Input:
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 36/2012
av den 18 januari 2012
om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Syrien och om upphävande av förordning (EU) nr 442/2011
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 215,
med beaktande av rådets beslut 2011/782/Gusp av den 1 december 2011 om restriktiva åtgärder mot Syrien (1),
med beaktande av det gemensamma förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och Europeiska kommissionen, och
av följande skäl:
(1)
Den 9 maj 2011 antog rådet förordning (EU) nr 442/2011 om restriktiva åtgärder med hänsyn till situationen i Syrien (2).
(2)
Rådet utvidgade omfattningen av sina åtgärder mot Syrien genom rådsförordningar av den 2 september, 23 september, 13 oktober och 14 november 2011 (3) samt gjorde ändringar och tillägg till förteckningen över berörda personer och enheter genom en rad rådsgenomförandeförordningar (4). Ytterligare åtgärder som inte omfattas av unionslagstiftningen anges i rådets motsvarande Gusp-beslut (5).
(3)
Mot bakgrund av den syriska regeringens fortsatta brutala förtryck och kränkningar av de mänskliga rättigheterna införs genom rådets beslut 2011/782/Gusp ytterligare åtgärder, närmare bestämt ett förbud mot export av utrustning för övervakning av telekommunikation som ska användas av den syriska regeringen, ett förbud mot deltagande i vissa infrastrukturprojekt och investeringar i sådana projekt samt ytterligare restriktioner mot överföring av tillgångar och tillhandahållande av finansiella tjänster.
(4)
Det bör klargöras att överlämnande och vidarebefordran av nödvändiga handlingar till en bank för slutlig överföring till en person, en enhet eller ett organ som inte finns med i förteckningen för sådana betalningar som tillåts enligt artikel 20 inte innebär att tillgångar ställs till förfogande i den betydelse som avses i artikel 14.
(5)
Befogenheten att ändra förteckningen i bilagorna II och IIa till denna förordning bör utövas av rådet mot bakgrund av den allvarliga politiska situationen i Syrien och för att säkerställa överensstämmelse med förfarandet för ändring och översyn av bilagan till beslut 2011/273/Gusp.
(6)
Förfarandet för att ändra förteckningarna i bilagorna II och IIa till denna förordning bör inbegripa att de fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som finns uppförda på förteckningarna informeras om skälen till detta, så att de ges möjlighet att lämna synpunkter. Om synpunkter lämnas eller om väsentliga nya bevis framförs, bör rådet se över sitt beslut mot bakgrund av dessa synpunkter och informera de berörda personerna, enheterna eller organen i enlighet därmed.
(7)
För att största möjliga rättssäkerhet ska kunna upprätthållas inom unionen vid tillämpningen av denna förordning måste namnen på och andra relevanta uppgifter om de fysiska och juridiska personer, enheter och organ vars tillgångar och ekonomiska resurser ska frysas enligt denna förordning offentliggöras. All behandling av personuppgifter bör ske i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (6) och Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (7).
(8)
Dessa åtgärder faller inom tillämpningsområdet för fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och lagstiftningsåtgärder på unionsnivå är därför nödvändiga för att genomföra dem för unionens del, särskilt för att de ska tillämpas på ett enhetligt sätt av alla medlemsstaters ekonomiska aktörer.
(9)
Mot bakgrund av ändringarnas omfattning och de olika åtgärder som redan har antagits med avseende på Syrien är det lämpligt att konsolidera samtliga åtgärder i en ny förordning som upphäver och ersätter förordning (EU) nr 442/2011.
(10)
För att säkerställa att de åtgärder som föreskrivs i denna förordning blir verkningsfulla bör denna förordning träda i kraft omedelbart.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL I
DEFINITIONER
Artikel 1
I denna förordning gäller följande definitioner:
a)
filial till ett finans- eller kreditinstitut: ett driftsställe som utgör en rättsligt beroende del av ett finans- eller kreditinstitut och som självständigt utför alla eller vissa av de transaktioner som hänför sig till verksamhet i finans- eller kreditinstitut.
b)
förmedlingstjänster:
i)
förhandling eller organisering av transaktioner för inköp, försäljning eller leverans av varor och teknik från ett tredjeland till ett annat tredjeland, eller
ii)
försäljning eller köp av varor och teknik i ett tredjeland för överföring till ett annat tredjeland.
c)
avtal eller transaktion: alla transaktioner oavsett form eller tillämplig lagstiftning, och oavsett om de omfattar ett eller flera avtal eller liknande förpliktelser mellan samma eller olika parter; för detta ändamål ingår i begreppet "avtal" alla garantier eller motgarantier, särskilt varje finansiell garanti eller motgaranti och varje kredit, oavsett om de är juridiskt fristående eller ej, samt varje därtill knuten bestämmelse som härrör från en sådan transaktion eller är knuten till denna.
d)
kreditinstitut: ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/48/EG av den 14 juni 2006 om rätten att starta och driva verksamhet i kreditinstitut (8), inbegripet dess filialer i eller utanför unionen.
e)
råolja och petroleumprodukter: de produkter som förtecknas i bilaga IV.
f)
ekonomiska resurser: egendom av alla slag, materiell eller immateriell, lös eller fast, som inte utgör tillgångar men som kan användas för att erhålla tillgångar, varor och tjänster.
g)
finansinstitut:
i)
ett företag som inte är ett kreditinstitut men som utför en eller flera av de verksamheter som anges i punkterna 2-12 och 14-15 i bilaga I till direktiv 2006/48/EG, inbegripet sådan verksamhet som bedrivs vid valutaväxlingskontor,
ii)
ett försäkringsföretag som är auktoriserat i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/83/EG av den 5 november 2002 om livförsäkring (9), i den mån som det utför sådan verksamhet som faller inom ramen för det direktivet,
iii)
ett värdepappersföretag enligt definitionen i artikel 4.1.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 rörande marknader för finansiella instrument (10),
iv)
ett företag för kollektiva investeringar som utbjuder andelar och aktier i finansinstitutet, eller
v)
en försäkringsförmedlare enligt definitionen i artikel 2.5 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/92/EG av den 9 december 2002 om försäkringsförmedling (11), med undantag för sådana förmedlare som avses i artikel 2.7 i det direktivet i de fall de förmedlar livförsäkringar eller andra investeringsrelaterade tjänster,
inbegripet dess filialer i och utanför unionen.
h)
frysning av ekonomiska resurser: förhindrande av att dessa resurser på något sätt används för att erhålla tillgångar, varor eller tjänster, inbegripet men inte enbart genom försäljning, uthyrning eller inteckning.
i)
frysning av tillgångar: förhindrande av varje flyttning, överföring, förändring, användning av, tillgång till eller hantering av tillgångar på ett sätt som skulle leda till en förändring av volym, belopp, belägenhet, ägandeförhållanden, innehav, art, bestämmelse eller varje annan förändring som skulle göra det möjligt att utnyttja tillgångarna, inbegripet portföljförvaltning.
j)
tillgångar: finansiella tillgångar och ekonomiska förmåner av alla slag, inbegripet men inte begränsat till
k)
varor: inbegriper artiklar, materiel och utrustning,
l)
försäkring: en förbindelse eller ett åtagande genom vilket en eller flera fysiska eller juridiska personer till en eller flera andra personer, som motprestation för betalning, är skyldiga att, om en risk förverkligas, tillhandahålla en ersättning eller förmån enligt villkoren för förbindelsen eller åtagandet.
m)
återförsäkring: den verksamhet som består i att överta risker som överlåts av ett försäkringsföretag eller ett annat återförsäkringsföretag eller, när det gäller de försäkringsgivare som uppträder under namnet Lloyd’s, även den verksamhet som består i att risker som överlåts av en medlem av Lloyd’s övertas av ett annat försäkrings- eller återförsäkringsföretag än Lloyd’s.
n)
syriskt kredit- eller finansinstitut:
i)
kredit- eller finansinstitut med säte i Syrien, inbegripet Syriens centralbank,
ii)
filialer och dotterbolag, som omfattas av artikel 35, till kredit- eller finansinstitut med säte i Syrien,
iii)
filialer och dotterbolag, som inte omfattas av artikel 35, till kredit- eller finansinstitut med säte i Syrien,
iv)
kredit- eller finansinstitut som inte har sitt säte i Syrien men som kontrolleras av en eller flera personer eller enheter som har sin hemvist eller sitt säte i Syrien.
o)
syrisk person eller enhet eller syriskt organ:
i)
staten Syrien eller någon av dess myndigheter,
ii)
fysiska personer som befinner sig i eller är bosatta i Syrien,
iii)
juridiska personer, enheter eller organ som har sitt säte i Syrien,
iv)
juridiska personer, enheter eller organ i eller utanför Syrien som direkt eller indirekt ägs eller kontrolleras av en eller flera av de ovannämnda personerna eller organen.
p)
tekniskt bistånd: allt tekniskt stöd som har samband med reparationer, utveckling, tillverkning, montering, provning, underhåll eller annan teknisk service, i form av exempelvis anvisningar, rådgivning, utbildning, förmedling av praktisk kunskap, färdigheter eller konsulttjänster, inbegripet bistånd i muntlig form.
q)
unionens territorium: de medlemsstaters territorier på vilka fördraget är tillämpligt, på de villkor som fastställs i fördraget, inklusive medlemsstaternas luftrum.
KAPITEL II
EXPORT- OCH IMPORTRESTRIKTIONER
Artikel 2
1. Det ska vara förbjudet att
a)
direkt eller indirekt sälja, leverera, överföra eller exportera utrustning enligt förteckningen i bilaga I vilken kan användas för internt förtryck, oavsett om den har sitt ursprung i unionen eller inte, till personer, enheter eller organ i Syrien eller för användning i Syrien,
b)
medvetet och avsiktligt delta i verksamhet som syftar till eller leder till kringgående av de förbud som avses i led a.
2. Punkt 1 ska inte tillämpas på skyddsdräkter, inbegripet skottsäkra västar och militära hjälmar, som tillfälligt exporteras till Syrien av Förenta nationernas (FN) personal eller av unionens eller dess medlemsstaters personal, företrädare för medierna samt humanitär personal och biståndsarbetare och åtföljande personal och som är avsedda enbart för deras personliga bruk.
3. Med avvikelse från punkt 1 får de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som förtecknas i bilaga III ge tillstånd till försäljning, leverans, överföring eller export av utrustning som kan användas för internt förtryck, på villkor som de finner lämpliga, om de fastställer att sådan utrustning endast är avsedd för humanitärt bruk eller som skydd.
Artikel 3
1. Det ska vara förbjudet att
a)
direkt eller indirekt tillhandahålla tekniskt bistånd i samband med de varor och den teknik som förtecknas i Europeiska unionens gemensamma militära förteckning (12) (nedan kallad den gemensamma militära förteckningen) eller i samband med tillhandahållande, tillverkning, underhåll och användning av varor som ingår i den förteckningen till personer, enheter eller organ i Syrien eller för användning i Syrien,
b)
direkt eller indirekt tillhandahålla tekniskt bistånd eller förmedlingstjänster i samband med utrustning enligt bilaga I vilken kan användas för internt förtryck till personer, enheter eller organ i Syrien eller för användning i Syrien,
c)
direkt eller indirekt tillhandahålla finansiering eller finansiellt bistånd i samband med de varor och den teknik som förtecknas i den gemensamma militära förteckningen eller i bilaga I, inbegripet i synnerhet bidrag, lån och exportkreditförsäkring, till försäljning, tillhandahållande, överföring eller export av sådana varor eller till tillhandahållande av därtill kopplat tekniskt bistånd till personer, enheter eller organ i Syrien eller för användning i Syrien,
d)
medvetet och avsiktligt delta i verksamhet som syftar till eller leder till kringgående av de förbud som avses i leden a-c.
