Input:
ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (UE) NR 146/2010
z dnia 23 lutego 2010 r.
zmieniające rozporządzenie (WE) nr 1122/2009 ustanawiające szczegółowe zasady wykonania rozporządzenia Rady (WE) nr 73/2009 odnośnie do zasady wzajemnej zgodności, modulacji oraz zintegrowanego systemu zarządzania i kontroli w ramach systemów wsparcia bezpośredniego przewidzianych w wymienionym rozporządzeniu oraz wdrażania rozporządzenia Rady (WE) nr 1234/2007 w odniesieniu do zasady wzajemnej zgodności w ramach systemu wsparcia ustanowionego dla sektora wina
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 1234/2007 z dnia 22 października 2007 r. ustanawiające wspólną organizację rynków rolnych oraz przepisy szczegółowe dotyczące niektórych produktów rolnych („rozporządzenie o jednolitej wspólnej organizacji rynku”) (1), w szczególności jego art. 85x i 103za w związku z art. 4,
uwzględniając rozporządzenie Rady (WE) nr 73/2009 z dnia 19 stycznia 2009 r. ustanawiające wspólne zasady dla systemów wsparcia bezpośredniego dla rolników w ramach wspólnej polityki rolnej i ustanawiające określone systemy wsparcia dla rolników, zmieniające rozporządzenia (WE) nr 1290/2005, (WE) nr 247/2006, (WE) nr 378/2007 oraz uchylające rozporządzenie (WE) nr 1782/2003 (2), w szczególności jego art. 142 lit. c), k) i n),
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Po przedstawieniu Radzie w kwietniu 2009 r. wniosków w sprawie uproszczenia określono pewną liczbę możliwych do wprowadzenia ulepszeń w zakresie skuteczności i uproszczenia przepisów regulujących wdrażanie zasady wzajemnej zgodności. Należy włączyć te ulepszenia do rozporządzenia Komisji (WE) nr 1122/2009 (3).
(2)
System identyfikacji działek rolnych stanowi kluczowy element procesu gwarantującego prawidłową realizację wypłat dla rolników i chroniącego unijne fundusze. W celu poprawy jakości tego systemu należy wprowadzić przepisy przewidujące obowiązek rocznej oceny systemu. Państwa członkowskie powinny dokonać oceny systemu zgodnie ze zharmonizowaną metodą i przedstawić sprawozdanie na tyle wcześnie, by umożliwić skuteczne wykorzystanie wyników oceny.
(3)
W art. 64 ust. 2 rozporządzenia (WE) nr 73/2009 ustanawia się odstępstwo, w przypadku gdy rolnik, którego dotyczy włączenie wsparcia związanego z wielkością produkcji, nie posiada żadnych uprawnień do płatności, lecz zgłasza pewną liczbę dzierżawionych uprawnień do płatności w pierwszym roku włączenia tego wsparcia. Takiemu rolnikowi należy przyznać uprawnienia, w odniesieniu do których stosuje się odstępstwo w zakresie ich aktywacji. W celu zagwarantowania skutecznej kontroli należy zapewnić identyfikowalność tych uprawnień.
(4)
W celu przeprowadzenia kontroli w zakresie zasady wzajemnej zgodności, przewidzianych w rozporządzeniu (WE) nr 1122/2009, państwa członkowskie mogą korzystać jedynie z wyników kontroli na miejscu przeprowadzonych przez właściwe organy kontroli. W celu zapewnienia skuteczności państwa członkowskie powinny mieć możliwość wykorzystania również wyników kontroli na miejscu przeprowadzonych zgodnie z prawodawstwem mającym zastosowanie do odnośnych aktów prawnych i norm, tak aby osiągnąć minimalny poziom kontroli. Należy jednak zapewnić utrzymanie skutecznego systemu kontroli.
(5)
Przy wyborze próby poddawanej kontroli na miejscu pod kątem przestrzegania zasady współzależności państwo członkowskie może uwzględnić, w analizie ryzyka, uczestnictwo rolników we właściwych systemach certyfikacji. Należy wyjaśnić skorzystanie z tej możliwości.
(6)
Sprawozdania z kontroli należy przesłać do agencji płatniczej lub organu koordynującego w wyznaczonym terminie. Jeżeli sprawozdanie z kontroli nie zawiera żadnych wniosków, w celu zmniejszenia obciążeń administracyjnych należy uznać, że wystarczy, by sprawozdania z kontroli były bezpośrednio udostępniane agencji płatniczej lub organowi koordynującemu.
(7)
Przy okazji niniejszej zmiany rozporządzenia (WE) nr 1122/2009 należy poprawić dwa nieprawidłowe odesłania odpowiednio do rozporządzenia (WE) nr 73/2009 i rozporządzenia Komisji (WE) nr 1121/2009 (4).
(8)
Należy zatem odpowiednio zmienić rozporządzenie (WE) nr 1122/2009.
(9)
Zmiany przewidziane w niniejszym rozporządzeniu odnoszą się do wniosków o przyznanie pomocy dotyczących lat gospodarczych lub okresów premiowych rozpoczynających się z dniem 1 stycznia 2010 r. W związku z tym należy odpowiednio stosować niniejsze rozporządzenie.
(10)
Komitet Zarządzający ds. Wspólnej Organizacji Rynków Rolnych i Komitet Zarządzający ds. Płatności Bezpośrednich nie wydały opinii w terminie wyznaczonym przez ich przewodniczącego,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
W rozporządzeniu (WE) nr 1122/2009 wprowadza się następujące zmiany:
1)
art. 6 ust. 2 otrzymuje brzmienie:
„2. Państwa członkowskie dokonują corocznej oceny jakości systemu identyfikacji działek rolnych. Ocena ta obejmuje następujące elementy jakościowe:
a)
poprawne ujęcie ilościowe maksymalnego kwalifikowalnego obszaru;
b)
proporcje i rozmieszczenie działek referencyjnych, gdzie maksymalny kwalifikowalny obszar uwzględnia obszary niekwalifikowalne, a nie uwzględnia powierzchni użytków rolnych;
c)
kategoryzację działek referencyjnych, gdzie maksymalny kwalifikowalny obszar uwzględnia obszary niekwalifikowalne, a nie uwzględnia powierzchni użytków rolnych;
d)
występowanie działek referencyjnych ze znacznymi defektami;
e)
stosunek obszaru zgłoszonego do maksymalnego kwalifikowalnego obszaru w obrębie działek referencyjnych;
f)
odsetek działek referencyjnych, które były przedmiotem zmian na przestrzeni lat;
g)
odsetek nieprawidłowości stwierdzony podczas kontroli na miejscu.
Podczas przeprowadzania oceny określonej w akapicie pierwszym państwa członkowskie:
a)
wykorzystują dane umożliwiające im ocenę bieżącej sytuacji na miejscu;
b)
dokonują losowo wyboru odpowiedniej próby wszystkich działek referencyjnych.
Komisja jest powiadamiana o sprawozdaniu z oceny i, w razie potrzeby, działaniach zaradczych, jak również o harmonogramie ich wdrażania najpóźniej dnia 31 stycznia następującego po danym roku kalendarzowym. W odniesieniu do roku kalendarzowego 2010 informacje te są jednak przekazywane Komisji najpóźniej dnia 28 lutego 2011 r.”;
2)
w art. 7 ust. 1 lit. f) otrzymuje brzmienie:
„f)
rodzaj uprawnienia, w szczególności uprawnienia specjalne przewidziane w art. 44 rozporządzenia (WE) nr 73/2009, uprawnienia przyznane zgodnie z art. 68 ust. 1 lit. c) rozporządzenia (WE) nr 73/2009 oraz uprawnienia do płatności będące przedmiotem odstępstwa zgodnie z art. 64 ust. 2) rozporządzenia (WE) nr 73/2009;”;
3)
w art. 28 ust. 1 lit. a) wyrazy „załącznikach I i IV” otrzymują brzmienie „załącznikach I i VI”;
4)
w art. 50 dodaje się ust. 1a w brzmieniu:
„1a. W drodze odstępstwa od ust. 1, w celu osiągnięcia minimalnego poziomu kontroli, o którym mowa w wymienionym ustępie, na poziomie każdego aktu prawnego lub normy bądź grupy aktów prawnych lub norm, państwo członkowskie może:
a)
w odniesieniu do wybranych rolników - wykorzystywać wyniki kontroli na miejscu przeprowadzonych zgodnie z prawodawstwem mającym zastosowanie do tych aktów prawnych lub norm; lub
b)
zastąpić wybranych rolników rolnikami, których gospodarstwa zostały poddane kontroli na miejscu, przeprowadzonej zgodnie z prawodawstwem mającym zastosowanie do tych aktów prawnych lub norm, pod warunkiem że rolnicy ci przedstawią wnioski o przyznanie pomocy z tytułu systemów wsparcia bezpośredniego w rozumieniu art. 2 lit. d) rozporządzenia (WE) nr 73/2009 lub z tytułu systemów wsparcia objętych art. 85t i 103z rozporządzenia (WE) nr 1234/2007.
W takich przypadkach kontrole na miejscu obejmują wszystkie aspekty związane z zasadą wzajemnej zgodności określone w odpowiednich aktach prawnych lub normach. Ponadto państwo członkowskie gwarantuje, że kontrole na miejscu są co najmniej tak samo skuteczne jak kontrole przeprowadzane przez właściwe organy kontroli.”;
5)
w art. 51 ust. 1 po akapicie drugim dodaje się akapity w brzmieniu:
„Na podstawie analizy ryzyka państwo członkowskie może wykluczyć rolników uczestniczących w systemie certyfikacji, o którym mowa w lit. b) akapit drugi, z próby kontrolnej opartej na analizie ryzyka. Jeżeli jednak system certyfikacji obejmuje jedynie część wymogów i norm, jakie rolnik powinien spełniać w ramach zasady wzajemnej zgodności, do wymogów i norm nieobjętych systemem certyfikacji mają zastosowanie odpowiednie czynniki ryzyka.
