4. cikk
A 2008/934/EK határozat módosítása
A 2008/934/EK határozat mellékletében a „flufenoxuron” bejegyzést el kell hagyni.
5. cikk
Hatálybalépés és az alkalmazás kezdetének időpontja
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. szeptember 22-én.


Input:
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 1 юли 2011 година
относно невключването на определени вещества в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди
(нотифицирано под номер C(2011) 4596)
(текст от значение за ЕИП)
(2011/391/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 16 февруари 1998 г. относно пускането на пазара на биоциди (1), и по-специално член 16, параграф 2, втора алинея от нея,
като има предвид, че:
(1)
С Регламент (ЕО) № 1451/2007 на Комисията от 4 декември 2007 г. относно втората фаза на 10-годишната работна програма, посочена в член 16, параграф 2 от Директива 98/8/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно пускането на пазара на биоциди (2) е определен списък на активни вещества, подлежащи на оценка с оглед на евентуалното им включване в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО.
(2)
За известен брой комбинации вещества/продуктови типове, включени в посочения списък, или всички участници са се оттеглили от програмата за преглед, или не са получени пълни досиета до крайния срок, определен в член 9 и член 12, параграф 3 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 от държавата-членка, определена като докладчик за оценката.
(3)
Комисията информира държавите-членки за това съгласно член 11, параграф 2, член 12, параграф 1 и член 13, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1451/2007. Информацията бе оповестена и публично чрез електронни средства.
(4)
В срока три месеца след посочените оповестявания редица дружества са показали интерес към поемането на ролята на участник за въпросните вещества и продуктови типове. След това обаче тези дружества не са представили пълно досие.
(5)
Следователно съгласно член 12, параграф 5 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 въпросните вещества и продуктови типове следва да не се включват в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО.
(6)
В интерес на правната сигурност следва да се уточни датата, след която биоцидите, съдържащи активни вещества за продуктовите типове, посочени в приложението към настоящото решение, не следва да бъдат пускани повече на пазара.
(7)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на Постоянния комитет по биоцидите,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Веществата, посочени в приложението към настоящото решение, не се включват в приложение I, IА или IБ към Директива 98/8/ЕО за съответните продуктови типове.
Член 2
За целите на член 4, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 1451/2007 биоцидите, съдържащи активни вещества за продуктовите типове, посочени в приложението към настоящото решение, не могат повече да бъдат пускани на пазара, считано от 1 юли 2012 г.
Член 3
Адресати на настоящото решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 1 юли 2011 година.