2. Med avvikelse från punkt 1 ska de förbud som där anges inte tillämpas på tillhandahållande av tekniskt bistånd, finansiering och finansiellt bistånd i samband med
-
tekniskt bistånd som endast är avsett för stöd till Förenta nationernas truppåtskillnadsövervakande styrka (UNDOF),
-
icke-dödande militär utrustning eller utrustning som kan användas för internt förtryck, som endast är avsedd för humanitärt bruk eller som skydd eller för FN:s och unionens program för institutionsuppbyggnad eller för unionens eller FN:s krishanteringsinsatser, eller
-
fordon som inte är stridsfordon och som har tillverkats för att vara skottsäkra eller utrustats med sådant material och endast är avsedda som skydd för unionens och dess medlemsstaters personal i Syrien,
under förutsättning att detta tillhandahållande först har godkänts av en medlemsstats behöriga myndighet som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III.
Artikel 4
1. Det ska vara förbjudet att direkt eller indirekt sälja, leverera, överföra eller exportera utrustning, teknik eller programvara som anges i bilaga V, oavsett om den har sitt ursprung i unionen eller inte, till personer, enheter eller organ i Syrien eller för användning i Syrien, om inte den berörda medlemsstatens behöriga myndighet, som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III, har givit ett förhandstillstånd.
2. Medlemsstaternas behöriga myndigheter, som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III, ska inte bevilja något tillstånd enligt punkt 1 om de har rimliga skäl att anta att utrustningen, tekniken eller programvaran skulle användas av den syriska regimen eller på dess vägnar för övervakning eller avlyssning av internet eller telekommunikation i Syrien.
3. Bilaga V ska endast omfatta utrustning, teknik eller programvara som kan användas för övervakning eller avlyssning av internet eller telekommunikation.
4. Den berörda medlemsstaten ska underrätta de andra medlemsstaterna och kommissionen om alla tillstånd som den beviljar enligt denna artikel inom fyra veckor från beviljandet.
Artikel 5
1. Det ska vara förbjudet
a)
att direkt eller indirekt tillhandahålla tekniskt bistånd eller förmedlingstjänster i samband med utrustning, teknik och programvara som anges i bilaga V, eller i samband med leverans, tillverkning, underhåll eller användning av utrustning och teknik som anges i bilaga V eller i samband med leverans, installation, drift eller uppdatering av programvara som anges i bilaga V, till personer, enheter eller organ i Syrien eller för användning i Syrien,
b)
att direkt eller indirekt tillhandahålla finansiering eller finansiellt stöd i samband med utrustning, teknik och programvara som anges i bilaga V till personer, enheter eller organ i Syrien eller för användning i Syrien,
c)
att tillhandahålla tjänster i samband med övervakning eller avlyssning av telekommunikation eller internet till, eller till direkt eller indirekt nytta för, staten Syrien, dess regering, dess myndigheter, offentligägda företag eller offentliga organ eller personer eller enheter som verkar på deras vägnar eller uppdrag, och
d)
att medvetet och avsiktligt delta i verksamhet som syftar till eller leder till kringgående av förbuden i led a, b eller c,
om inte den berörda medlemsstatens behöriga myndighet, som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III, har gett ett förhandstillstånd med beaktande av artikel 4.2.
2. Vid tillämpning av punkt 1 c avses med tjänster i samband med övervakning eller avlyssning av telekommunikation eller internet sådana tjänster som, särskilt med hjälp av sådan utrustning, teknik eller programvara som anges i bilaga V, ger åtkomst till och överföring av ett övervaknings- eller avlyssningsobjekts inkommande och utgående telekommunikation och anropsassocierade data för extraktion, avkodning, registrering, bearbetning, analys, lagring eller annan närbesläktad verksamhet.
Artikel 6
Det ska vara förbjudet
a)
att importera råolja eller petroleumprodukter till unionen om denna/dessa
i)
har sitt ursprung i Syrien, eller
ii)
har exporterats från Syrien,
b)
att köpa råolja eller petroleumprodukter som befinner sig i eller har sitt ursprung i Syrien,
c)
att transportera råolja eller petroleumprodukter om denna/dessa har sitt ursprung i Syrien eller exporteras från Syrien till ett annat land,
d)
att direkt eller indirekt tillhandahålla finansiering eller finansiellt bistånd, inbegripet finansiella derivat, samt försäkring och återförsäkring med anknytning till förbuden i leden a, b och c, och
e)
att medvetet och avsiktligt delta i verksamhet som direkt eller indirekt syftar till eller leder till kringgående av de förbud som avses i led a, b, c eller d.
Artikel 7
Förbuden i artikel 6 ska inte gälla
a)
uppfyllandet, senast den 15 november 2011, av förpliktelser enligt avtal som ingicks före den 2 september 2011, under förutsättning att de fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som önskar uppfylla förpliktelsen i fråga minst sju arbetsdagar i förväg har anmält aktiviteten eller transaktionen till den behöriga myndighet i den medlemsstat där de är etablerade vilken anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III, eller
b)
inköp av råolja eller petroleumprodukter som exporterats från Syrien före den 2 september 2011 eller, om exporten ägt rum i enlighet med led a, senast den 15 november 2011.
Artikel 8
1. Det ska vara förbjudet att direkt eller indirekt sälja, leverera, överföra eller exportera sådan utrustning eller teknik som anges i bilaga VI till syriska personer, enheter eller organ eller för användning i Syrien.
2. Bilaga VI ska omfatta viktig utrustning och teknik till följande sektorer inom olje- och gasindustrin i Syrien:
a)
Prospektering av råolja och naturgas.
b)
Produktion av råolja och naturgas.
c)
Raffinering.
d)
Kondensering av naturgas.
3. Bilaga VI ska inte omfatta varor som ingår i den gemensamma militära förteckningen.
Artikel 9
Det ska vara förbjudet
a)
att direkt eller indirekt tillhandahålla tekniskt bistånd eller förmedlingstjänster i samband med utrustning och teknik som anges i bilaga VI eller i samband med leverans, tillverkning, underhåll eller användning av varor som anges i bilaga VI till syriska personer, enheter eller organ eller för användning i Syrien,
b)
att direkt eller indirekt tillhandahålla finansiering eller finansiellt stöd i samband med utrustning och teknik som anges i bilaga VI till syriska personer, enheter eller organ eller för användning i Syrien, och
c)
att medvetet och avsiktligt delta i verksamhet som syftar till eller leder till kringgående av förbuden i led a eller b.
Artikel 10
1. Förbudet i artiklarna 8 och 9 ska inte tillämpas på uppfyllandet av förpliktelser enligt avtal som tilldelades eller ingicks före den 19 januari 2012, under förutsättning att de personer eller enheter som önskar åberopa den här artikeln åtminstone 21 kalenderdagar i förväg har anmält detta till den behöriga myndighet i den medlemsstat där de är etablerade vilken anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III.
2. För tillämpningen av denna artikel ska ett avtal anses ha tilldelats en person eller enhet om detta har bekräftats uttryckligen i ett skriftligt meddelande som sänts av den andra avtalsslutande parten till följd av avslutandet av ett formellt upphandlingsförfarande.
Artikel 11
Det ska vara förbjudet att direkt eller indirekt sälja, leverera, överföra eller exportera nya syriska sedlar och mynt som tryckts eller präglats i unionen till Syriens centralbank.
KAPITEL III
RESTRIKTIONER FÖR DELTAGANDE I INFRASTRUKTURPROJEKT
Artikel 12
1. Det ska vara förbjudet
a)
att sälja, leverera, överföra eller exportera utrustning eller teknik för användning i byggande eller installering av nya kraftverk för elproduktion i Syrien, enligt vad som förtecknas i bilaga VII,
b)
att direkt eller indirekt tillhandahålla finansiellt eller tekniskt bistånd i samband med sådana projekt som avses i led a.
2. Detta förbud ska inte gälla uppfyllandet av förpliktelser enligt avtal eller överenskommelser som ingicks före 19 januari 2012, under förutsättning att de personer eller enheter som önskar åberopa den här artikeln åtminstone 21 kalenderdagar i förväg har anmält detta till den behöriga myndighet i den medlemsstat där de är etablerade vilken anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III.
KAPITEL IV
RESTRIKTIONER FÖR FINANSIERING AV VISSA FÖRETAG
Artikel 13
1. Följande ska vara förbjudet:
a)
Beviljande av alla finansiella lån eller krediter till sådana syriska personer, enheter eller organ som avses i punkt 2.
b)
Förvärv av eller utökning av ett ägarintresse i sådana syriska personer, enheter eller organ som avses i punkt 2.
c)
Upprättande av varje form av samriskföretag med sådana syriska personer, enheter eller organ som avses i punkt 2.
d)
Medvetet och avsiktligt deltagande i verksamhet som syftar till eller leder till kringgående av de förbud som avses i led a, b eller c.
2. Förbuden i punkt 1 ska tillämpas på alla syriska personer, enheter eller organ som är verksamma inom
a)
prospektering, produktion eller raffinering av råolja, eller
b)
byggande eller installering av nya kraftverk för elproduktion.
3. För tillämpningen av punkt 2 gäller följande definitioner:
a) prospektering av råolja: detta inbegriper prospektering för och förvaltning av råoljereserver samt tillhandahållande av geologiska tjänster i samband med sådana reserver,
b) raffinering av råolja: bearbetning, konditionering eller förberedande av olja för slutförsäljning av bränsle.
4. Förbuden i punkt 1
a)
ska inte påverka uppfyllandet av förpliktelser enligt avtal eller överenskommelser som avser
i)
prospektering, produktion eller raffinering av råolja och som ingicks före den 23 september 2011,
ii)
byggande eller installering av nya kraftverk för elproduktion vilka ingicks före den 19 januari 2012.
b)
ska inte hindra utvidgning av ett ägarintresse som avser
i)
prospektering, produktion eller raffinering av råolja, om en sådan utvidgning utgör en förpliktelse enligt ett avtal som ingicks före den 23 september 2011,
ii)
byggande eller installering av nya kraftverk för elproduktion, om en sådan utvidgning utgör en förpliktelse enligt ett avtal som ingicks före den 19 januari 2012.
KAPITEL V
FRYSNING AV TILLGÅNGAR OCH EKONOMISKA RESURSER
Artikel 14
1. Alla tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör, ägs, innehas eller kontrolleras av de fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som förtecknas i bilagorna II och IIa ska frysas.
2. Inga tillgångar eller ekonomiska resurser får direkt eller indirekt göras tillgängliga för eller utnyttjas till gagn för de fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som förtecknas i bilagorna II och IIa.
3. Det ska vara förbjudet att medvetet och avsiktligt delta i verksamhet som syftar till eller leder till ett direkt eller indirekt kringgående av de åtgärder som avses i punkterna 1 och 2.
Artikel 15
1. Bilagorna II och IIa ska innehålla följande:
a)
Bilaga II ska innehålla en förteckning över de fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som i enlighet med artikel 19.1 i beslut 2011/782/Gusp av rådet har fastställts vara personer eller enheter som är ansvariga för det brutala förtrycket av civilbefolkningen i Syrien, personer och enheter som gagnas av eller stöder regimen samt fysiska eller juridiska personer och enheter som har anknytning till dem, och för vilka artikel 21 i denna förordning inte ska gälla.
b)
Bilaga IIa ska innehålla en förteckning över enheter som i enlighet med artikel 19.1 i beslut 2011/782/Gusp av rådet har fastställts vara enheter som har anknytning till de personer eller enheter som är ansvariga för det brutala förtrycket av civilbefolkningen i Syrien eller till personer och enheter som gagnas av eller stöder regimen, och för vilka artikel 21 i denna förordning ska gälla.
2. Bilagorna II och IIa ska innehålla skälen till att de berörda personerna, enheterna och organen har tagits upp i förteckningen.