Jeżeli analiza wyników kontroli wykazuje znaczną częstotliwość nieprzestrzegania wymogów lub norm zawartych w systemie certyfikacji, o którym mowa w lit. b) akapit drugi, czynniki ryzyka związane z tymi wymogami lub normami zostają poddane ponownej ocenie i, w razie potrzeby, zwiększone.”;
6)
w art. 54 wprowadza się następujące zmiany:
a)
w ust. 1 akapit pierwszy otrzymuje brzmienie:
„Każda kontrola na miejscu przeprowadzona na mocy niniejszego rozdziału stanowi przedmiot sprawozdania z kontroli sporządzonego przez właściwy organ kontroli lub na jego odpowiedzialność, niezależnie od tego, czy gospodarstwo danego rolnika zostało wybrane do kontroli na miejscu zgodnie z art. 51, zostało poddane kontroli na miejscu na mocy prawodawstwa mającego zastosowanie do aktów prawnych i norm zgodnie z art. 50 ust. 1a, czy chodzi o działania następcze podjęte w wyniku niezgodności, na które zwrócono uwagę właściwego organu kontroli w jakikolwiek inny sposób.”;
b)
w ust. 3 dodaje się akapit w brzmieniu:
„Jeżeli jednak sprawozdanie nie zawiera żadnych wniosków, państwo członkowskie może podjąć decyzję o nieprzekazywaniu takiego sprawozdania, o ile agencja płatnicza lub organ odpowiedzialny za koordynację może mieć do niego bezpośredni dostęp miesiąc po jego finalizacji.”;
7)
w art. 62 wyrazy „art. 30 ust. 1 i 2” otrzymują brzmienie „art. 29 ust. 1 i 2”.
Artykuł 2
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie siódmego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie stosuje się do wniosków o przyznanie pomocy dotyczących lat gospodarczych lub okresów premiowych rozpoczynających się z dniem 1 stycznia 2010 r.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 23 lutego 2010 r.


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 147/2012 DER KOMMISSION
vom 20. Februar 2012
zur Änderung der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates hinsichtlich der Kontrollverfahren und der Einhaltung anderweitiger Verpflichtungen bei Maßnahmen zur Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1698/2005 des Rates vom 20. September 2005 über die Förderung der Entwicklung des ländlichen Raums durch den Europäischen Landwirtschaftsfonds für die Entwicklung des ländlichen Raums (ELER) (1), insbesondere auf Artikel 51 Absatz 4, Artikel 74 Absatz 4 und Artikel 91,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Artikel 6 Absatz 2 der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 der Kommission (2) enthält Begriffsbestimmungen, die gemäß dem Wortlaut des genannten Artikels nur für Teil II Titel I der genannten Verordnung gelten. Die Begriffe „flächenbezogene Maßnahmen“ und „tierbezogene Maßnahmen“ werden jedoch durchgehend in der Verordnung verwendet. Sie sollten daher in die Liste der Begriffsbestimmungen in Artikel 2 der Verordnung aufgenommen werden.
(2)
Aus Gründen der Kohärenz sollten in Artikel 31 Buchstabe a Ziffer ii der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 die Worte „flächenbezogenen Beihilfen“ durch die Worte „flächenbezogenen Maßnahmen“ ersetzt werden.
(3)
Die Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 der Kommission vom 30. November 2009 mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 73/2009 des Rates hinsichtlich der Einhaltung anderweitiger Verpflichtungen, der Modulation und des integrierten Verwaltungs- und Kontrollsystems im Rahmen der Stützungsregelungen für Inhaber landwirtschaftlicher Betriebe gemäß der genannten Verordnung und mit Durchführungsbestimmungen zur Verordnung (EG) Nr. 1234/2007 hinsichtlich der Einhaltung anderweitiger Verpflichtungen im Rahmen der Stützungsregelung für den Weinsektor (3) wurde geändert, um bestimmte Kontrollvorschriften für tierbezogene Zahlungen zu verbessern und zu vereinfachen. Aus Gründen der Kohärenz mit den Kontrollen für tierbezogene Maßnahmen im Rahmen der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 sollten entsprechende Vorschriften in die Verordnung (EU) Nr. 65/2011 aufgenommen werden.
(4)
Kann ein Rind, das eine der beiden Ohrmarken verloren hat, durch die übrigen Elemente des Systems zur Kennzeichnung und Registrierung von Rindern eindeutig identifiziert werden, so zählt es gemäß Artikel 17 Absatz 3 der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 weiterhin zu den ermittelten Tieren. Das System zur Kennzeichnung und Registrierung von Rindern ist in der Regel gut eingeführt. Daher sollte ein einzelnes Rind, das beide Ohrmarken verloren hat und dessen Identität sich mit Sicherheit feststellen lässt, auch zu den als ermittelt geltenden Tieren gerechnet werden und somit für die Zahlung in Betracht kommen. Diese Vorschrift sollte jedoch nur gelten, wenn der Betriebsinhaber vor Ankündigung der Vor-Ort-Kontrollen Abhilfemaßnahmen getroffen hat, und um unrechtmäßige Zahlungen zu vermeiden, sollte ihre Anwendung auf ein einziges Tier begrenzt sein.
(5)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 21/2004 des Rates vom 17. Dezember 2003 zur Einführung eines Systems zur Kennzeichnung und Registrierung von Schafen und Ziegen und zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1782/2003 sowie der Richtlinien 92/102/EWG und 64/432/EWG (4) wurde ein neues, verbessertes System zur Identifizierung von Schafen und Ziegen eingeführt. Es ist daher angebracht, für Schafe und Ziegen, die für Zahlungen angemeldet wurden, eine ähnliche Bestimmung in Artikel 17 der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 aufzunehmen.
(6)
Gemäß Artikel 7 Absatz 1 der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 gilt Artikel 16 der Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 sinngemäß für die Zwecke von Teil II Titel I der Verordnung (EU) Nr. 65/2011. Zwar sind die Begünstigten tierbezogener Maßnahmen gemäß Artikel 16 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 verpflichtet, die zuständigen Behörden darüber zu informieren, wenn sich der Haltungsort der Tiere während des Haltungszeitraums geändert hat, doch sollte klar gestellt werden, dass ein Versäumnis, dies zu tun, keine Sanktionen zur Folge hat, wenn sich bei Vor-Ort-Kontrollen die betreffenden Tiere sofort innerhalb des Betriebs lokalisieren lassen.
(7)
Was die Vorschriften für Kürzungen und Ausschlüsse gemäß Artikel 17 der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 und die Reihenfolge der Kürzungen gemäß Artikel 22 der genannten Verordnung anbelangt, so ist klarzustellen, dass die Verrechnung gemäß der Verordnung (EG) Nr. 885/2006 der Kommission (5) in der Reihenfolge der Kürzungen gemäß Artikel 22 der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 stets an letzter Stelle vorzunehmen ist. Die Artikel 17 und 22 der Verordnung (EU) Nr. 65/2011 sind daher entsprechend zu ändern.
(8)
Die Verordnung (EU) Nr. 65/2011 ist daher entsprechend zu ändern.
(9)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für die Entwicklung des ländlichen Raums -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EU) Nr. 65/2011 wird wie folgt geändert:
1.
In Artikel 2 werden die folgenden Begriffsbestimmungen angefügt:
„d) ‚flächenbezogene Maßnahme‘: Maßnahmen oder Untermaßnahmen, bei denen die Beihilfe von der Größe der angegebenen Fläche abhängt;
e) ‚tierbezogene Maßnahme‘: Maßnahmen oder Untermaßnahmen, bei denen die Beihilfe von der Zahl der angegebenen Tiere abhängt.“
2.
In Artikel 6 Absatz 2 werden die Buchstaben a und b gestrichen.
3.
Artikel 17 wird wie folgt geändert:
a)
Absatz 3 Unterabsatz 1 erhält folgende Fassung:
„3. Ein Rind, das eine der beiden Ohrmarken verloren hat, gilt dennoch als ermittelt, wenn es durch die übrigen Elemente des Systems zur Kennzeichnung und Registrierung von Rindern eindeutig identifiziert werden kann. Hat ein einzelnes Rind eines Betriebs beide Ohrmarken verloren, so gilt es dennoch als ermittelt, wenn es durch das Register, den Tierpass, die Datenbank oder sonstige Mittel gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1760/2000 des Europäischen Parlaments und des Rates (6) weiterhin identifiziert werden kann und sofern der Tierhalter nachweisen kann, dass er bereits vor Ankündigung der Vor-Ort-Kontrolle Abhilfemaßnahmen getroffen hat.
b)
Die folgenden Absätze werden eingefügt:
„(3a) Schafe oder Ziegen, die eine Ohrmarke verloren haben, gelten dennoch als ermittelt, wenn sie durch ein erstes Kennzeichen gemäß Artikel 4 Absatz 2 Buchstabe a der Verordnung (EG) Nr. 21/2004 (7) weiterhin identifiziert werden können und sofern alle sonstigen Anforderungen des Systems zur Kennzeichnung und Registrierung von Schafen und Ziegen erfüllt sind.
(3b) Hat ein Betriebsinhaber versäumt, die zuständigen Behörden gemäß Artikel 16 Absatz 1 Unterabsatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1122/2009 darüber zu informieren, dass sich der Haltungsort der Tiere während des Haltungszeitraums geändert hat, so gelten die betreffenden Tiere als ermittelt, wenn sich die Tiere bei Vor-Ort-Kontrollen sofort innerhalb des Betriebs lokalisieren lassen.
c)
Absatz 5 Unterabsatz 3 Satz 2 wird gestrichen.
d)
Absatz 7 Unterabsatz 2 Satz 2 wird gestrichen.
e)
Der folgende Absatz wird angefügt:
„(8) Der Betrag, der sich aus den Ausschlüssen gemäß Absatz 5 Unterabsatz 3 und Absatz 7 Unterabsatz 2 dieses Artikels ergibt, wird gemäß Artikel 5b der Verordnung (EG) Nr. 885/2006 verrechnet. Kann der Betrag im Verlauf der drei Kalenderjahre, die auf das Kalenderjahr der Feststellung folgen, nicht vollständig gemäß dem genannten Artikel verrechnet werden, so wird der Restbetrag annulliert.“
4.
In Artikel 22 erhält der sechste Gedankenstrich folgende Fassung:
„-
schließlich aufgrund von Artikel 16 Absatz 7 und Artikel 17 Absatz 8 der vorliegenden Verordnung.“
5.
Artikel 31 Buchstabe a Ziffer ii erhält folgende Fassung:
„ii)
für die flächenbezogenen Maßnahmen die Gesamtfläche, aufgeschlüsselt nach Beihilferegelungen;“
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 20. Februar 2012


Input:
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 1112/2010
af 1. december 2010
om ændring af forordning (EF) nr. 793/2006 om gennemførelsesbestemmelser til Rådets forordning (EF) nr. 247/2006 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU's fjernområder
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 247/2006 af 30. januar 2006 om særlige foranstaltninger på landbrugsområdet i EU’s fjernområder (1), særlig artikel 25, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Efter vedtagelsen af Kommissionens forordning (EF) nr. 408/2009 (2) om ændring af forordning (EF) nr. 793/2006, særlig artikel 46a, der præciserer, at der skal iblandes en mængde på mindst 15 % frisk, lokalt produceret komælk i den rekonstituerede UHT-mælk til lokalt forbrug på Madeira, har det vist sig, at al lokalt produceret frisk mælk anvendes fuldt ud i den lokale osteindustri. For at undgå forstyrrelser i de allerede eksisterende økonomiske balancer og for at sikre, at den lokalt producerede friske mælk kan forarbejdes til produkter med høj merværdi, er det hensigtsmæssigt at afskaffe denne inkorporeringspligt.
(2)
Da ændringen af artikel 19, stk. 4, i forordning (EF) nr. 247/2006 ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 641/2010 (3) med virkning fra den 1. januar 2010 har afskaffet Kommissionens pligt til at fastsætte en inkorporeringsmængde for lokalt produceret frisk mælk, bør artikel 46a i Kommissionens forordning (EF) nr. 793/2006 (4) også udgå fra samme dato.
(3)
Forordning (EF) nr. 793/2006 bør ændres i overensstemmelse hermed.
(4)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Forvaltningskomitéen for den Fælles Markedsordning for Landbrugsprodukter -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I forordning (EF) nr. 793/2006 foretages følgende ændring: Artikel 46a udgår.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft den 1. januar 2010.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. december 2010.


Input:
32012R0578
L 171/2
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
29.06.2012.
PROVEDBENA UREDBA KOMISIJE (EU) br. 578/2012
od 29. lipnja 2012.
o neodobravanju aktivne tvari difenilamina, u skladu s Uredbom (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja
(Tekst značajan za EGP)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu (EZ) br. 1107/2009 Europskog parlamenta i Vijeća od 21. listopada 2009. o stavljanju na tržište sredstava za zaštitu bilja i stavljanju izvan snage direktiva Vijeća 79/117/EEZ i 91/414/EEZ (1), a posebno njezin članak 13. stavak 2.,
budući da:
(1)
U skladu s člankom 80. stavkom 1. podstavkom (c) Uredbe (EZ) br. 1107/2009, Direktiva Vijeća 91/414/EEZ (2) se treba primjenjivati, u pogledu postupka i uvjeta odobrenja, na aktivne tvari za koje je utvrđena cjelovitost u skladu s člankom 16. Uredbe Komisije (EZ) br. 33/2008 od 17. siječnja 2008. o utvrđivanju detaljnih pravila za primjenu Direktive Vijeća 91/414/EEZ u pogledu redovnog i ubrzanog postupka za ocjenu aktivnih tvari koje su bile dio programa rada iz članka 8. stavka 2. te Direktive, ali nisu bile uvrštene u njezin Prilog I (3). Difenilamin je aktivna tvar za koju je utvrđena cjelovitost u skladu s tom Uredbom.
(2)
Uredbama Komisije (EZ) br. 451/2000 (4) i (EZ) br. 1490/2002 (5) utvrđuju se detaljna pravila za provedbu druge i treće faze programa rada iz članka 8. stavka 2. Direktive 91/414/EEZ i uspostavlja popis aktivnih tvari koje je potrebno ocijeniti s ciljem njihovog mogućeg uvrštenja u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ. Na taj je popis bio uvršten difenilamin. Odlukom Komisije 2009/859/EZ (6) odlučeno je da se difenilamin ne uvrsti u Prilog I. Direktivi 91/414/EEZ.
(3)
U dogovoru s prvotnim prijaviteljem, druga osoba (dalje u tekstu „podnositelj zahtjeva”) podnijela je novi zahtjev u skladu s člankom 6. stavkom 2. Direktive 91/414/EEZ tražeći primjenu ubrzanog postupka, kako je predviđeno u člancima od 14. do 19. Uredbe (EZ) br. 33/2008.
(4)
Zahtjev je upućen Irskoj, koja je Uredbom (EZ) br. 1490/2002 određena kao država članica izvjestiteljica. Poštivan je vremenski rok za ubrzani postupak. Specifikacija aktivne tvari i predložene uporabe jednake su kao u Odluci 2009/859/EZ. Taj zahtjev također je u skladu s preostalim bitnim i postupovnim zahtjevima iz članka 15. Uredbe (EZ) br. 33/2008.
(5)
Irska je ocijenila dodatne podatke koje je dostavio podnositelj zahtjeva i pripremila dodatno izvješće. To je izvješće 3. prosinca 2010. dostavila Europskoj agenciji za sigurnost hrane (dalje u tekstu „Agencija”) i Komisiji.
(6)
Agencija je ovo dodatno izvješće dostavila drugim državama članicama i podnositelju zahtjeva kako bi dali primjedbe i proslijedila je primljene primjedbe Komisiji. U skladu s člankom 20. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 33/2008 i na zahtjev Komisije, Agencija je 5. prosinca 2011. dostavila Komisiji svoj zaključak o procjeni rizika difenilamina (7). Države članice i Komisija su preispitale nacrt izvješća o ocjeni, dodatno izvješće i zaključak Agencije u okviru Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja i dovršile ga 1. lipnja 2012. u obliku izvješća Komisije o ponovnoj ocjeni za difenilamin.
(7)
Na temelju dodatnih podataka i informacija koje je dostavio podnositelj zahtjeva nije bilo moguće isključiti određene nedoumice koje su dovele do neuvrštenja. Posebno, nije bilo moguće izvršiti pouzdanu procjenu izloženosti potrošača budući da su nedostajale informacije o ostacima u sirovim i prerađenim jabukama i budući da nije bilo moguće isključiti prisutnost nitrozamina u jabukama. Konkretno, nije bilo moguće identificirati tri metabolita pa stoga nisu mogla biti ocijenjena njihova toksikološka svojstva. Nadalje, studija prerade koju je dostavio podnositelj zahtjeva nije bila reprezentativna u pogledu standardnih hidrolitskih uvjeta i nije omogućivala identificiranje produkata razgradnje i reakcije, uključujući tri nepoznata metabolita. Naposljetku, dodatni dokazi dostavljeni u vezi s nitrozaminima nisu bili dovoljni za donošenje zaključka budući da analitička metoda nije bila validirana, nije bila dovoljne razlučivosti i nije bila dovoljno selektivna.
(8)
Komisija je pozvala podnositelja zahtjeva da dostavi primjedbe na zaključak Agencije. Nadalje, u skladu s člankom 21. stavkom 1. Uredbe (EZ) br. 33/2008, Komisija je pozvala podnositelja zahtjeva da dostavi primjedbe na nacrt izvješća o ponovnoj ocjeni. Podnositelj zahtjeva je dostavio primjedbe, koje su pažljivo razmotrene.
(9)
Međutim, unatoč argumentima koje je iznio podnositelj zahtjeva, nisu se mogle otkloniti nedoumice navedene u uvodnoj izjavi 7. Stoga nije dokazano da se može očekivati da, sukladno predloženim uvjetima uporabe, sredstva za zaštitu bilja koja sadrže difenilamin općenito udovoljavaju zahtjevima utvrđenim u članku 5. stavku 1. podstavcima (a) i (b) Direktive 91/414/EEZ.
(10)
Stoga difenilamin ne bi trebao biti odobren u skladu s člankom 13. stavkom 2. Uredbe (EZ) br. 1107/2009.
(11)
U interesu jasnoće, Odluku 2009/859/EZ treba staviti izvan snage.
(12)
Ovom Uredbom se ne dovodi u pitanje podnošenje daljnjeg zahtjeva za difenilamin u skladu s člankom 7. Uredbe (EZ) br. 1107/2009.
(13)
Mjere predviđene ovom Uredbom u skladu su s mišljenjem Stalnog odbora za prehrambeni lanac i zdravlje životinja,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Neodobravanje aktivne tvari
Aktivna tvar difenilamin se ne odobrava.
Članak 2.
Stavljanje izvan snage
Odluka 2009/859/EZ stavlja se izvan snage.
Članak 3.
Stupanje na snagu
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 29. lipnja 2012.