3. Bilagorna II och IIa ska även innehålla de uppgifter som behövs för att identifiera de fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som berörs, under förutsättning att sådana uppgifter finns att tillgå. När det gäller fysiska personer kan sådana uppgifter innefatta namn, inklusive eventuella alias, födelsedatum och födelseort, medborgarskap, pass- och identitetskortsnummer, kön, adress om den är känd samt befattning eller yrke. När det gäller juridiska personer, enheter eller organ kan sådana uppgifter omfatta namn, plats och datum för registrering, registreringsnummer och driftsställe.
Artikel 16
Med avvikelse från artikel 14 får de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III ge tillstånd till att vissa frysta tillgångar eller ekonomiska resurser frigörs eller görs tillgängliga, på villkor som de finner lämpliga, efter att ha fastställt att dessa tillgångar eller ekonomiska resurser är
a)
nödvändiga för att tillgodose de grundläggande behoven hos de personer som förtecknas i bilagorna II och IIa och familjemedlemmar som är beroende av dem, inbegripet betalning av livsmedel, hyra, amorteringar och räntor på bostadskrediter, mediciner och läkarvård, skatter, försäkringspremier och avgifter för samhällstjänster,
b)
avsedda uteslutande för betalning av skäliga arvoden och ersättning för utgifter i samband med tillhandahållande av juridiska tjänster,
c)
avsedda uteslutande för betalning av avgifter eller serviceavgifter för rutinmässig hantering eller förvaltning av frysta tillgångar och ekonomiska resurser,
d)
nödvändiga för att täcka extraordinära utgifter, under förutsättning att den relevanta behöriga myndigheten senast två veckor innan tillståndet ges har meddelat de andra medlemsstaternas behöriga myndigheter och kommissionen av vilka skäl den anser att ett särskilt tillstånd bör beviljas,
e)
avsedda att betalas in på eller från ett konto tillhörande en diplomatisk eller konsulär beskickning eller en internationell organisation som åtnjuter immunitet enligt internationell rätt, i den mån sådana betalningar är avsedda att användas för den diplomatiska eller konsulära beskickningens eller den internationella organisationens officiella ändamål, eller
f)
nödvändiga av humanitära skäl, till exempel för att tillhandahålla och underlätta tillhandahållande av bistånd, inklusive medicinska förnödenheter, livsmedel, humanitär personal och tillhörande bistånd, eller för evakueringar från Syrien.
Den berörda medlemsstaten ska underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om alla tillstånd som den beviljar enligt denna artikel inom fyra veckor från beviljandet.
Artikel 17
Med avvikelse från artikel 14 får de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III ge tillstånd till att vissa frysta tillgångar eller ekonomiska resurser frigörs eller görs tillgängliga, på villkor som de finner lämpliga, efter att ha fastställt att tillhandahållandet av dessa tillgångar eller ekonomiska resurser är nödvändigt för civilbefolkningens i Syrien väsentliga energibehov, under förutsättning att den relevanta behöriga myndigheten, för varje leveranskontrakt, senast fyra veckor innan tillståndet ges har meddelat de andra medlemsstaternas behöriga myndigheter och kommissionen av vilka skäl den anser att ett särskilt tillstånd bör beviljas.
Artikel 18
Med avvikelse från artikel 14 får de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som förtecknas i bilaga III ge tillstånd till att vissa frysta tillgångar eller ekonomiska resurser frigörs, om följande villkor är uppfyllda:
a)
Tillgångarna eller de ekonomiska resurserna ifråga är föremål för ett beslut om kvarstad inom ramen för ett rättsligt eller administrativt förfarande eller ett skiljedomsförfarande, som fattades före den dag då den person, den enhet eller det organ som avses i artikel 14 upptogs i bilaga II eller IIa, eller för ett rättsligt eller administrativt avgörande eller en skiljedom som meddelades före den dagen.
b)
Tillgångarna eller de ekonomiska resurserna ifråga kommer att användas uteslutande för att driva in fordringar som har säkrats genom en sådan kvarstad eller har erkänts som giltiga i ett sådant rättsligt eller administrativt avgörande eller en sådan skiljedom, inom de gränser som fastställs i tillämpliga lagar och andra författningar som reglerar rättigheterna för personer med sådana fordringar.
c)
Kvarstaden eller det rättsliga eller administrativa avgörandet eller skiljedomen gynnar inte någon av de personer, enheter eller organ som förtecknas i bilaga II eller IIa.
d)
Erkännandet av kvarstaden eller det rättsliga eller administrativa avgörandet eller skiljedomen står inte i strid med den berörda medlemsstatens allmänna ordning.
Den berörda medlemsstaten ska underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om alla tillstånd som den beviljar enligt denna artikel.
Artikel 19
1. Artikel 14.2 ska inte tillämpas på kreditering av frysta konton med
a)
ränta eller övriga intäkter från dessa konton, eller
b)
betalningar i samband med avtal, överenskommelser eller förpliktelser som har ingåtts eller uppkommit före den dag från och med vilken kontot omfattas av denna förordning,
under förutsättning att alla sådana räntor, övriga intäkter och betalningar fryses i enlighet med artikel 14.1.
2. Artikel 14.2 ska inte hindra att finans- eller kreditinstitut i unionen som tar emot tillgångar som överförs till kontot för en fysisk eller juridisk person, en enhet eller ett organ som upptagits i förteckningen krediterar frysta konton, under förutsättning att varje sådan insättning på dessa konton också fryses. Finans- eller kreditinstitutet ska utan dröjsmål underrätta den relevanta behöriga myndigheten om alla sådana transaktioner.
Artikel 20
Med avvikelse från artikel 14 och under förutsättning att en betalning som ska göras av en person, en enhet eller ett organ som förtecknas i bilagorna II eller IIa i enlighet med ett avtal eller en överenskommelse som har ingåtts av, eller en förpliktelse som har uppkommit för, den berörda personen, den berörda enheten eller det berörda organet före den dag då personen, enheten eller organet upptogs i förteckningen, får medlemsstaternas behöriga myndigheter, vilka anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III, på villkor som de finner lämpliga, ge tillstånd till att vissa frysta tillgångar eller ekonomiska resurser frigörs, under förutsättning att betalningen inte direkt eller indirekt tas emot av en person eller enhet som avses i artikel 14.
Artikel 21
Med avvikelse från artikel 14.1 får en enhet som förtecknas i bilaga IIa, under en period på två månader räknat från den dag då enheten angavs, använda frysta tillgångar eller ekonomiska resurser som enheten har erhållit efter den dag då den angavs för att göra en betalning, under förutsättning
a)
att betalningen är en följd av ett köpeavtal, och
b)
att den berörda medlemsstatens behöriga myndighet har fastställt att betalningen varken direkt eller indirekt kommer att mottas av en person eller en enhet som förtecknas i bilaga II eller IIa.
Artikel 22
Om en fysisk eller juridisk person, en enhet eller ett organ fryser tillgångar eller ekonomiska resurser eller vägrar att göra dem tillgängliga, i god tro om att åtgärden är förenlig med denna förordning, ska detta inte medföra ansvar av något slag för personen eller enheten eller organet eller för dess ledning eller anställda, såvida det inte kan bevisas att tillgångarna och de ekonomiska resurserna frystes eller hölls inne på grund av vårdslöshet.
KAPITEL VI
RESTRIKTIONER FÖR FINANSIELLA TJÄNSTER
Artikel 23
Europeiska investeringsbanken ska
a)
vara förbjuden att göra några utbetalningar eller betalningar inom ramen för eller i anslutning till befintliga låneavtal som har ingåtts mellan staten Syrien eller en syrisk myndighet och Europeiska investeringsbanken, och
b)
tillfälligt avbryta alla tjänsteavtal om tekniskt bistånd som rör projekt som genomförs i Syrien och finansieras inom ramen för låneavtal enligt led a och som direkt eller indirekt gynnar staten Syrien eller en syrisk myndighet.
Artikel 24
Det ska vara förbjudet att
a)
sälja eller köpa syriska statsobligationer eller statligt garanterade obligationer utfärdade efter den 19 januari 2012, direkt eller indirekt, till eller från
i)
staten Syrien eller dess regering, dess myndigheter, offentligägda företag eller offentliga organ,
ii)
ett syriskt kredit- eller finansinstitut:
iii)
fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som agerar på vägnar av, eller på uppdrag av, sådana juridiska personer, enheter eller organ som avses i led i eller ii,
iv)
juridiska personer, enheter eller organ som ägs eller kontrolleras av sådana personer, enheter eller organ som avses i led i, ii eller iii,
b)
tillhandahålla förmedlingstjänster till personer, enheter eller organ som avses i led a med avseende på syriska statsobligationer eller statligt garanterade obligationer utfärdade efter den 19 januari 2012,
c)
bistå personer, enheter eller organ som avses i led a med att utfärda syriska statsobligationer eller statligt garanterade obligationer genom att tillhandahålla förmedlingstjänster, annonsering eller andra tjänster med avseende på detta slags obligationer.
Artikel 25
1. Det ska vara förbjudet för kredit- och finansinstitut som omfattas av artikel 35 att
a)
öppna ett nytt bankkonto hos ett syriskt kredit- eller finansinstitut,
b)
upprätta nya korrespondentbankförbindelser med ett syriskt kredit- eller finansinstitut,
c)
öppna ett nytt representationskontor i Syrien eller etablera en ny filial eller ett nytt dotterbolag i Syrien,
d)
upprätta ett nytt samriskföretag med ett syriskt kredit- eller finansinstitut.
2. Det ska vara förbjudet att
a)
tillåta att ett syriskt kredit- eller finansinstitut öppnar ett representationskontor eller etablerar en filial eller ett dotterbolag i unionen,
b)
ingå avtal för ett syriskt kredit- eller finansinstitut, eller på dess vägnar, i syfte att öppna ett representationskontor eller etablera en filial eller ett dotterbolag i unionen,
c)
ge ett representationskontor, en filial eller ett dotterbolag till ett syriskt kredit- eller finansinstitut tillstånd att starta eller bedriva verksamhet som kredit- eller finansinstitut eller någon annan verksamhet som fordrar ett förhandstillstånd, om representationskontoret, filialen eller dotterbolaget i fråga inte hade någon verksamhet före den 19 januari 2012,
d)
för ett syriskt kredit- eller finansinstitut att förvärva eller utöka en andel i, eller förvärva någon annan form av ägarintresse i, ett kredit- eller finansinstitut som omfattas av artikel 35.
Artikel 26
1. Det ska vara förbjudet att
a)
tillhandahålla försäkring och återförsäkring till
i)
staten Syrien eller dess regering, dess myndigheter, offentligägda företag eller offentliga organ, eller
ii)
fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som agerar på uppdrag av sådana juridiska personer, enheter eller organ som avses i led i, eller på dessas vägnar,
b)
medvetet och avsiktligt delta i verksamhet som syftar till eller leder till kringgående av de förbud som avses i led a.
2. Punkt 1 a ska inte gälla tillhandahållande av obligatoriska försäkringar eller försäkring mot skada på tredje man till syriska personer, enheter eller organ baserade i unionen eller tillhandahållande av försäkring för syriska diplomatiska eller konsulära beskickningar i unionen.
3. Punkt 1 a ii ska inte gälla tillhandahållande av försäkringar, inklusive sjukvårdsförsäkringar och reseförsäkringar, till enskilda personer som agerar i egenskap av privatpersoner, eller återförsäkring i samband med detta.
Punkt 1 a ii får inte förhindra tillhandahållande av försäkring eller återförsäkring till en ägare av ett fartyg, luftfartyg eller fordon som har hyrts av sådana personer, enheter eller organ som avses i punkt 1 a i och som inte förtecknas i bilaga II eller IIa.
Vid tillämpningen av punkt 1 a ii får personer, enheter eller organ inte anses agera på uppdrag av sådana personer, enheter eller organ som avses i punkt 1 a i om uppdraget syftar till att möjliggöra dockning, lastning eller säker passage när det gäller ett fartyg eller ett luftfartyg som tillfälligt befinner sig på syriskt vatten respektive i syriskt luftrum.
4. Denna artikel förbjuder förlängning eller förnyande av försäkrings- och återförsäkringsavtal som ingåtts före den 19 januari 2012 (utom när försäkringsgivaren eller återförsäkringsgivaren enligt en befintlig avtalsförpliktelse är skyldig att förlänga eller förnya avtalet); dock ska det, utan att det påverkar tillämpningen av artikel 14.2, inte vara förbjudet att uppfylla sådana avtal som ingåtts före den dagen.
KAPITEL VII
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 27
Inga anspråk, inbegripet ersättningsanspråk, skadeersättningsanspråk eller andra anspråk av detta slag, till exempel kvittningsanspråk, böter eller anspråk enligt en garanti, anspråk som gäller förlängning eller betalning av en obligation, finansiell garanti, däribland anspråk på grundval av remburser och liknande instrument som har samband med avtal eller transaktioner som direkt eller indirekt påverkades helt eller delvis av de åtgärder som införs genom denna förordning, bör beviljas Syriens regering, dess myndigheter, offentligägda företag och offentliga organ eller någon annan person eller enhet som gör ett anspråk genom Syriens regering eller på Syriens regerings vägnar.
Artikel 28
Förbuden i denna förordning ska inte medföra ansvar av något slag för de berörda fysiska eller juridiska personerna, enheterna eller organen, om dessa inte kände till eller inte hade rimlig anledning att misstänka att deras handlande skulle strida mot förbudet ifråga.
Artikel 29
1. Utan att det påverkar tillämpliga regler om rapportering, konfidentialitet och tystnadsplikt ska fysiska och juridiska personer, enheter och organ
a)
omedelbart lämna alla uppgifter som skulle underlätta efterlevnaden av denna förordning, till exempel uppgifter om konton och belopp som frysts i enlighet med artikel 14, till den behöriga myndigheten, vilken anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga III, i den medlemsstat där de är bosatta eller etablerade, samt vidarebefordra dessa uppgifter till kommissionen, antingen direkt eller genom medlemsstaterna, och
b)
samarbeta med denna behöriga myndighet vid alla kontroller av dessa uppgifter.
2. Uppgifter som lämnas eller mottas enligt denna artikel får endast användas i de syften för vilka de lämnades eller mottogs.
Artikel 30
Medlemsstaterna och kommissionen ska omedelbart underrätta varandra om de åtgärder som vidtas enligt denna förordning och lämna varandra alla relevanta upplysningar som de förfogar över med anknytning till denna förordning, särskilt upplysningar om överträdelser, problem med genomförandet och domar som meddelats av nationella domstolar.
Artikel 31
Kommissionen ska ha befogenhet att ändra bilaga III på grundval av uppgifter som lämnas av medlemsstaterna.
Artikel 32
1. Om rådet beslutar att tillämpa sådana åtgärder som avses i artikel 14 på en fysisk eller juridisk person, en enhet eller ett organ, ska rådet ändra bilaga II eller IIa i enlighet med detta.
2. Rådet ska meddela sitt beslut, inbegripet skälen för uppförandet på förteckningen, till den fysiska eller juridiska person, den enhet eller det organ som avses i punkt 1 antingen direkt, om adressen är känd, eller genom att ett meddelande offentliggörs, så att den fysiska eller juridiska personen, enheten eller organet ges tillfälle att lämna synpunkter.
3. Om synpunkter inges eller om väsentliga nya bevis framläggs, ska rådet se över sitt beslut och informera de fysiska eller juridiska personerna, enheterna eller organen om detta.
4. Förteckningarna i bilagorna II och IIa ska ses över regelbundet och minst en gång var tolfte månad.
Artikel 33
1. Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att reglerna tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.
2. Medlemsstaterna ska utan dröjsmål anmäla dessa regler till kommissionen efter den 19 januari 2012 samt anmäla eventuella senare ändringar av reglerna.
Artikel 34
I de fall då denna förordning föreskriver anmälan, meddelande eller underrättelse till eller annan kommunikation med kommissionen ska den adress och de andra kontaktuppgifter som anges i bilaga III användas.
Artikel 35
Denna förordning ska tillämpas
a)
inom unionens territorium, inbegripet dess luftrum,
b)
ombord på alla luftfartyg och fartyg som omfattas av en medlemsstats jurisdiktion,
c)
på varje person inom och utanför unionens territorium som är medborgare i en medlemsstat,
d)
på varje juridisk person, enhet eller organ som har inrättats eller bildats i enlighet med en medlemsstats lagstiftning,
e)
på varje juridisk person, enhet eller organ i samband med varje form av affärsverksamhet som helt eller delvis bedrivs i unionen.
Artikel 36
Förordning (EU) nr 442/2011 ska upphöra att gälla.
Artikel 37
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 18 januari 2012.


Input:
ΕΚΤΕΛΕΣΤΙΚΉ ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 4ης Οκτωβρίου 2011
για την τροποποίηση της απόφασης 2008/185/ΕΚ ώστε να συμπεριληφθεί το Βέλγιο στον κατάλογο των κρατών μελών που είναι απαλλαγμένα από τη νόσο του Aujeszky
[κοινοποιηθείσα υπό τον αριθμό Ε(2011) 6997]
(Κείμενο που παρουσιάζει ενδιαφέρον για τον ΕΟΧ)
(2011/648/ΕΕ)
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη την οδηγία 64/432/ΕΟΚ του Συμβουλίου, της 26ης Ιουνίου 1964, περί προβλημάτων υγειονομικού ελέγχου στον τομέα των ενδοκοινοτικών συναλλαγών βοοειδών και χοιροειδών (1), και ιδίως το άρθρο 9 παράγραφος 2 και το άρθρο 10 παράγραφος 2,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Με την οδηγία 64/432/ΕΟΚ θεσπίζονται οι κανόνες που πρέπει να εφαρμόζονται όσον αφορά το εμπόριο των βοοειδών και των χοιροειδών στο εσωτερικό της Ένωσης. Το άρθρο 9 της εν λόγω οδηγίας προβλέπει κριτήρια για την έγκριση υποχρεωτικών εθνικών προγραμμάτων ελέγχου για ορισμένα λοιμώδη νοσήματα, συμπεριλαμβανομένης της νόσου του Aujeszky. Επιπλέον, το άρθρο 10 της εν λόγω οδηγίας προβλέπει ότι εάν κάποιο κράτος μέλος θεωρεί ότι η επικράτειά του ή μέρος αυτής είναι απαλλαγμένη από τέτοιου είδους νοσήματα, συμπεριλαμβανομένης της νόσου του Aujeszky, υποβάλλει στην Επιτροπή τα ανάλογα αποδεικτικά έγγραφα.
(2)
Η απόφαση 2008/185/ΕΚ της Επιτροπής, της 21ης Φεβρουαρίου 2008, για παροχή συμπληρωματικών εγγυήσεων κατά το ενδοκοινοτικό εμπόριο χοίρων όσον αφορά τη νόσο Aujeszky (ψευδολύσσα) και για τα κριτήρια σχετικά με την παροχή στοιχείων γι’ αυτή τη νόσο (2) ορίζει τις συμπληρωματικές εγγυήσεις για τις μετακινήσεις χοίρων μεταξύ των κρατών μελών. Οι εγγυήσεις αυτές συνδέονται με την κατάταξη των κρατών μελών ανάλογα με το καθεστώς τους ως προς τη νόσο του Aujeszky.
(3)
Στο παράρτημα I της απόφασης 2008/185/ΕΚ απαριθμούνται τα κράτη μέλη ή οι περιφέρειές τους που είναι απαλλαγμένα από τη νόσο του Aujeszky και όπου απαγορεύεται ο εμβολιασμός. Στο παράρτημα II της εν λόγω απόφασης απαριθμούνται τα κράτη μέλη ή οι περιφέρειές τους στα οποία εφαρμόζονται εγκεκριμένα εθνικά προγράμματα ελέγχου για την εκρίζωση της νόσου του Aujeszky.
(4)
Το Βέλγιο περιλαμβάνεται σήμερα στο παράρτημα II της απόφασης 2008/185/ΕΚ, ως κράτος μέλος στο οποίο εφαρμόζονται εγκεκριμένα εθνικά προγράμματα ελέγχου για την εκρίζωση της νόσου του Aujeszky.
(5)
Το Βέλγιο έχει πλέον υποβάλει αποδεικτικά έγγραφα τα οποία αιτιολογούν την αίτησή του να κηρυχθεί το εν λόγω κράτος μέλος απαλλαγμένο από τη νόσο του Aujeszky.
(6)
Έπειτα από αξιολόγηση των αποδεικτικών εγγράφων που υπεβλήθησαν από το εν λόγω κράτος μέλος, κρίνεται σκόπιμο το Βέλγιο να διαγραφεί από τον κατάλογο του παραρτήματος II της απόφασης 2008/185/ΕΚ και να περιληφθεί στον κατάλογο του παραρτήματος I της εν λόγω απόφασης.
(7)
Συνεπώς, η απόφαση 2008/185/ΕΚ θα πρέπει να τροποποιηθεί ανάλογα.
(8)
Τα μέτρα που προβλέπονται στην παρούσα απόφαση είναι σύμφωνα με τη γνώμη της μόνιμης επιτροπής για την τροφική αλυσίδα και την υγεία των ζώων,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ:
Άρθρο 1
Τα παραρτήματα I και ΙΙ της απόφασης 2008/185/ΕΟΚ αντικαθίστανται από το κείμενο του παραρτήματος της παρούσας απόφασης.
Άρθρο 2
Η παρούσα απόφαση απευθύνεται στα κράτη μέλη.
Βρυξέλλες, 4 Οκτωβρίου 2011.


Input:
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 5. novembris)
par Savienības finansiālo ieguldījumu dalībvalstīs veicamajā koordinētajā uzraudzības programmā attiecībā uz Listeria monocytogenes izplatību dažos lietošanai cilvēka uzturā gatavos pārtikas produktos
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 7516)
(2010/678/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulu (EK) Nr. 882/2004 par oficiālo kontroli, ko veic, lai nodrošinātu atbilstības pārbaudi saistībā ar dzīvnieku barības un pārtikas aprites tiesību aktiem un dzīvnieku veselības un dzīvnieku labturības noteikumiem (1), un jo īpaši tās 66. pantu,
ņemot vērā Eiropas Parlamenta un Padomes 2003. gada 17. novembra Direktīvu 2003/99/EK par zoonožu un zoonožu izraisītāju uzraudzību (2) un jo īpaši tās 5. pantu,
tā kā:
(1)
Regulā (EK) Nr. 882/2004 citu starpā noteiktas procedūras, kas reglamentē Savienības finansiālo atbalstu, lai veiktu Regulas (EK) Nr. 882/2004 piemērošanas nodrošināšanai vajadzīgos pasākumus.
(2)
Direktīvā 2003/99/EK noteikta iespēja izveidot koordinētas uzraudzības programmas, lai izvērtētu risku un noteiktu nulles līnijas lielumus, kas saistītas ar zoonozēm un zoonožu izraisītājiem, jo sevišķi - ja konstatētas īpašas vajadzības.
(3)
Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestāde (EPNI) un Eiropas Slimību profilakses un kontroles centrs 2006. (3) un 2007. (4) gadā izdeva ziņojumus par zoonožu, zoonožu izraisītāju un antibakteriālās rezistences tendencēm un avotiem Savienībā (EPNI un ECDC ziņojumi). No minētajiem ziņojumiem izriet, ka 2006. gadā 25 dalībvalstīs cilvēkiem reģistrēja kopumā 1 588 listeriozes (Listeria monocytogenes) gadījumus. Turklāt 2007. gadā 26 dalībvalstīs reģistrēja 1 558 šādus gadījumus. Ziņojumā norādīts, ka no 2001. gada līdz 2006. gadam šādu cilvēku inficēšanās gadījumu skaits būtiski pieaudzis. Bieži slimība norit smagi, un mirstības rādītāji ir augsti.