Input:
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 493/2010,
7. juuni 2010,
millega muudetakse nõukogu määrust (EÜ) nr 234/2004, milles käsitletakse teatavaid piiranguid Libeeria suhtes
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artiklit 215,
võttes arvesse nõukogu 1. märtsi 2010. aasta otsust 2010/129/ÜVJP, millega muudetakse ühist seisukohta 2008/109/ÜVJP, mis käsitleb Libeeria vastu suunatud piiravaid meetmeid (1),
võttes arvesse liidu välisasjade ja julgeolekupoliitika kõrge esindaja ning Euroopa Komisjoni ühist ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu 10. veebruari 2004. aasta ühise seisukohaga 2004/137/ÜVJP (mis käsitleb Libeeria vastu suunatud piiranguid ja millega tunnistatakse kehtetuks ühine seisukoht 2001/357/ÜVJP) (2) nähakse ette ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsioonis 1521 (2003) sätestatud meetmete, sealhulgas sõjalise tegevusega seotud tehnilise abi keelu rakendamine. Samuti sätestati keeld anda sõjalise tegevusega seotud rahalist abi. Vastavalt kõnealusele ühisele seisukohale kehtestatakse nõukogu määrusega (EÜ) nr 234/2004 (3) üldine keeld anda isikutele, üksustele ja asutustele Libeerias või kasutamiseks Libeerias sõjalise tegevusega seotud tehnilist või rahalist abi või seda rahastada.
(2)
12. veebruaril 2008 võttis nõukogu vastu ühise seisukoha 2008/109/ÜVJP, (4) milles kinnitati kõnealuseid meetmeid ning ühendati need koos muude asjakohaste meetmetega ühte õigusakti.
(3)
17. detsembril 2009 võttis ÜRO Julgeolekunõukogu vastu resolutsiooni 1903 (2009), millega muudetakse ÜRO piiravaid meetmeid seoses relvade ja nendega seotud materjalidega ning sõjalise tegevusega seotud abi, nõuannete ja koolituse andmist, piirates loetletud piiravate meetmete mõju nii, et need kehtiksid üksnes Libeeria territooriumil tegutsevate valitsusväliste üksuste ja isikute suhtes. Kõnealuse resolutsiooni kohaselt on ühist seisukohta 2008/109/ÜVJP muudetud otsusega 2010/129/ÜVJP.
(4)
Seepärast tuleks määrust (EÜ) nr 234/2004 vastavalt muuta.
(5)
Füüsiliste isikute isikuandmete töötlemisel käesoleva määruse alusel tuleks järgida Euroopa Parlamendi ja nõukogu 18. detsembri 2000. aasta määrust (EÜ) nr 45/2001 (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ühenduse institutsioonides ja asutustes ning selliste andmete vaba liikumise kohta) (5) ning Euroopa Parlamendi ja nõukogu 24. oktoobri 1995. aasta direktiivi 95/46/EÜ (üksikisikute kaitse kohta isikuandmete töötlemisel ja selliste andmete vaba liikumise kohta) (6),
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Määrust (EÜ) nr 234/2004 muudetakse järgmiselt.
1)
Artikkel 1 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 1
Käesoleva määruse kohaldamisel kasutatakse järgmisi mõisteid:
a)
„tehniline abi” - igasugune tehniline abi, mis on seotud parandamise, arendamise, tootmise, komplekteerimise, katsetamise, hoolduse ja muude tehniliste teenustega ning mida võib osutada juhendamise, nõustamise, koolituse, oskusteabe ja tööoskuste edastamise või nõuandeteenuste kaudu. Tehnilise abi hulka kuulub ka suuline abi;
b)
„sanktsioonide komitee” - ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooni 1521 (2003) lõikega 21 loodud komitee;”
2)
Artikkel 2 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 2
Keelatud on:
a)
anda sõjalise tegevusega seotud tehnilist abi, sealhulgas relvade ja igasuguste nendega seotud materjalidega, sealhulgas tulirelvad ja laskemoon, sõjaväeveokid ja -varustus, poolsõjaline varustus ja eespool nimetatutele mõeldud varuosad, varustamise, tootmise, hoolduse ja kasutamisega seotud teenuseid otse või kaudselt ühelegi valitsusvälisele isikule, üksusele või asutusele Libeerias või kasutamiseks Libeerias;
b)
rahastada sõjalist tegevust või anda selleks rahalist abi, sealhulgas eelkõige toetusi, laene ja ekspordikrediidikindlustust relvade ja nendega seotud varustuse müümiseks, tarnimiseks, üleandmiseks või ekspordiks või tehnilise abi ja muude teenuste osutamiseks, müümiseks, tarnimiseks või üleandmiseks otse või kaudselt ühelegi valitsusvälisele isikule, üksusele või asutusele Libeerias või kasutamiseks Libeerias, või
c)
osaleda teadlikult ja tahtlikult tegevuses, mille eesmärk või tagajärg on kõrvale hoida punktides a või b nimetatud keeldudest.”
3)
Artikkel 3 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 3
1. Erandina artiklist 2 võivad I lisas loetletud veebilehtedel osutatud pädevad asutused sellistes liikmesriikides, kus teenuseosutaja asub, lubada anda:
a)
tehnilist abi, mis on ette nähtud üksnes ÜRO Missiooni Libeerias toetuseks või sellele kasutamiseks, või
b)
tehnilist abi seoses mittesurmava sõjavarustusega, mis on ette nähtud üksnes humanitaar- või kaitseotstarbeks, eeldusel et asjaomane liikmesriik on eelnevalt teatanud niisuguse tehnilise abi andmisest sanktsioonide komiteele. Sellised teated sisaldavad kogu asjakohast teavet, sealhulgas vajaduse korral teavet lõppkasutaja, kavandatud tarnekuupäeva ja saadetiste marsruudi kohta.
2. Pädev asutus teeb otsused loataotluse kohta iga juhtumi puhul eraldi, võttes arvesse kõiki asjakohaseid kaalutlusi, muu hulgas nõudeid, mis on sätestatud nõukogu 8. detsembri 2008. aasta ühises seisukohas 2008/944/ÜVJP (millega määratletakse sõjatehnoloogia ja -varustuse ekspordi kontrolli reguleerivad ühiseeskirjad) (7). Pädevad asutused nõuavad kaitsemeetmeid selliste lubade kuritarvitamise vastu ning võtavad vajaduse korral meetmeid tarnitud relvade ja nendega seotud varustuse tagasitoomiseks.
3. Luba ei anta tegevusteks, mis on juba aset leidnud.
4)
Artikkel 4 asendatakse järgmisega:
„Artikkel 4
Füüsilised ja juriidilised isikud, üksused või asutused, kes kavatsevad anda Libeeria valitsusele artiklis 1 määratletud sõjalise tegevusega seotud mis tahes tehnilist abi, peavad sellest eelnevalt teavitama I lisas loetletud veebilehekülgedel nimetatud pädevat asutust nende elu- või asukoha liikmesriigis. Selline teave peab sisaldama kogu asjakohast teavet, sealhulgas vajaduse korral teavet lõppkasutaja, kavandatud tarnekuupäeva ja saadetiste marsruudi kohta. Asjakohase teabe kättesaamisel teavitab asjaomane liikmesriik sellest viivitamata sanktsioonide komiteed.”
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Luxembourg, 7. juuni 2010


Input:
32010R0713
L 209/14
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
09.08.2010.
UREDBA KOMISIJE (EU) br. 713/2010
od 9. kolovoza 2010.
o 133. izmjeni Uredbe Vijeća (EZ) br. 881/2002 o određenim posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata povezanih s Osamom bin Ladenom, mrežom Al-Qaidom i talibanima
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 881/2002 od 27. svibnja 2002. o određenim posebnim mjerama ograničavanja protiv određenih osoba i subjekata povezanih s Osamom bin Ladenom, mrežom Al-Qaidom i talibanima te o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 467/2001 o zabrani izvoza određene robe i usluga u Afganistan, pooštravanju zabrane leta i proširivanju zamrzavanja financijskih sredstava i ostalih financijskih izvora u odnosu na afganistanske talibane (1), a posebno njezin članak 7. stavak 1. točka (a) i članak 7.a stavak 5. (2),
budući da:
(1)
Prilog I. Uredbi (EZ) br. 881/2002 navodi popis osoba, skupina i subjekata na koje se odnosi zamrzavanje financijskih sredstava i ekonomskih izvora u skladu s tom Uredbom.
(2)
Odbor za sankcije Vijeća sigurnosti Ujedinjenih naroda 27. i 29. srpnja 2010. odlučio je izbrisati pet osoba i osam subjekata sa svog popisa osoba, skupina i subjekata na koje se primjenjuje zamrzavanje financijskih sredstava i ekonomskih izvora.
(3)
Prilog I. bi trebalo stoga na odgovarajući način izmijeniti,
DONIJELA JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Prilog I. Uredbi (EZ) br. 881/2002 mijenja se u skladu s Prilogom ovoj Uredbi.
Članak 2.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 9. kolovoza 2010.


Input:
ROZHODNUTÍ RADY
ze dne 16. února 2010,
kterým se mění rozhodnutí 1999/70/ES o schválení externích auditorů národních centrálních bank, pokud jde o externího auditora Central Bank and Financial Services Authority of Ireland
(2010/114/EU)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Protokol o statutu Evropského systému centrálních bank a Evropské centrální banky, připojený ke Smlouvě o Evropské unii a Smlouvě o fungování Evropské unie, a zejména na článek 27.1 tohoto protokolu,
s ohledem na doporučení Evropské centrální banky ECB/2009/26 ze dne 14. prosince 2009 Radě Evropské unie o externím auditorovi Central Bank and Financial Services Authority of Ireland (1),
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Účetnictví Evropské centrální banky (ECB) a národních centrálních bank Eurosystému ověřují nezávislí externí auditoři doporučení Radou guvernérů ECB a schválení Radou Evropské unie.