(4)
Tas, ka Listeria monocytogenes baktērijas ir spējīgas vairoties dažādos pārtikas produktos pat tik zemā temperatūrā kā 2 līdz 4 °C, liek pievērst īpašu uzmanību Listeria monocytogenes izplatībai lietošanai cilvēka uzturā gatavā (LCUG) pārtikā ar salīdzinoši ilgu derīguma laiku.
(5)
Saskaņā ar Komisijas 2005. gada 15. novembra Regulu (EK) Nr. 2073/2005 par pārtikas produktu mikrobioloģiskajiem kritērijiem (5) pārtikas nozares dalībniekiem, ievērojot labas higiēnas prakses un kritisko kontrolpunktu apdraudējuma analīzes (HACCP) programmu, jāatbilst Listeria monocytogenes pārtikas nekaitīguma kritērijiem attiecībā uz lietošanai cilvēka uzturā gatavu pārtiku.
(6)
EPNI un ECDC ziņojumos norādīts, ka lielāko neatbilstību Listeria monocytogenes kritērijiem reģistrēja lietošanai cilvēka uzturā gatavam sieram un lietošanai cilvēka uzturā gataviem zivju un termiski apstrādātas gaļas produktiem.
(7)
Pārsvarā cilvēki uzņem Listeria monocytogenes ar ēdienu. Tādēļ Listeria monocytogenes izplatība un piesārņojuma pakāpe lietošanai cilvēka uzturā gatavos zivju produktos, sieros un termiski apstrādātos gaļas produktos jāizvērtē saskaņoti un salīdzinoši, izmantojot mazumtirdzniecībā visās dalībvalstīs koordinētu uzraudzības programmu.
(8)
Listeria monocytogenes pieaugumu lietošanai cilvēka uzturā gatavā pārtikā būtiski ietekmē pH, ūdens aktivitāte un produkta glabāšanas temperatūra. Lai novērtētu Listeria monocytogenes pieaugumu lietošanai cilvēka uzturā gatavā pārtikā dažādās temperatūrās, var izmantot modelēšanu.
(9)
Ja Savienības normatīvajos aktos nav atbilstošu definīciju, jāizmanto Pārtikas kodeksa komisijas noteiktās definīcijas, kas iekļautas kodeksa vispārīgajos siera standartos (CODEX STAN 283-1978, grozīti 2008. gadā) un kodeksa nenogatavināta siera, tostarp svaigā siera, grupas standartos (CODEX STAN 221-2001, grozīti 2008. gadā), lai nodrošinātu saskaņotu pieeju lietošanai cilvēka uzturā gatavu sieru definēšanā.
(10)
EPNI darba grupa zoonožu datu vākšanas uzraudzībai 2009. gada maijā pieņēma ziņojumu par ierosinātajām tehniskajām specifikācijām koordinētai uzraudzības programmai attiecībā uz Listeria monocytogenes dažās LCUG pārtikas kategorijās ES mazumtirdzniecībā (6).
(11)
Lai tālāk saskaņotu paraugu ņemšanas posmu, paraugi tiks ņemti mazumtirdzniecības līmenī, ietverot veikalus, lielveikalus un citas tamlīdzīgas tirdzniecības vietas, kurās preci pārdod tieši galapatērētājam.
(12)
Lai garantētu datu konfidencialitāti, koordinētās uzraudzības programmas ietvaros savāktos datus bez iepriekšējas atļaujas no dalībvalstīm nevar izmantot citiem mērķiem kā vien šai programmai.
(13)
Ņemot vērā, cik svarīgi ir savākt salīdzināmus datus par Listeria monocytogenes izplatību lietošanai cilvēka uzturā gatavā pārtikā, šādu koordinētu uzraudzības programmu izveidei jāpiešķir Savienības finansējums.
(14)
Lai koordinētajā uzraudzības programmā varētu saskaņoti ņemt paraugus un veikt analīzes, bet ņemot vērā iespējamās atšķirības dažādu dalībvalstu laika grafikos, ir lietderīgi noteikt programmas sākuma datumu un tās ilgumu.
(15)
Savienības finansējums jāpiešķir, ja koordinētā uzraudzības programma tiek veikta atbilstoši šim lēmumam un ja kompetentās iestādes šajā lēmumā noteiktajā termiņā sniedz visu nepieciešamo informāciju.
(16)
Efektīvas pārvaldības labad visi izdevumi Savienības finansiālā atbalsta saņemšanai jāizsaka euro. Saskaņā ar Padomes 2005. gada 21. jūnija Regulu (EK) Nr. 1290/2005 par kopējās lauksaimniecības politikas finansēšanu (7) izdevumiem, kas nav euro, jāpiemēro jaunākais valūtas maiņas kurss, kuru Eiropas Centrālā banka ir noteikusi pirms tā mēneša pirmās dienas, kurā attiecīgā dalībvalsts ir iesniegusi atmaksājuma pieteikumu.
(17)
Šis lēmums ir finansēšanas lēmums nozīmē, kas lietota 75. pantā Padomes 2002. gada 25. jūnija Regulā (EK, Euratom) Nr. 1605/2002 par Finanšu regulu, ko piemēro Eiropas Kopienu vispārējam budžetam (8) (Finanšu regula), 90. pantā sīki izstrādātajos Finanšu regulas īstenošanas noteikumos un 15. pantā Eiropas Kopienu vispārējā budžeta izpildes iekšējos noteikumos.
(18)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Pārtikas aprites un dzīvnieku veselības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets
Ar šo lēmumu izveido koordinētu uzraudzības programmu attiecībā uz Listeria monocytogenes izplatību dažās lietošanai cilvēka uzturā gatavas pārtikas kategorijās mazumtirdzniecībā, kuras noteiktas šā lēmuma 2. pantā, un nosaka Savienības finansiālā ieguldījuma noteikumus dalībvalstīm minētās programmas īstenošanai.
2. pants
Koordinētās uzraudzības programmas mērķis un ilgums
1. Dalībvalstis īsteno koordinētu uzraudzības programmu, lai izvērtētu Listeria monocytogenes izplatību šādās lietošanai cilvēka uzturā gatavas pārtikas kategorijās izlases veidā mazumtirdzniecībā izvēlētos paraugos:
a)
fasētas (nesaldētas) karsti vai auksti kūpinātas zivis vai mazsālītas zivis;
b)
mīkstie vai pusmīkstie sieri, izņemot svaigos sierus;
c)
fasēti termiski apstrādāti gaļas produkti.
2. Šā lēmuma 1. pantā minētās koordinētās uzraudzības programmas paraugu ņemšana sāksies 2010. gadā un noritēs vismaz 12 mēnešus.
3. pants
Definīcijas
Šajā lēmumā piemēro šādas definīcijas:
1)
“lietošanai cilvēka uzturā gatava pārtika” ir lietošanai cilvēka uzturā gatava pārtika, kas definēts Regulas (EK) Nr. 2073/2005 2. panta g) punktā;
2)
“derīguma laiks” ir derīguma laiks, kas definēts Regulas (EK) Nr. 2073/2005 2. panta f) punktā;
3)
“partija” ir partija, kas definēta Regulas (EK) Nr. 2073/2005 2. panta e) punktā;
4)
“mazumtirdzniecība” ir mazumtirdzniecība, kas definēta 3. panta 7. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2002. gada 28. janvāra Regulā (EK) Nr. 178/2002, ar ko paredz pārtikas aprites tiesību aktu vispārīgus principus un prasības, izveido Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādi un paredz procedūras saistībā ar pārtikas nekaitīgumu (9); taču šajā lēmumā mazumtirdzniecība attiecas tikai uz veikaliem, lielveikaliem un citām tamlīdzīgām tirdzniecības vietām, kurās preci pārdod tieši galapatērētājam; tā neattiecas uz izplatīšanas vietām vai centriem, sabiedriskās ēdināšanas darbībām, iestāžu sabiedrisko ēdināšanu, ražotņu ēdnīcām, restorāniem un citiem tamlīdzīgiem pakalpojumiem un vairumtirdzniecības vietām;
5)
“apstrāde” ir apstrāde, kas definēta 2. panta 1. punkta m) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 852/2004 par pārtikas produktu higiēnu (10);
6)
“gaļas produkti” ir gaļas produkti, kas definēti I pielikuma 7.1. punktā Eiropas Parlamenta un Padomes 2004. gada 29. aprīļa Regulā (EK) Nr. 853/2004, ar ko nosaka īpašus higiēnas noteikumus attiecībā uz dzīvnieku izcelsmes pārtiku (11);
7)
“ražotājvalsts” ir valsts, kas norādīta uz identifikācijas zīmes, kā paredzēts Regulas (EK) Nr. 853/2004 II pielikuma I sadaļas B daļas 6. punktā;
8)
“fasēta pārtika” ir pārtika, kura viscaur pārklāta ar caurlaidīgu vai necaurlaidīgu iepakojumu, lai novērstu pārtikas tiešu saskari ar vidi;
9)
“aizsargatmosfērā fasēta pārtika” ir fasēta pārtika, kuras iepakojums pēc gaisa izsūknēšanas un aizvietošanas ar strikti kontrolētu gāzveida oglekļa dioksīda, skābekļa un/vai slāpekļa maisījumu hermētiski noslēgts;
10)
“vakuumā fasēta pārtika” ir fasēta pārtika, kuras iepakojums pēc gaisa izsūknēšanas hermētiski noslēgts;
11)
“kūpinātas zivis” ir kūpinot konservētas zivis;
12)
“mazsālītas zivis” ir ar sāli un cukuru konservētas zivis bez termiskas apstrādes;
13)
“nogatavināti sieri” ir sieri, kas nav lietošanai gatavi īsi pēc ražošanas, bet kas jānotur tik ilgi, tādā temperatūrā un tādos citos apstākļos, lai rastos vajadzīgās bioķīmiskās un fizikālās pārmaiņas, kas raksturīgas minētajam sieram;
14)
“mīkstie sieri” ir sieri, kuros mitruma saturs beztauku sausnā pārsniedz 67 %;
15)
“pusmīkstie sieri” ir sieri, kuru tekstūra ir tikai mazliet cietāka nekā mīksto sieru kategorijai. Minēto sieru mitruma saturs beztauku sausnā ir no 62 līdz 67 %. Pusmīkstie sieri ir stingri, bet elastīgi;
16)
“pelējuma sieri” ir sieri, kurus nogatavina, galvenokārt audzējot raksturīgu pelējumu iekšā un uz siera virsmas;
17)
“ar baktēriju kultūrām nogatavināti sieri” ir sieri, kuru mizu nogatavināšanas laikā vai pēc tās apstrādā vai dabīgi kolonizē ar vēlamajām mikroorganismu kultūrām, piemēram, Penicillium candidum vai Brevibacterium linens. Tā izveidojas slānis vai gleme, kas kļūst par siera mizas daļu;
18)
“sāls šķīdumā izturēti sieri” ir sieri, kurus līdz pārdošanai vai fasēšanai tur un glabā sālījumā;
19)
“svaigie sieri” ir nenogatavināti biezpienveidīgi sieri, piemēram, mājas siers, mocarella, rikota un biezpiens. Šajā koordinētajā uzraudzības programmā svaigos sierus neiekļauj.
4. pants
Dalībvalstu veikta paraugu ņemšana, analīzes un datu reģistrēšana
1. Paraugus ņem kompetentā iestāde, vai to dara minētās iestādes uzraudzībā.
2. Listeria monocytogenes valsts references laboratorijas izdara Listeria monocytogenes, pH un ūdens aktivitātes analīzes.
3. Listeria monocytogenes, pH un ūdens aktivitātes analīžu izdarīšanai kompetentā iestāde var nozīmēt ne vien valsts references laboratorijas, bet arī citas laboratorijas, kuras ir atbilstoši akreditētas un iesaistītas Listeria monocytogenes oficiālajās pārbaudēs.
4. Šā panta 1., 2. un 3. punktā minētās analīzes izdara, paraugu ņem un datus reģistrē saskaņā ar I pielikumā noteiktajām tehniskajām specifikācijām.
5. Katrā dalībvalstī ņemamo paraugu skaits katrā lietošanai cilvēka uzturā gatavas pārtikas kategorijā ir noteikts II pielikumā.
5. pants
Datu vākšana, izvērtēšana, ziņošana un izmantošana Savienības līmenī
1. Dalībvalstis vāc un izvērtē paraugu ņemšanas un Listeria monocytogenes, pH un ūdens aktivitātes analīžu rezultātus, kā noteikts šā lēmuma 4. panta 1., 2. un 3. punktā.
Šos rezultātus un to izvērtējumu kopā ar visiem attiecīgajiem datiem iekļauj galīgajā ziņojumā par koordinētās uzraudzības programmas pabeigšanu un iesniedz Komisijai līdz 2012. gada 31. maijam.
2. Līdz 2010. gada 30. novembrim Komisija nosaka datu vārdnīcas formātu un datu vākšanas veidlapas, kas izmantojamas, kompetentajām iestādēm izstrādājot 1. punktā minēto ziņojumu.
3. Komisija pārsūta 1. punktā minētos galīgos ziņojumus Eiropas Pārtikas nekaitīguma iestādei (EPNI), kas tos izskata, izstrādā prognostiskus modeļus attiecībā uz atbilstību Listeria monocytogenes pārtikas nekaitīguma kritērijiem un baktēriju augšanu dažādos glabāšanas apstākļos un sešu mēnešu laikā sagatavos kopsavilkuma ziņojumu.
4. Lai dalībvalstu iesniegtos datus izmantotu ne vien koordinētajai uzraudzības programmai, bet arī citos nolūkos, iepriekš jāsaņem dalībvalstu piekrišana.
5. Datus un rezultātus publisko tā, lai nodrošinātu atsevišķo rezultātu konfidencialitāti.
6. pants
Nosacījumi Savienības finansiālā ieguldījuma piešķiršanai
1. Savienības finansiālo ieguldījumu EUR 1 555 300 apjomā no budžeta pozīcijas 17 04 07 01 šā lēmuma 4. panta 2. punktā minēto analīžu izmaksām un 5. panta 1. punktā minētās paraugu ņemšanas, izvērtēšanas un ziņošanas izmaksām dalībvalstīm piešķir, nepārsniedzot III pielikumā noteikto maksimālo līdzfinansējuma apjomu.
2. Savienības finansiālo ieguldījumu, kas minēts 1. punktā, dalībvalstīm izmaksā ar noteikumu, ka koordinēto uzraudzības programmu veic, ievērojot Savienības tiesību aktu attiecīgos noteikumus, tostarp noteikumus par konkurenci un publiskā iepirkuma līgumiem, kā arī atbilstīgi šādiem nosacījumiem:
Galīgais ziņojums par koordinētās uzraudzības programmas pabeigšanu jāiesniedz Komisijai līdz 2012. gada 31. maijam. Šajā ziņojumā jānorāda:
i)
visa I pielikuma D daļā minētā informācija;
ii)
apstiprinoši pierādījumi par izdevumiem, kas dalībvalstīm radušies par analīzēm; šajos pierādījumos jāietver vismaz IV pielikumā minētā informācija.
3. Ja 2. punktā minētā galīgā ziņojuma iesniegšana tiek kavēta, Savienības finansiālo ieguldījumu 2012. gada 1. jūlijā samazina par 25 %, 2012. gada 1. augustā - par 50 % un 2012. gada 1. septembrī - par 100 %.
7. pants
Maksimālās atmaksājamās summas
Savienības finansējuma maksimālās summas, ko dalībvalstīm piešķir 5. panta 1. punktā minētās paraugu ņemšanas, izvērtēšanas un ziņošanas izmaksu segšanai, uz kurām attiecas apsekojums, nepārsniedz:
a)
EUR 60 par katru paņemto, izvērtēto un ziņoto paraugu Listeria monocytogenes noteikšanai;
b)
EUR 60 par katru paņemto, izvērtēto un ziņoto paraugu Listeria monocytogenes uzskaitīšanai;
c)
EUR 15 par katru paņemto, izvērtēto un ziņoto paraugu pH analīzei;
d)
EUR 20 par katru paņemto, izvērtēto un ziņoto paraugu ūdens aktivitātes (aw) analīzei.
8. pants
Valūtas maiņas kurss izdevumiem
Ja dalībvalsts izdevumi ir valūtā, kas nav euro, attiecīgā dalībvalsts tos konvertē euro, piemērojot jaunāko valūtas maiņas kursu, ko ir noteikusi Eiropas Centrālā banka pirms pirmās tā mēneša dienas, kurā dalībvalsts ir iesniegusi pieteikumu.
9. pants
Adresāti
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 5. novembrī


Input:
DECISION No 283/2010/EU OF THE EUROPEAN PARLIAMENT AND OF THE COUNCIL
of 25 March 2010
establishing a European Progress Microfinance Facility for employment and social inclusion
THE EUROPEAN PARLIAMENT AND THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union, and in particular Article 175(3) thereof,
Having regard to the proposal from the European Commission,
Having regard to the opinion of the European Economic and Social Committee (1),
Having regard to the opinion of the Committee of the Regions (2),
Acting in accordance with the ordinary legislative procedure (3),
Whereas:
(1)
On 7 April 2000 the Commission adopted a communication entitled ‘Acting locally for employment - a local dimension for the European employment strategy’.
(2)
The Commission communication of 13 November 2007 entitled ‘A European initiative for the development of microcredit in support of growth and employment’ identified four priority areas for action: improving the legal and institutional environment in the Member States, changing the climate in favour of employment and entrepreneurship, promoting best practices and providing additional financial capital for microfinance institutions. As a first step in implementing this agenda, the Commission and the European Investment Bank (EIB) created Jasmine (Joint action to support microfinance institutions in Europe) in 2008 which provides mentoring for non-bank microcredit finance institutions and a financing window for a global amount of EUR 20 million offered by the EIB.
(3)
The Commission communication of 24 May 2006 entitled ‘Promoting decent work for all - the EU contribution to the implementation of the decent work agenda in the world’ set out the importance of decent work for all as did the European Parliament resolution of 23 May 2007 on promoting decent work for all (4).
(4)
The leaders’ statement following the G-20 Summit in Pittsburgh on 24 and 25 September 2009 contained a commitment to improving access to financial services for the poor, for example through microfinance. The leaders also committed themselves to launching an international financial inclusion expert group which will identify lessons learned on innovative approaches to providing financial services to the poor, promote successful regulatory and policy approaches and elaborate standards on access to financing, financial literacy, and consumer protection.
(5)
The European Parliament in its resolution of 24 March 2009 with recommendations to the Commission on a European initiative for the development of microcredits in support of growth and employment requested that the Commission strengthen its efforts to develop microcredits in support of growth and employment. Furthermore, the European Parliament approved an additional EUR 4 million of support for a pilot action to be implemented in the context of the Jasmine framework. The European Parliament also called on the Commission to co-finance projects for microcredits in particular for disadvantaged target groups.
(6)
The ongoing efforts of the Union and of the Member States need to be strengthened to increase the access to, and availability of, microfinance to a sufficient scale and within a reasonable time-frame so as to address the high demand of those who need it most in this period of crisis - that is, those who have lost their job, those at risk of losing their job or who have difficulties entering or re-entering the labour market, as well as those who are facing the threat of social exclusion or vulnerable people who are in a disadvantaged position with regard to access to the conventional credit market and who want to start or further develop their own micro-enterprise, including self-employment - whilst actively promoting equal opportunities for women and men.
(7)
The Commission communication of 3 June 2009 entitled ‘A shared commitment for employment’ underlined the need to offer a new chance to unemployed persons and open the road to entrepreneurship for some of Europe’s most disadvantaged groups who have difficulty in accessing the conventional credit market. In addition to existing instruments, specific action is needed to further strengthen economic and social cohesion by reinforcing activities undertaken by the EIB and the European Investment Fund (EIF) and other international financial institutions without prejudice to the activities of the Member States. The Commission therefore announced a proposal for a new EU-wide microfinance facility (hereinafter the Facility) to extend the outreach of microfinance to particular at-risk groups and to further support the development of entrepreneurship, the social economy and micro-enterprises. In order for the Facility to be effective, to have a long-lasting impact, to reach the potential beneficiaries and to serve as a proactive element for both economic and local development policies, Member States can establish a national contact point to promote, coordinate, assess and monitor all the actions taken under the Facility in their respective territories.
(8)
An increasing amount of microfinance to vulnerable people who are in a disadvantaged position with regard to access to the conventional credit market in the European Union is provided by non-commercial microfinance institutions, credit unions and banks implementing corporate social responsibility. The Facility should help these providers, which supplement the commercial banking market, by increasing the availability of microfinance to meet the current levels of demand.
(9)
In many cases the providers of microfinance in the European Union are commercial banks and should become important partners in the Facility, with a view to re-establishing trust in the credit market and with a focus mainly on customers with no credit standing.
(10)
Public and private bodies providing microfinance under this Decision should comply with principles of responsible lending and thereby avoid, in particular, over-indebtedness of persons and undertakings.
(11)
In addition to the difficulty of gaining access to finance, social exclusion and the uncertainties of the transition from unemployment or social welfare to self-employment are among the main obstacles to setting up and developing micro-enterprises. European microfinancing instruments can help to support the structures of the social economy which assist people who are excluded with social reintegration and which help them to develop the minimum skills required in order to undertake a lasting business project.
(12)
Using Union resources is appropriate and responds to the abovementioned resolution of the European Parliament of 24 March 2009. Furthermore, a single EU-wide facility will concentrate leverage from international financial institutions and avoid a dispersed approach thus increasing microfinance supply in all Member States. In order to capitalise on the experience of international financial institutions and in particular the EIB and the EIF, the Facility should be established on the basis of joint management.
(13)
The actions financed by the Facility should be coherent and compatible with other Union policies and comply with the provisions of the Treaty and of acts adopted under it. The activities of the Facility should be complementary to other Union interventions, in particular the Competitiveness and Innovation Framework Programme (CIP) financial instruments, Jasmine, European Agricultural Fund for Rural Development (EAFRD), European Regional Development Fund (ERDF), Jeremie (Joint European resources for micro to medium enterprises initiative) and the European Social Fund (ESF).
(14)
For the purposes of this Decision, ‘microfinance’ should include guarantees, microcredit, equity and quasi-equity extended to persons and micro-enterprises covered by this Decision, microcredit being defined as loans under EUR 25 000. The Commission Recommendation 2003/361/EC of 6 May 2003 concerning the definition of micro, small and medium-sized enterprises (5) defines a ‘micro-enterprise’ as an enterprise employing less than 10 people, including self-employment, and whose annual turnover and/or annual balance sheet total does not exceed EUR 2 million, which should be an appropriate definition for the purposes of this Decision.
(15)
For the purposes of this Decision and in line with national provisions, ‘micro-enterprise in the social economy’ should mean a micro-enterprise which produces goods and services with a clear social mission or which provides services to members of the community with a non-profit purpose.
(16)
The Facility should be implemented through an appropriate range of actions that include risk-sharing, guarantees, equity and debt instruments offered by international financial institutions to providers of microfinance. In order to increase its effectiveness, the Facility should be coordinated and implemented consistently with European and national financial instruments and national financial institutions,
HAVE ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Establishment
A European microfinance facility for employment and social inclusion, called the European Progress Microfinance Facility (hereinafter the Facility), is hereby established.
Article 2
Objective
1. The Facility shall provide Union resources to increase access to, and availability of, microfinance for:
(a)
persons who have lost or are at risk of losing their job, or who have difficulties entering or re-entering the labour market, as well as persons who are facing the threat of social exclusion or vulnerable persons who are in a disadvantaged position with regard to access to the conventional credit market and who want to start or further develop their own micro-enterprise, including self-employment;
(b)
micro-enterprises, especially in the social economy, as well as micro-enterprises which employ persons referred to in point (a).