(2)
Mandát stávajících externích auditorů Central Bank and Financial Services Authority of Ireland skončí po provedení auditu za účetní rok 2008. Je proto nezbytné jmenovat externí auditory od účetního roku 2009.
(3)
Central Bank and Financial Services Authority of Ireland vybrala za svého externího auditora pro účetní roky 2009 až 2011 společnost Deloitte & Touche.
(4)
Rada guvernérů ECB doporučila, aby externím auditorem Central Bank and Financial Services Authority of Ireland pro účetní roky 2009 až 2011 byla jmenována společnost Deloitte & Touche.
(5)
Je vhodné řídit se doporučením Rady guvernérů ECB a odpovídajícím způsobem změnit rozhodnutí 1999/70/ES (2),
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
V článku 1 rozhodnutí 1999/70/ES se odstavec 5 nahrazuje tímto:
„5. Deloitte & Touche se schvaluje jako externí auditor Central Bank and Financial Services Authority of Ireland pro účetní roky 2009 až 2011.“
Článek 2
Toto rozhodnutí se oznámí ECB.
Článek 3
Toto rozhodnutí bude zveřejněno v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 16. února 2010.


Input:
DEĊIŻJONI TAL-KUMMISSJONI
tal-20 ta’ April 2010
dwar l-eżami mill-ġdid tar-restrizzjoni li tikkonċerna paraffini ta’ katina qasira klorinati (SCCPs) elenkati fl-Anness XVII mar-Regolament (KE) Nru 1907/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill
(notifikata bid-dokument numru C(2010) 1942)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2010/226/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament (KE) Nru 1907/2006 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-18 ta’ Diċembru 2006 dwar ir-Reġistrazzjoni, il-Valutazzjoni, l-Awtorizzazzjoni u r-Restrizzjoni ta’ Sustanzi Kimiċi (REACH), li jistabbilixxi Aġenzija Ewropea għas-Sustanzi Kimiċi, li jemenda d-Direttiva 1999/45/KE u li jħassar ir-Regolament (KEE) Nru 793/93 tal-Kunsill u r-Regolament (KE) Nru 1488/94 tal-Kummissjoni kif ukoll id-Direttiva 76/769/KEE tal-Kunsill u d-Direttivi 91/155/KEE, 93/67/KEE, 93/105/KE u 2000/21/KE tal-Kummissjoni (1), u b’mod partikolari l-Artikolu 69(5) tiegħu,
Wara li ġie kkonsultat il-Kumitat stabbilit bl-Artikolu 133 tar-Regolament (KE) Nru 1907/2006,
Billi:
(1)
B’ittra tal-4 ta’ Ġunju 2009 l-Pajjiżi l-Baxxi pproponew li r-restrizzjoni li tikkonċerna paraffini ta’ katina qasira klorinati (SCCPs) elenkati fil-punt 42 tal-Anness XVII tar-Regolament (KE) Nru 1907/2006 tkun eżaminata mill-ġdid u ġabu l-evidenza biex isostnu dan skont l-Artikolu 69(5) ta’ dak ir-Regolament. Il-Pajjiżi l-Baxxi jsostnu li dawk is-sustanzi jponu riskju għall-ambjent, b’mod partikolari mill-inkorporazzjoni tagħhom f’artikli, inklużi oġġetti tal-gomma, bini u materjali ta’ kostruzzjoni (siġillanti), tessuti, u artikli ttrattati b’żebgħat u b’kisjiet, minħabba l-volatilizzazzjoni, lissar, u erożjoni matul iċ-ċiklu tal-ħajja ta’ dawk l-artikli.
(2)
L-aħħar addendum tar-Rapport ta’ Valutazzjoni tar-Riskju tal-Unjoni Ewropea (2) stabbilit mir-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 793/93 tat-23 ta’ Marzu 1993 dwar il-valutazzjoni u l-kontroll tar-riskji ta’ sustanzi eżistenti (3) kkonkluda li l-SCCPs jissodisfaw il-kriterji għal sustanza persistenti, bijoakkumulattiva u tossika (PBT) u identifikat iktar riskji ambjentali għal kisi minn taħt ta’ tessuti u għall-komponiment/konverżjoni tal-gomma. Minħabba l-proprjetajiet ta’ PBT tagħhom, l-SCCPs kienu identifikati bħala Sustanzi ta’ Tħassib Kbir Ħafna (STKĦ) u ġew inklużi fil-lista tal-kandidati b’konformità mal-Artikolu 59 tar-Regolament (KE) Nru 1907/2006.
(3)
Skont id-Deċiżjoni 2007/395/KE tas-7 ta’ Ġunju 2007 rigward id-dispożizzjonijiet nazzjonali dwar l-użu ta’ paraffin klorinat short-chained notifikati mir-Renju tal-Pajjiżi l-Baxxi skont l-Artikolu 95(4) tat-Trattat KE (4) il-Kummissjoni awtorizzat lill-Pajjiżi l-Baxxi biex iżommu d-dispożizzjonijiet nazzjonali tagħhom dwar l-SCCPs li kienu iktar stretti mid-dispożizzjonijiet dwar l-SCCPs li jinsabu fl-Anness I tad-Direttiva tal-Kunsill 76/769/KEE tas-27 ta’ Lulju 1976 dwar l-approssimazzjoni tal-liġijiet, regolamenti u dispożizzjonijiet amministrattivi tal-Istati Membri li għandhom x’jaqsmu mar-restrizzjonijiet dwar il-marketing u l-użu ta’ ċerti sustanzi u preparazzjonijiet perikolużi (5). Dawk ir-restrizzjonijiet eżistenti u iktar strinġenti dwar l-SCCPs huma elenkati fil-Komunikazzjoni mill-Kummissjoni skont l-Artikolu 67(3) tar-Regolament (KE) Nru 1907/2006 (6) u l-Pajjiżi l-Baxxi jistgħu jżommuhom sal-1 ta’ Ġunju 2013.
(4)
L-SCCPs ġew proposti għall-inklużjoni fil-Protokoll dwar il-Materjal Organiku Persistenti li Jniġġes fil-qafas tal-Konvenzjoni tal-UNECE dwar it-Tniġġis tal-Arja Transkonfinali b’Medda Twila kif ukoll il-Konvenzjoni ta’ Stokkolma dwar il-Materjal Organiku Persistenti li Jniġġes. Billi għadha ma nkisbitx inklużjoni ta’ dan it-tip biex jinbeda l-eżami mill-ġdid tar-restrizzjoni li tikkonċerna l-SCCPs skont ir-Regolament (KE) Nru 1907/2006, sabiex ma tiġix posposta l-adozzjoni possibbli ta’ miżuri ta’ tnaqqis tar-riskju adegwati.
(5)
Skont l-Artikolu 69(4) tar-Regolament (KE) Nru 1907/2006 l-Pajjiżi l-Baxxi għandhom iħejju fajl li jikkonforma mar-rekwiżiti tal-Anness XV ta’ dak ir-Regolament,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Ir-restrizzjoni li tikkonċerna paraffini ta’ katina qasira klorinati (SCCPs) elenkati fil-punt 42 tal-Anness XVII tar-Regolament (KE) Nru 1907/2006 għandha tkun eżaminata mill-ġdid skont il-proċedura stabbilita fl-Artikolu 69 ta’ dak ir-Regolament.
Artikolu 2
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lill-Istati Membri u lill-Aġenzija Ewropea għas-Sustanzi Kimiċi.
Magħmul fi Brussell, l-20 ta’ April 2010.


Input:
DECISIONE 2011/357/PESC DEL CONSIGLIO
del 20 giugno 2011
che modifica la decisione 2010/639/PESC relativa a misure restrittive nei confronti di determinati funzionari della Bielorussia
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sull’Unione europea, in particolare l’articolo 29,
considerando quanto segue:
(1)
Il 25 ottobre 2010 il Consiglio ha adottato la decisione 2010/639/PESC relativa a misure restrittive nei confronti di determinati funzionari della Bielorussia (1).
(2)
Data la gravità della situazione in Bielorussia, è opportuno imporre misure restrittive supplementari.
(3)
Inoltre, nell’elenco delle persone soggette a misure restrittive riportato nell’allegato IIIA della decisione 2010/639/PESC dovrebbero essere inserite altre persone ed entità.
(4)
È opportuno modificare di conseguenza la decisione 2010/639/PESC,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
La decisione 2010/639/PESC è così modificata:
1)
il titolo della decisione 2010/639/PESC è sostituito dal seguente:
2)
sono inseriti i seguenti articoli:
«Articolo 3 bis
1. Sono vietati la vendita, la fornitura, il trasferimento o l’esportazione in Bielorussia di armamenti e materiale connesso di qualsiasi tipo, comprese armi e munizioni, veicoli ed equipaggiamenti militari, equipaggiamento paramilitare e relativi pezzi di ricambio, nonché attrezzature che potrebbe essere utilizzate ai fini di repressione interna, da parte di cittadini degli Stati membri o provenienti dal territorio degli Stati membri ovvero mediante navi o aeromobili battenti bandiera degli stessi, siano o meno originari da detti territori.
2. È vietato:
a)
prestare, direttamente o indirettamente, assistenza tecnica, servizi di intermediazione o altri servizi attinenti ai prodotti di cui al paragrafo 1 o alla fornitura, alla fabbricazione, alla manutenzione e all’uso di tali prodotti, a qualunque persona fisica o giuridica, entità od organismo in Bielorussia, o destinati ad essere ivi utilizzati;
b)
fornire, direttamente o indirettamente, finanziamenti o assistenza finanziaria in relazione ai prodotti di cui al paragrafo 1, compresi in particolare sovvenzioni, prestiti e assicurazione dei crediti all’esportazione, per la vendita, la fornitura, il trasferimento o l’esportazione di tali prodotti, o per la prestazione di assistenza tecnica, di servizi di intermediazione o di altri servizi connessi, a qualunque persona fisica o giuridica, entità od organismo in Bielorussia, o destinati ad essere ivi utilizzati;
c)
partecipare, consapevolmente e deliberatamente, ad attività aventi l’obiettivo o il risultato di eludere i divieti di cui alle lettere a) o b).
Articolo 3 ter
1. L’articolo 3 bis non si applica:
a)
alla vendita, alla fornitura, al trasferimento o all’esportazione di materiale militare non letale, o di materiale che potrebbe essere utilizzato a fini di repressione interna, destinato unicamente all’uso umanitario o protettivo, o a programmi di costruzione istituzionale dell’Organizzazione delle Nazioni Unite (ONU) e dell’Unione, ovvero ad operazioni di gestione delle crisi dell’UE e dell’ONU;
b)
alla vendita, alla fornitura, al trasferimento o all’esportazione di veicoli non da combattimento costruiti o equipaggiati con materiali per difesa balistica, adibiti esclusivamente alla protezione del personale dell’Unione e dei suoi Stati membri in Bielorussia;
c)
alla prestazione di assistenza tecnica, ai servizi di intermediazione ed altri servizi connessi a tale materiale o a tali programmi e operazioni;
d)
alla concessione di finanziamenti e alla prestazione di assistenza finanziaria connessi a tale materiale o a tali programmi e operazioni,
purché le esportazioni e l’assistenza in questione siano state autorizzate preventivamente dalla pertinente autorità competente.
2. L’articolo 3 bis non si applica all’abbigliamento protettivo, compresi i giubbotti antiproiettile e gli elmetti militari, temporaneamente esportati in Bielorussia da personale dell’ONU, da personale dell’Unione o dei suoi Stati membri, da rappresentanti dei media e da operatori umanitari e nel campo dello sviluppo, e personale associato, per esclusivo uso personale.».
Articolo 2
Le persone e le entità elencate nell’allegato della presente decisione sono aggiunte nell’elenco riportato nell’allegato IIIA della decisione 2010/639/PESC.
Articolo 3
La presente decisione entra in vigore il giorno dell’adozione.
Fatto a Lussemburgo, addì 20 giugno 2011.


Input:
32012D0508
L 255/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
24.02.2011.
ODLUKA VIJEĆA
od 24. veljače 2011.
o sklapanju Sporazuma između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju vizne obveze za kratkotrajan boravak nositeljima obične putovnice
(2012/508/EU)
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 77. stavak 2. točku (a) u vezi s člankom 218. stavkom 6. točkom (a) podtočkom v.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
uzimajući u obzir suglasnost Europskog parlamenta,
budući da:
(1)
Komisija je u ime Europske unije pregovorima postigla Sporazum sa Saveznom Republikom Brazilom o ukidanju vizne obveze za kratkotrajan boravak za nositelje obične putovnice.
(2)
Sporazum je u ime Europske unije potpisan 8. studenoga 2010., pod uvjetom njegova kasnijeg sklapanja u skladu s Odlukom Vijeća 2010/622/EU (1).
(3)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Ujedinjena Kraljevina ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2000/365/EZ od 29. svibnja 2000. o zahtjevu Ujedinjene Kraljevine Velike Britanije i Sjeverne Irske za sudjelovanje u pojedinim odredbama schengenske pravne stečevine (2); Ujedinjena Kraljevina stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona za nju nije obvezujuća i u odnosu na nju se ne primjenjuje.
(4)
Ova Uredba predstavlja razvoj odredaba schengenske pravne stečevine u kojima Irska ne sudjeluje u skladu s Odlukom Vijeća 2002/192/EZ od 28. veljače 2002. o zahtjevu Irske za sudjelovanje u provedbi nekih odredbi schengenske pravne stečevine (3); Irska stoga ne sudjeluje u njezinu donošenju, ona je ne obvezuje i u odnosu na nju se ne primjenjuje,
DONIJELO JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Sporazum između Europske unije i Savezne Republike Brazila o ukidanju vizne obveze za kratkotrajan boravak za nositelje obične putovnice (dalje u tekstu: Sporazum) odobrava se u ime Unije.
Tekst Sporazuma priložen je ovoj Odluci.
Članak 2.
Predsjednik Vijeća šalje obavijest predviđenu člankom 9. stavkom 1. Sporazuma (4).
Članak 3.
Ova Odluka stupa na snagu na dan donošenja.
Sastavljeno u Bruxellesu 24. veljače 2011.


Input:
DIRETTIVA TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI 2011/38/UE
tal-11 ta’ April 2011
li temenda l-Anness V għad-Direttiva 2004/33/KE dwar il-valuri massimi ta’ pH għal konċentrati ta’ pjastrini fi tmiem il-perjodu ta’ konservazzjoni
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat id-Direttiva 2002/98/KE tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tas-27 ta’ Jannar 2003 li tistabbilixxi livelli stabbiliti ta’ kwalità u sigurtà għall-ġbir, l-ittestjar, l-ipproċessar, il-ħażna u t-tqassim ta’ demm tal-bniedem u komponenti tad-demm u li temenda d-Direttiva 2001/83/KE (1), u b’mod partikolari l-punt (f) tat-tieni paragrafu tal-Artikolu 29 tagħha,
Billi:
(1)
Il-punt 2.4 tal-Anness V għad-Direttiva tal-Kummissjoni 2004/33/KE tat-22 ta’ Marzu 2004 li timplimenta d-Direttiva 2002/98/EK tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill rigward ċerti ħtiġiet tekniċi tad-demm u tal-komponenti tad-demm (2) tistabbilixxi livell ta’ pH minimu (6,4) u massimu (7,4) għal unitajiet ta’ pjastrini fi tmiem il-perjodu ta’ konservazzjoni. Għalhekk, l-unitajiet ta’ pjastrini li ma jilħqux dawn il-valuri minimi jew massimi għandhom jintremew.
(2)
Evidenza xjentifika riċenti u esperjenza prattika f’dan il-qasam uriet li valuri ta’ pH ogħla minn 7,4 ma jagħmlux effett fuq il-kwalità u s-sigurtà ta’ pjastrini maħżuna, kuntrarju għal livelli ta’ pH anqas minn 6,4 li sistematikament jirriżultaw fi ħsara lill-pjastrini, u li valur massimu ta’ pH għal konċentrati ta’ pjastrini għalhekk mhumiex meħtieġa.
(3)
Ir-rimi ta’ pjastrini li jeċċedi l-valur massimu ta’ pH kif stabbilit fl-Anness V mad-Direttiva 2004/33/KE iwassal għal telf konsiderevoli. Dan it-telf jista’ jiżdied fil-futur minħabba metodi ġodda ta’ ġbir u boroż tal-ħażna, li t-tnejn jiġġeneraw valur ta’ pH ogħla fi tmiem il-perjodu ta’ konservazzjoni.
(4)
Għalhekk il-valur ta’ pH massimu (7,4) għall-konċentrati kollha ta’ pjastrini elenkati fl-Anness V mad-Direttiva 2004/33/KE għandu jitneħħa.
(5)
Il-miżuri stipulati f’din id-Direttiva huma skont l-opinjoni tal-Kumitat stabbilit bl-Artikolu 28 tad-Direttiva 2002/98/KE,
ADOTTAT DIN ID-DIRETTIVA:
Artikolu 1
L-Anness V għad-Direttiva 2004/33/KE huwa emendat skont l-Anness għal din id-Direttiva.
Artikolu 2
1. L-Istati Membri għandhom idaħħlu fis-seħħ il-liġijiet, ir-regolamenti u d-dispożizzjonijiet amministrattivi meħtieġa biex jikkonformaw ma’ din id-Direttiva sa mhux aktar tard mit-30 ta’ Ġunju 2011. Huma għandhom jikkomunikaw it-test ta’ dawk id-dispożizzjonijiet lill-Kummissjoni minnufih, kif ukoll tabella ta’ korrelazzjoni bejn dawk id-dispożizzjonijiet u din id-Direttiva.
Meta l-Istati Membri jadottaw dawk id-dispożizzjonijiet, dawn għandhom jirreferu għal din id-Direttiva jew ikunu akkumpanjati mit-tali referenza waqt il-pubblikazzjoni uffiċjali tagħhom. L-Istati Membri għandhom jiddeċiedu kif għandha ssir it-tali referenza.
2. L-Istati Membri għandhom jikkomunikaw lill-Kummissjoni t-testi tad-dispożizzjonijiet ewlenin tal-liġi nazzjonali li huma jaddottaw fil-qasam kopert b’din id-Direttiva.
Artikolu 3
Din id-Direttiva għandha tidħol fis-seħħ l-għada tal-jum tal-pubblikazzjoni tagħha f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Artikolu 4
Din id-Direttiva hija indirizzata lill-Istati Membri.
Magħmul fi Brussell, il-11 ta’ April 2011.


Input:
KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 113/2010
av den 9 februari 2010
om tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 471/2009 om gemenskapsstatistik över utrikeshandeln med icke-medlemsstater vad gäller berörd handel, fastställande av uppgifter, sammanställning av handelsstatistik efter affärsverksamhetens särdrag och fakturavaluta, samt särskilda varor eller varurörelser
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 471/2009 av den 6 maj 2009 om gemenskapsstatistik över utrikeshandeln med icke-medlemsstater och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1172/95 (1), särskilt artikel 3.2, 3.3 och 3.4, artikel 4.5, artikel 5.2 och 5.4, artikel 6.2 och 6.3 samt artikel 8.1 och 8.2, och
av följande skäl:
(1)
Genom förordning (EG) nr 471/2009 inrättas en gemensam ram för systematisk framställning av EU-statistik över varuhandeln med icke-medlemsstater.