2. The Facility shall provide Union resources for access to microfinance, and actively promote equal opportunities for women and men.
Article 3
Budget
1. The financial contribution from the Union budget for the Facility for the period from 1 January 2010 to 31 December 2013 shall be EUR 100 million.
2. The annual appropriations shall be decided during the annual budgetary procedure, including, if necessary, by application of point 37 of the Interinstitutional Agreement of 17 May 2006 between the European Parliament, the Council and the Commission on budgetary discipline and sound financial management (6), or by other means provided for in that Agreement.
3. The total budget for support measures referred to in point (d) of Article 4(1) shall not exceed 1 % of the budget of the Facility set out in paragraph 1 of this Article.
4. The financial contribution shall cover the full cost of the Facility, including management fees for international financial institutions referred to in Article 5(2) managing the Union contribution as well as any other eligible costs.
Article 4
Eligible actions and beneficiaries
1. The Facility shall be implemented by using the following types of actions, as appropriate:
(a)
guarantees and risk-sharing instruments;
(b)
equity instruments;
(c)
debt instruments;
(d)
support measures, such as communication activities, monitoring, control, audit and evaluation which are directly necessary for the effective and efficient implementation of this Decision and for the achievement of its objectives.
2. The Facility shall be open to public and private bodies established on national, regional and local levels in the Member States which provide microfinance to persons and micro-enterprises in the Member States.
3. In order to reach the final beneficiaries and to create competitive and viable micro-enterprises, the public and private bodies referred to in paragraph 2 shall cooperate closely with organisations engaged in representing the interests of the final beneficiaries of microcredit and with organisations, in particular those supported by the ESF, who provide mentoring and training programmes to those final beneficiaries.
Article 5
Management
1. The Commission shall manage the Facility in accordance with Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 of 25 June 2002 on the Financial Regulation applicable to the general budget of the European Communities (7).
2. To implement the actions referred to in Article 4(1), with the exception of the support measures referred to in point (d) of Article 4(1), the Commission shall conclude agreements with international financial institutions, in particular with the EIB and the EIF, in accordance with Article 53d of Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 and Article 43 of Commission Regulation (EC, Euratom) No 2342/2002 of 23 December 2002 laying down detailed rules for the implementation of Council Regulation (EC, Euratom) No 1605/2002 (8). Those agreements shall contain detailed provisions for the implementation of the tasks entrusted to those financial institutions, including provisions specifying the need to ensure additionality and coordination with existing European and national financial instruments, and to promote a comprehensive and balanced coverage between the Member States.
3. In order to meet the objective set out in Article 2 and implement the actions set out in Article 4, the agreements referred to in paragraph 2 of this Article shall, furthermore, include an obligation on the part of the international financial institutions to re-invest the resources and proceeds, including dividends and reimbursements, in actions referred to under points (a), (b) or (c) of Article 4(1) for a period of six years after the starting date of the Facility.
4. Upon closure of the Facility, the remaining balance due to the European Union shall be repaid to the general budget of the European Union.
5. The international financial institutions referred to in paragraph 2 of this Article shall conclude written agreements with the public and private providers of microfinance referred to in Article 4(2) laying down their obligations to use the resources made available from the Facility in accordance with the objectives set out in Article 2 and to provide information for the establishment of the annual reports referred to in Article 8(1).
6. The budget for support measures referred to in point (d) of Article 4(1) shall be managed by the Commission.
Article 6
Compliance
Actions financed by the Facility shall comply with the provisions of the Treaty and of acts adopted under it.
Article 7
Protection of the Union’s financial interests
1. The Commission shall ensure that, when actions financed under this Decision are implemented, the financial interests of the Union are protected by the application of measures to prevent fraud, corruption and any other illegal activities, by effective checks and by the recovery of amounts unduly paid and, if irregularities are detected, by effective, proportional and dissuasive penalties, in accordance with Council Regulation (EC, Euratom) No 2988/95 of 18 December 1995 on the protection of the European Communities financial interests (9), Council Regulation (Euratom, EC) No 2185/96 of 11 November 1996 concerning on-the-spot checks and inspections carried out by the Commission in order to protect the European Communities’ financial interests against fraud and other irregularities (10), and Regulation (EC) No 1073/1999 of the European Parliament and of the Council of 25 May 1999 concerning investigations conducted by the European Anti-Fraud Office (OLAF) (11).
2. For the Union actions financed under this Decision, OLAF has the power to carry out investigations on the basis of Regulation (EC, Euratom) No 2988/95 and Regulation (Euratom, EC) No 2185/96, which shall apply to any infringement of a provision of Union law, including infringements of a contractual obligation stipulated on the basis of the Facility, resulting from an act or omission by an economic operator, which has, or would have, the effect of prejudicing the general budget of the European Union or budgets managed by it, by an unjustified item of expenditure.
3. All implementing measures resulting from this Decision shall include a reference to paragraphs 1 and 2 of this Article and provide, in particular, for supervision and financial control by the Commission or any representative authorised by it, and by audits by the European Court of Auditors, including, if necessary, on-the-spot audits.
Article 8
Annual report
1. The international financial institutions referred to in Article 5(2) shall transmit to the Commission annual implementation reports setting out the supported activities in terms of financial implementation, distribution and accessibility of funding with regard to sectors and type of beneficiaries, applications accepted or rejected, contracts concluded, actions funded and results.
2. No later than 8 April 2011 and each year thereafter, the Commission shall present to the European Parliament and to the Council a quantitative and qualitative annual report on the activities undertaken under this Decision in the previous year. The annual report shall be based on the implementation reports referred to in paragraph 1. It shall, in particular, contain information relating to applications adopted or rejected, contracts concluded, actions funded, the total number and type of beneficiaries and the distribution of amounts geographically and per sector.
The annual report shall moreover contain information on the impact and sustainability of the Facility expressed by the total number of persons and micro-enterprises which are still employed or in business at the end of the period of support provided to them through the Facility. Finally the annual report will include information on complementarity with other Union interventions, notably the ESF.
3. Following the presentation of the third annual report and on the basis of a proposal by the Commission, the European Parliament and the Council may review this Decision.
4. The annual report referred in paragraph 2 will be transmitted, for information, to the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions.
5. Based on the annual report referred to in paragraph 2 of this Article, the Commission shall make efforts to ensure that the Facility meets the objective set out in Article 2 and is accessible across the European Union to those who are at risk of social exclusion or who are finding it difficult to access the conventional credit market.
Article 9
Evaluation
1. The Commission shall carry out interim and final evaluations at its own initiative and in close cooperation with the international financial institutions referred to in Article 5(2). The interim evaluation shall be completed four years after the start of the Facility and the final evaluation at the latest one year after the end of the mandate(s) given to the international financial institutions referred to in Article 5(2). The final evaluation shall, in particular, examine the extent to which the Facility as a whole has achieved its objectives.
2. The results of the evaluations will be transmitted, for information, to the European Parliament, the Council, the European Economic and Social Committee and the Committee of the Regions.
Article 10
Entry into force
This Decision shall enter into force on the day following its publication in the Official Journal of the European Union.
Done at Brussels, 25 March 2010.


Input:
REGULAMENTO DE EXECUÇÃO (UE) N.o 439/2011 DA COMISSÃO
de 6 de Maio de 2011
que derroga o Regulamento (CEE) n.o 2454/93 no respeitante à definição da noção de «produtos originários» para fins do sistema de preferências generalizadas, de forma a ter em conta a situação especial de Cabo Verde em relação às exportações de certos produtos da pesca para a União Europeia
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho, de 12 de Outubro de 1992, que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (1), nomeadamente o artigo 247.o,
Tendo em conta o Regulamento (CEE) n.o 2454/93 da Comissão, de 2 de Julho de 1993, que fixa determinadas disposições de aplicação do Regulamento (CEE) n.o 2913/92 do Conselho que estabelece o Código Aduaneiro Comunitário (2), nomeadamente o artigo 89.o,
Considerando o seguinte:
(1)
Através do Regulamento (CE) n.o 815/2008 da Comissão (3) foi concedida a Cabo Verde uma derrogação às regras de origem estabelecidas no Regulamento (CEE) n.o 2454/93 permitindo que se considere como tendo origem em Cabo Verde certos produtos da pesca produzidos em Cabo Verde a partir de peixes não originários deste país. O período de derrogação terminou em 31 de Dezembro de 2010.
(2)
Nos termos do Regulamento (UE) n.o 894/2010 da Comissão (4), foi concedido a Cabo Verde um aumento das quantidades previstas para 2010 no que respeita a duas das três categorias de produtos da pesca abrangidos pelo Regulamento (CE) n.o 815/2008. As quantidades da derrogação foram aumentadas de acordo com esta concessão para 2 500 toneladas respeitantes a filetes de sardas e cavalas, preparadas ou conservadas, e a 875 toneladas de filetes de judeu liso ou judeu, preparados ou conservados.
(3)
Por carta de 21 de Outubro de 2010, Cabo Verde apresentou um pedido de prorrogação da derrogação especificada. Por cartas de 3 e 21 de Dezembro de 2010 e de 14 de Janeiro de 2011, Cabo Verde apresentou informações complementares em apoio do seu pedido.
(4)
O pedido pretende uma prorrogação de um ano e um volume de 2 500 toneladas de sardas e cavalas, preparadas ou conservadas, e de 875 toneladas de filetes de judeu liso ou judeu, preparados ou conservados.
(5)
Entre 2008 e 2010, as quantidades anuais totais originalmente concedidas contribuíram, em grande medida, para a melhoria da situação no sector de transformação das pescas e, até certo ponto, para a revitalização da frota artesanal de Cabo Verde, que assume uma importância vital para este país. Contudo, a plena revitalização da frota de Cabo Verde no grau pretendido requer novo aumento de capacidade na disponibilidade de oferecer matérias-primas originais em quantidade suficiente para as indústrias transformadoras da pesca cabo-verdianas.
(6)
O pedido demonstra que, sem a derrogação, a capacidade da indústria transformadora da pesca cabo-verdiana de continuar a exportar para a União Europeia ver-se-ia significativamente afectada, o que poderia contrariar a continuação do desenvolvimento da frota de Cabo Verde no que toca à pesca de pequenos pelágicos.
(7)
A derrogação serve para dar a Cabo Verde o tempo suficiente para se preparar para o cumprimento das normas em matéria de obtenção da origem preferencial. É preciso tempo para assegurar que os esforços de revitalização da frota de pesca local continuam e que Cabo Verde, deste modo, melhora a sua capacidade de fornecer o sector local de transformação das pescas com peixe originário deste país.
(8)
Uma vez que a prorrogação é solicitada para um período iniciando a 1 de Janeiro de 2011, por forma a dar continuidade às importações de Cabo Verde na União Europeia, deverá ser concedida nova derrogação com efeitos retroactivos a partir de 1 de Janeiro de 2011.
(9)
Por forma a permitir que a derrogação temporária se limite ao período necessário a Cabo Verde para cumprir as normas que se impõem, a derrogação deve ser concedida por um período de um ano relativamente a 2 500 toneladas de sardas e cavalas, preparadas ou conservadas, e a 875 toneladas de filetes de judeu liso ou judeu, preparados ou conservados.
(10)
O Regulamento (CEE) n.o 2454/93 estabelece normas aplicáveis à gestão dos contingentes pautais. Com vista a garantir uma gestão eficiente, em estreita cooperação com as autoridades de Cabo Verde, as autoridades aduaneiras da União Europeia e a Comissão, essas normas devem aplicar-se mutatis mutandis às quantidades importadas ao abrigo da derrogação concedida pelo presente regulamento.