(2)
Räckvidden för statistiken över utrikeshandel bör anpassas till de specifika tullförfarandena för att undvika dubbelräkning av handelsflöden, och de varor eller varurörelser som av metodskäl ska undantas från statistiken över utrikeshandel bör specificeras.
(3)
I syfte att göra sammanställningen av statistiken över utrikeshandel enhetlig bör uppgifterna ur registren över import och export, inklusive de koder som ska användas, specificeras.
(4)
Bestämmelser bör av metodskäl antas för särskilda varor eller varurörelser.
(5)
För att garantera en enhetlig sammanställning av handelsstatistik utifrån affärsverksamhetens särdrag och aggregerad handelsstatistik utifrån fakturavaluta, bör metoden för framställningen av denna statistik definieras.
(6)
Bestämmelser bör antas om medlemsstaternas överföring av uppgifter till kommissionen (Eurostat) och om revideringar av statistiken i syfte att garantera jämförbara och korrekta siffror.
(7)
Koderna för transaktionstyperna bör ändras så att varor för lönbearbetning som återsänds till det ursprungliga exportlandet kan identifieras.
(8)
Bestämmelser bör antas som garanterar tillhandahållandet av statistik när ytterligare förenklingar av tullformaliteter och tullkontroller leder till att tullmyndigheterna inte har tillgång till tulluppgifter, i synnerhet förenklingar enligt artikel 116 i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 450/2008 av den 23 april 2008 om fastställande av en tullkodex för gemenskapen (Moderniserad tullkodex) (2).
(9)
Kommissionens förordning (EG) nr 1917/2000 av den 7 september 2000 om vissa tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EG) nr 1172/95 om statistik över utrikeshandel (3) bör därför upphävas.
(10)
De åtgärder som föreskrivs i denna förordning är förenliga med yttrandet från kommittén för statistik över varuhandeln med icke-medlemsstater.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
KAPITEL 1
ALLMÄNNA BESTÄMMELSER
Artikel 1
Undantagna varor och varurörelser
Varorna och varurörelserna i bilaga I ska undantas från statistiken över utrikeshandel.
KAPITEL 2
FASTSTÄLLANDE OCH SPECIFIKATION AV UPPGIFTER
Artikel 2
Koder för handelsflödet
Följande koder ska användas för uppgifter ur tullregister om handelsflödet:
1
-
när en import registreras.
2
-
när en export registreras.
Artikel 3
Referensperiod
1. Referensperioden ska avse det kalenderår och den månad då varorna importerats eller exporterats.
När registren över import och export bygger på tulldeklarationen ska referensperioden avse det kalenderår och den månad då deklarationen godkänts av tullmyndigheterna.
2. Uppgiften om referensperioden ska vara en sexsiffrig numerisk kod, där de första fyra siffrorna avser året och de två sista siffrorna avser månaden.
Artikel 4
Statistiskt värde
1. Det statistiska värdet ska bygga på varornas värde vid den tid och plats då varorna korsar gränsen till bestämmelsemedlemsstaten vid import och gränsen till den faktiska exportmedlemsstaten vid export.
Det statistiska värdet ska beräknas utifrån varornas värde enligt punkt 2 och om nödvändigt justeras med hänsyn till frakt- och försäkringskostnaderna i enlighet med punkt 4.
2. Med hänsyn till värderingsprinciperna i överenskommelsen om tillämpning av artikel VII i Allmänna tull- och handelsavtalet (WTO-avtalet om beräkning av tullvärde), ska import- eller exportvarornas värde
a)
vid försäljning eller inköp vara det pris som faktiskt betalats eller som ska betalas för de importerade eller exporterade varorna, och inte godtyckliga eller fiktiva värden,
b)
i övriga fall vara det pris som skulle ha betalats vid försäljning eller inköp.
Tullvärdet ska användas om det fastställts i enlighet med tullkodexen för varor som övergår till fri omsättning.
3. Värdet för varor som genomgår förädlingsprocesser ska fastställas på bruttobasis enligt följande:
a)
Värdet för oförädlade varor ska fastställas för varor som ska bearbetas.
b)
Värdet för oförädlade varor plus förädlingsvärdet hos förädlingsverksamheten ska fastställas för varorna efter förädling.
4. Värdet enligt punkterna 2 och 3 ska om nödvändigt justeras på ett sådant sätt att det statistiska värdet endast omfattar frakt- och försäkringskostnaderna för att leverera varorna från avsändningsorten
a)
till gränsen för bestämmelsemedlemsstaten vid import (cif-värde),
b)
till gränsen för den faktiska exportmedlemsstaten vid export (fob-värde).
5. Det statistiska värdet ska anges i den nationella valutan i den medlemsstat där tulldeklarationen lämnats in. I de fall då omräkning av valuta måste göras för att ange det statistiska värdet i den nationella valutan, ska följande växelkurs användas:
a)
Den tillämpliga växelkursen i enlighet med bestämmelserna om valutaomräkning i tullkodexen vid den tidpunkt då tulldeklarationen godkändes, eller i annat fall
b)
den referensväxelkurs som gällde vid den tidpunkt då varorna importerades eller exporterades och som fastställts av Europeiska centralbanken för de medlemsstater som ingår i euroområdet eller den officiella växelkurs som fastställts av de medlemsstater som inte ingår i euroområdet.
Artikel 5
Kvantitet
Uppgifterna om kvantiteten ska anges enligt följande:
a)
Nettomassan uttryckt i kilogram, vilket betyder varornas vikt exklusive förpackningar, och
b)
i förekommande fall, extra enheter uttryckta i respektive mängdenhet, enligt den gällande Kombinerade nomenklaturen.
Artikel 6
Importerande och exporterande medlemsstater
1. Uppgifter om importerande eller exporterande medlemsstater ska kodas i enlighet med nomenklaturen avseende länder och territorier för statistik över Europeiska unionens utrikeshandel och handeln medlemsstater emellan, vilken fastställts av kommissionen (nedan kallad geonomenklaturen).
2. Av uppgifterna om den medlemsstat där tulldeklarationen har lämnats in ska framgå till vilken medlemsstats tullmyndighet tulldeklarationen har lämnats in, eller om ett förenklat förfarande enligt tullkodexen använts, till vilken medlemsstats tullmyndighet den kompletterande tulldeklarationen har lämnats in, inklusive den motsvarande registreringen i deklarantens bokföring, om detta tillåts av tullmyndigheterna.
3. Vid import ska det av uppgifterna om bestämmelsemedlemsstaten framgå till vilken medlemsstat varorna ska sändas, enligt vad man känner till vid tidpunkten för införandet i tullförfarandet, utan att några affärstransaktioner eller andra förfaranden som ändrar varornas rättsliga status sker i en mellanliggande medlemsstat.
I annat fall ska det av uppgifterna framgå i vilken medlemsstat varorna finns vid tidpunkten för införandet i tullförfarandet.
När varorna importeras för bearbetning under tullkontroll ska bestämmelsemedlemsstaten vara den medlemsstat där den första förädlingen äger rum.
4. Vid export ska det av uppgifterna om den faktiska exportmedlemsstaten framgå från vilken medlemsstat varorna avsänds, enligt vad man känner till vid tidpunkten för införandet i tullförfarandet, utan att några affärstransaktioner eller andra förfaranden som ändrar varornas rättsliga status sker i en mellanliggande medlemsstat före införandet i tullförfarandet.
Om varorna exporteras efter bearbetning under tullkontroll ska den medlemsstat där den senaste förädlingen skedde vara den faktiska exportmedlemsstaten.
Artikel 7
Partnerländer
1. Uppgifterna om partnerländer ska kodas i enlighet med den gällande geonomenklaturen.
2. Vid import ska det av uppgifterna om ursprungslandet framgå i vilket land varorna uteslutande framställts eller där den senaste betydande förädlingen ägt rum i enlighet med bestämmelserna i tullkodexen om fastställande av bestämmelser om sådant ursprung som inte medför förmånsbehandling.
Av uppgifterna om avsändningslandet ska det framgå från vilken icke-medlemsstat varorna sänts till bestämmelsemedlemsstaten utan att några affärstransaktioner eller andra förfaranden som ändrar varornas rättsliga status skett i en mellanliggande icke-medlemsstat.
3. Vid export ska det av uppgifterna om det senast kända bestämmelselandet framgå till vilken sista icke-medlemsstat varorna ska sändas, enligt vad man känner till vid tidpunkten för införandet i tullförfarandet eller en godkänd tullbehandling.
Artikel 8
Varukod
Uppgifterna om varorna ska kodas
a)
vid import med varukoden enligt undernumret i Taric,
b)
vid export med varukoden enligt undernumret i Kombinerade nomenklaturen.
Artikel 9
Statistikförfarande
1. Under statistikförfarandet ska de olika särdrag fastställas som används för att karakterisera handelstransaktioner, i synnerhet med avseende på det tullförfarande de ska hänföras till.
2. Koden för statistikförfaranden ska om tillämpligt vara en kod som bygger på den fyrsiffriga koden för det deklarerade förfarandet enligt tullkodexen. Följande koder ska användas:
1
-
Normal import eller export.
2
-
Import eller export som omfattas av tullförfarandet för aktiv förädling.
3
-
Import eller export som omfattas av tullförfarandet för passiv förädling.
9
-
Import eller export som inte registrerats i tulldeklarationer.