(11)
Por forma a permitir um acompanhamento mais eficaz da aplicação da derrogação, afigura-se necessário estabelecer, para as autoridades de Cabo Verde e nos termos do artigo 89.o, n.o 4, do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, a obrigação de comunicar regularmente à Comissão os elementos dos certificados de origem «formulário A» que tenham sido emitidos.
(12)
As medidas previstas no presente regulamento estão em conformidade com o parecer do Comité do Código Aduaneiro,
ADOPTOU O PRESENTE REGULAMENTO:
Artigo 1.o
Em derrogação dos artigos 72.o, 73.o, e 75.o a 79.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, as sardas e cavalas, o judeu liso e o judeu, preparados ou conservados, dos códigos NC 1604 15 11 e ex 1604 19 98, produzidos em Cabo Verde a partir de peixes não originários deste país, serão considerados originários de Cabo Verde, em conformidade com o disposto nos artigos 2.o, 3.o e 4.o do presente regulamento.
Artigo 2.o
A derrogação referida no artigo 1.o aplica-se aos produtos exportados de Cabo Verde e declarados para introdução em livre prática na União Europeia, desde que satisfeitas as condições especificadas no artigo 74.o do Regulamento (CEE) n.o 2454/93, durante o período compreendido entre 1 de Janeiro de 2011 e 31 de Dezembro de 2011, até às quantidades enumeradas no anexo para cada produto importado.
Artigo 3.o
As quantidades indicadas no anexo do presente regulamento são geridas em conformidade com os artigos 308.o-A, 308.o-B e 308.o-C do Regulamento (CEE) n.o 2454/93.
Artigo 4.o
1. As autoridades aduaneiras de Cabo Verde devem adoptar as medidas necessárias para efectuar os controlos quantitativos das exportações dos produtos referidos no artigo 1.o.
2. Na casa n.o 4 dos certificados de origem «formulário A» emitidos pelas autoridades competentes de Cabo Verde nos termos do presente regulamento deve constar a seguinte menção: «Derrogação - Regulamento (UE) n.o 439/2011».
3. As autoridades competentes de Cabo Verde devem transmitir trimestralmente à Comissão uma relação das quantidades relativamente às quais foram emitidos certificados de origem «formulário A» ao abrigo do presente regulamento, bem como os números de ordem desses certificados.
Artigo 5.o
1. O presente regulamento entra em vigor no terceiro dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
2. Aplica-se a partir de 1 de Janeiro de 2011.
O presente regulamento é obrigatório em todos os seus elementos e directamente aplicável nos Estados-Membros em conformidade com os Tratados.
Feito em Bruxelas, em 6 de Maio de 2011.


Input:
EUROOPA PARLAMENDI JA NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 1342/2011,
13. detsember 2011,
millega muudetakse määrust (EÜ) nr 1931/2006, et lisada määruses sätestatud piirialasse Kaliningradi oblast ja teatavad Poola haldusüksused
EUROOPA PARLAMENT JA EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 77 lõike 2 punkti b,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
olles edastanud seadusandliku akti eelnõu liikmesriikide parlamentidele,
toimides seadusandliku tavamenetluse kohaselt (1)
ning arvestades järgmist:
(1)
Liidu kohaliku piiriliikluse eeskirjad, mis on kehtestatud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 20. detsembri 2006. aasta määrusega (EÜ) nr 1931/2006 (millega kehtestatakse maismaal liikmesriikide välispiiril toimuva kohaliku piiriliikluse eeskirjad ning muudetakse Schengeni konventsiooni sätteid) (2), mis jõustus 2007. aastal, on aidanud vältida tõkete seadmist kaubandusele, sotsiaalsele ja kultuurilisele läbikäimisele ning piirkondlikule koostööle naaberriikidega ning taganud samal ajal kogu Schengeni ala julgeolekut.
(2)
Kaliningradi oblasti geograafiline asukoht on erandlik, kuna tegu on suhteliselt väikese piirkonnaga, mis on täielikult ümbritsetud kahest liikmesriigist ja moodustab seetõttu ainsa enklaavi Euroopa Liidus; tulenevalt enklaavi kujust ja elanikkonna jaotusest tema territooriumil põhjustaks piiriala määratlemise standardeeskirjade kohaldamine enklaavi kunstliku jagamise ja olukorra, kus mõned elanikud saavad kasutada kohaliku piiriliikluse lihtsustamisest tulenevaid hüvesid, suurem osa aga mitte, sealhulgas Kaliningradi linna elanikud. Pidades silmas Kaliningradi oblasti terviklikku olemust, tuleks kaubanduse, sotsiaalse ja kultuurilise läbikäimise ning piirkondliku koostöö soodustamiseks naaberriikidega lisada määrusesse (EÜ) nr 1931/2006 erand, mis võimaldaks käsitada kogu Kaliningradi oblastit piirialana.
(3)
Selleks et määruse (EÜ) nr 1931/2006 kohaldamine avaldaks kõnealuses piirkonnas tegelikku mõju ning paraneksid võimalused kaubanduseks, sotsiaalseks ja kultuuriliseks läbikäimiseks ning piirkondlikuks koostööks Kaliningradi oblasti ja Poola põhjaosa suuremate keskuste vahel, tuleks määruses sätestatud piiriala mõistega hõlmata ka konkreetne piiriala Poola poolel.
(4)
Käesolev määrus ei mõjuta piiriala üldist määratlust ega määruses (EÜ) nr 1931/2006 sätestatud eeskirjade ja tingimuste täielikku täitmist, sealhulgas karistusi, mida liikmesriigid kohaldavad nende piiriala elanike suhtes, kes rikuvad kohaliku piiriliikluse korda.
(5)
Käesoleva määrusega süvendatakse veelgi Euroopa Liidu ja Venemaa Föderatsiooni strateegilist partnerlust kooskõlas prioriteetidega, mis on sätestatud vabadusel, turvalisusel ja õigusel rajanevat ühist ala käsitlevas tegevuskavas, ning selles on võetud arvesse Euroopa Liidu ja Venemaa Föderatsiooni üldisi suhteid.
(6)
Kuna liikmesriigid ei suuda piisavalt saavutada käesoleva määruse eesmärki, milleks on Kaliningradi oblasti ja teatavate Poola haldusüksuste lisamine piirialasse ja seda saab paremini saavutada liidu tasandil, võib liit võtta meetmeid kooskõlas Euroopa Liidu lepingu artiklis 5 sätestatud subsidiaarsuse põhimõttega. Samas artiklis sätestatud proportsionaalsuse põhimõtte kohaselt ei lähe käesolev määrus nimetatud eesmärgi saavutamiseks vajalikust kaugemale.
(7)
Islandi ja Norra puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu Nõukogu ning Islandi Vabariigi ja Norra Kuningriigi vahelise lepingu (viimase kahe riigi osalemiseks Schengeni acquis’ sätete rakendamises, kohaldamises ja edasiarendamises) (3) tähenduses, mis kuuluvad nimetatud lepingu teatavaid rakenduseeskirju käsitleva nõukogu 17. mai 1999. aasta otsuse 1999/437/EÜ (4) artikli 1 punktis A osutatud valdkonda.
(8)
Šveitsi puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepingu (Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ sätete rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) (5) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis A osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2008/146/EÜ (6) artikliga 3.
(9)
Liechtensteini puhul kujutab käesolev määrus endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse, Šveitsi Konföderatsiooni ja Liechtensteini Vürstiriigi vahel allakirjutatud protokolli (mis käsitleb Liechtensteini Vürstiriigi ühinemist Euroopa Liidu, Euroopa Ühenduse ja Šveitsi Konföderatsiooni vahelise lepinguga Šveitsi Konföderatsiooni ühinemise kohta Schengeni acquis’ (7) rakendamise, kohaldamise ja edasiarendamisega) tähenduses, mis kuuluvad otsuse 1999/437/EÜ artikli 1 punktis A osutatud valdkonda, kusjuures nimetatud otsuse vastavat punkti tõlgendatakse koostoimes nõukogu otsuse 2011/350/EL (8) artikliga 3.
(10)
Euroopa Liidu lepingule ja Euroopa Liidu toimimise lepingule lisatud protokolli nr 22 (Taani seisukoha kohta) artiklite 1 ja 2 kohaselt ei osale Taani käesoleva määruse vastuvõtmisel ning see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav. Arvestades, et käesolev määrus põhineb Schengeni acquis’l, otsustab Taani kõnealuse protokolli artikli 4 kohaselt kuue kuu jooksul pärast nõukogu poolt otsuse tegemist käesoleva määruse üle, kas ta rakendab seda oma siseriiklikus õiguses.
(11)
Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Ühendkuningriik ei osale vastavalt nõukogu 29. mai 2000. aasta otsusele 2000/365/EÜ (Suurbritannia ja Põhja-Iiri Ühendkuningriigi taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes); (9) seetõttu ei osale Ühendkuningriik käesoleva määruse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav.
(12)
Käesolev määrus kujutab endast nende Schengeni acquis’ sätete edasiarendamist, milles Iirimaa ei osale vastavalt nõukogu 28. veebruari 2002. aasta otsusele 2002/192/EÜ (Iirimaa taotluse kohta osaleda teatavates Schengeni acquis’ sätetes); (10) seetõttu ei osale Iirimaa käesoleva määruse vastuvõtmisel, see ei ole tema suhtes siduv ega kohaldatav,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 1931/2006 muudetakse järgmiselt:
1)
artikli 3 punkti 2 lõppu lisatakse järgmine lause:
„Piiriala osana käsitatakse ka käesoleva määruse lisas loetletud piirkondi.”;
2)
lisana lisatakse käesoleva määruse lisas esitatud tekst.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Strasbourg, 13. detsember 2011


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 506/2012 DELLA COMMISSIONE
del 14 giugno 2012
recante iscrizione di una denominazione nel registro delle denominazioni di origine protette e delle indicazioni geografiche protette [Kraški pršut (IGP)]
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 510/2006 del Consiglio, del 20 marzo 2006, relativo alla protezione delle indicazioni geografiche e delle denominazioni d’origine dei prodotti agricoli e alimentari (1), in particolare l’articolo 7, paragrafo 4, primo comma,
considerando quanto segue:
(1)
A norma dell’articolo 6, paragrafo 2, primo comma, del regolamento (CE) n. 510/2006 e in applicazione dell’articolo 17, paragrafo 2, dello stesso regolamento, la domanda di registrazione della denominazione «Kraški pršut», presentata dalla Slovenia, è stata pubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (2).
(2)
Il 29 marzo 2010 alla Commissione è stata notificata una dichiarazione di opposizione da parte dell’Italia, in conformità all’articolo 7 del regolamento (CE) n. 510/2006, motivata ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 3, lettere a) e c), dello stesso regolamento. Con lettera del 14 giugno 2010 la Commissione ha invitato le parti interessate ad avviare idonee consultazioni.
(3)
La Slovenia e l’Italia hanno raggiunto un accordo entro un termine di sei mesi, notificato alla Commissione il 9 novembre 2010, comprendente modifiche del disciplinare iniziale e in particolare l’abolizione del villaggio di Štanjel.
(4)
Tale abolizione riguarda la zona geografica delimitata e pertanto non può essere considerata minore.
(5)
Ai sensi dell’articolo 7, paragrafo 5, secondo comma, del regolamento (CE) n. 510/2006, la Commissione deve procedere di nuovo all’esame di cui all’articolo 6, paragrafo 1, del suddetto regolamento.
(6)
La domanda di registrazione della denominazione «Kraški pršut», modificata in seguito all’accordo intervenuto tra la Slovenia e l’Italia, è stata ripubblicata nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea in tale contesto (3).
(7)
Poiché alla Commissione non è stata notificata alcuna dichiarazione di opposizione ai sensi dell’articolo 7 del regolamento (CE) n. 510/2006, detta denominazione deve essere registrata,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
La denominazione che figura nell’allegato del presente regolamento è registrata.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il ventesimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 14 giugno 2012