Artikel 10
Transaktionstyp
1. Transaktionstypen ska innehålla uppgifter om de olika särdrag som krävs för att fastställa varuhandelns omfattning på grundval av tulldeklarationer, i syfte att skapa en samstämmig handelsstatistik med avseende på betalningsbalans och nationalräkenskaper och andra särdrag av statistisk relevans.
2. Uppgifterna om transaktionstypen ska kodas enligt anvisningarna i bilaga II. Medlemsstaterna ska tillämpa koderna i spalt A eller en kombination av koderna i spalt A och deras underavdelningar i spalt B som anges i den bilagan.
Artikel 11
Förmånsbehandling vid import
1. Uppgifterna om förmånsbehandling ska vara den tullbehandling som anges genom förmånskoden i enlighet med klassificeringen i tullkodexen.
2. Uppgifterna ska avse den förmånsbehandling som tillämpats eller beviljats av tullmyndigheterna.
Artikel 12
Transportsätt
1. Uppgifterna om transportsättet vid gränsen och transportsättet inom Europeiska unionen ska kodas enligt anvisningarna i bilaga III.
Med transportsätt vid gränsen avses det aktiva transportmedel med vilket varorna vid export förmodas lämna Europeiska unionens statistiska territorium och med vilket varorna vid import förmodas ha förts in på Europeiska unionens statistiska territorium.
Med transportsätt inom Europeiska unionen avses om tillämpligt det aktiva transportmedel inom Europeiska unionen med vilket varorna levereras till bestämmelseorten vid import, eller förmodas ha lämnat avsändningsorten vid export.
2. Följande koder ska användas för uppgifterna om containern:
0
-
om varorna inte transporteras i container när de korsar gränsen till Europeiska unionens statistiska territorium.
1
-
om varorna transporteras i container när de korsar gränsen till Europeiska unionens statistiska territorium.
Artikel 13
Näringsidkarens identitetsnummer
Uppgiften om näringsidkaren ska vara ett lämpligt identitetsnummer för importören/mottagaren vid import eller exportören/avsändaren vid export.
Artikel 14
Fakturavaluta
Uppgiften om fakturavalutan ska om lämpligt hämtas från tulldeklarationen och kodas enligt följande:
0
-
Om valutan anges i den nationella valutan i medlemsstater som inte ingår i euroområdet.
1
-
Om valutan anges i euro.
2
-
Om valutan anges i US-dollar.
3
-
Om valutan anges i en annan nationell valuta än den nationella valutan i medlemsstater som inte ingår i euroområdet, euro eller US-dollar.
KAPITEL 3
SAMMANSTÄLLNING AV HANDELSSTATISTIK UTIFRÅN AFFÄRSVERKSAMHETENS SÄRDRAG OCH UTIFRÅN FAKTURAVALUTA
Artikel 15
Sammanställning av handelsstatistik utifrån affärsverksamhetens särdrag
1. De nationella statistikmyndigheterna ska sammanställa årlig handelsstatistik utifrån affärsverksamhetens särdrag.
2. De statistiska enheterna ska utgöras av företag enligt bilagan till rådets förordning (EEG) nr 696/93 (4).
3. Statistiska enheter bildas genom att näringsidkarens identitetsnummer enligt artikel 13 kopplas till den rättsliga enheten i företagsregistret i enlighet med variabel 1.7a i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 177/2008 (5).
4. För att näringsidkaren ska kunna identifieras och för att hantera kopplingen till företagsregistret ska de nationella statistikmyndigheterna ha tillgång till de ekonomiska aktörernas registrerings- och identitetsnummer i enlighet med Europeiska unionens tullbestämmelser. De myndigheter som ansvarar för tilldelning av identitetsnummer för ekonomiska aktörer ska på de nationella statistikmyndigheternas begäran ge tillgång till uppgifterna i bilaga 38d till kommissionens förordning (EEG) nr 2454/93 (6).
5. Följande uppgifter ska sammanställas:
a)
Handelsflöde.
b)
Statistiskt värde.
c)
Partnerland.
d)
Varukod, enligt den avdelning eller den tvåsiffriga nivå som anges i bilagan till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 451/2008 (7).
e)
Antalet företag.
f)
Den verksamhet som bedrivs av företaget enligt avdelningen eller den tvåsiffriga nivån i den statistiska näringsgrensindelningen (Nace), enligt bilaga I till Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1893/2006 (8).
g)
Storleksklassen sett till antalet anställda enligt definitionerna av variablerna för statistik över företagsstrukturer i bilaga I till kommissionens förordning (EG) nr 250/2009 (9).
6. Följande datauppsättningar ska sammanställas:
a)
Träffresultat mellan handels- och företagsregistren.
b)
Handel per verksamhetens och företagens storleksklass.
c)
De största företagens andel sett till handelns värde per verksamhet.
d)
Handel per partnerland och verksamhet.
e)
Handel per antal partnerländer och verksamhet.
f)
Handel per vara och verksamhet.
7. Det första referensår för vilket årlig statistik ska sammanställas ska vara 2010. Medlemsstaterna ska därefter lämna uppgifter för varje kalenderår.
8. Statistiken ska lämnas inom 18 månader efter referensårets utgång.
9. Medlemsstaterna ska se till att statistiken lämnas på ett sådant sätt att dess spridning av kommissionen (Eurostat) inte gör det möjligt att identifiera ett företag eller en näringsidkare. De nationella statistikmyndigheterna ska ange vilka uppgifter som omfattas av sekretessbestämmelser.
Artikel 16
Sammanställning av handelsstatistik utifrån fakturavaluta
1. De nationella statistikmyndigheterna ska sammanställa årlig handelsstatistik utifrån fakturavaluta.
2. Statistiken ska omfatta följande uppgifter:
a)
Handelsflöde.
b)
Statistiskt värde.
c)
Fakturavaluta enligt koderna i artikel 14.
d)
Uppgifter om alla produkter och en produktfördelning enligt avdelningarna och huvudgrupperna i den gällande Standardklassificeringen för internationell handel (SITC), med angivande av följande koder:
1
-
Råmaterial utan olja enligt SITC 0-4 med undantag av huvudgrupp 33.
2
-
Olja enligt huvudgrupp 33 i SITC.
3
-
Tillverkade produkter enligt SITC 5-8.
3. Det första referensåret för vilket årlig statistik ska sammanställas ska vara 2010. Medlemsstaterna ska därefter lämna uppgifter för vartannat kalenderår.
4. Statistiken ska lämnas till kommissionen (Eurostat) inom tre månader efter referensårets utgång.
5. Datakällan ska vara uppgifterna ur tulldeklarationerna i enlighet med artikel 4.1 i förordning (EG) nr 471/2009. Om fakturavalutan för exporten inte är tillgänglig i tulldeklarationen ska medlemsstaterna dock utföra en studie för att sammanställa exporten per fakturavaluta i syfte att få statistik med korrekta resultat.
KAPITEL 4
SÄRSKILDA VAROR ELLER VARURÖRELSER
Artikel 17
Industrianläggningar
1. I denna artikel avses med
a)
industrianläggning: en kombination av maskiner, apparater, redskap, utrustning, instrument och material, vilka tillsammans bildar en storskalig enhet för varu- eller tjänsteproduktion,
b)
beståndsdel: en leverans till en industrianläggning av varor som samtliga hör till samma kapitel i KN.
c)
Varukoden för en beståndsdel ska skrivas enligt följande:
i)
De första fyra siffrorna ska vara 9880.
ii)
De femte och sjätte siffrorna ska ange det KN-kapitel som varorna hör till.
iii)
De sjunde och åttonde siffrorna ska vara 0.
2. Medlemsstaterna får sammanställa exportstatistik på nivån för beståndsdelar förutsatt att den aktuella industrianläggningen har ett sammanlagt statistiskt värde som är större än 3 miljoner euro, om det inte är en hel industrianläggning som ska återanvändas. Kvantitetssammanställningen ska vara frivillig.
Artikel 18
Delleveranser
1. I denna artikel avses med delleverans en leverans av beståndsdelar till en helhet i omonterat eller nedmonterat skick som, av handels- eller transportrelaterade skäl, fraktas under fler än en referensperiod.
2. Referensperioden för import eller export av delleveranser får justeras så att uppgifterna rapporteras endast en gång, under den månad då den senaste delleveransen importeras eller exporteras.
Artikel 19
Fartyg och flygplan
1. I denna artikel avses med
a) fartyg: sådana fartyg för öppen sjö som avses i kapitel 89 i KN, bogserbåtar, krigsfartyg och flytande materiel,
b) flygplan: sådana luftfartyg som omfattas av KN-nr 8802 30 och 8802 40,
c) ekonomisk äganderätt: en fysisk eller juridisk persons rätt att göra anspråk på vinsten från användningen av ett fartyg eller ett flygplan inom ramen för en ekonomisk verksamhet genom att ta på sig de därmed förbundna riskerna.
2. Statistiken över utrikeshandel ska endast omfatta följande import och export av fartyg och flygplan:
a)
Överlåtelse av den ekonomiska äganderätten till ett fartyg eller flygplan från en fysisk eller juridisk person i en icke-medlemsstat till en fysisk eller juridisk person i den importerande medlemsstaten. Transaktionen ska behandlas som import.
b)
Överlåtelse av den ekonomiska äganderätten till ett fartyg eller flygplan från en fysisk eller juridisk person i den exporterande medlemsstaten till en fysisk eller juridisk person i en icke-medlemsstat. Transaktionen ska behandlas som export. Om överlåtelsen gäller ett nytt fartyg eller flygplan ska exporten registreras i tillverkningsstaten.
c)
Import och export av fartyg eller flygplan före eller efter lönbearbetning enligt definitionen i bilaga II, fotnot 2.
3. Statistik över utrikeshandel i fråga om handel med fartyg och flygplan ska sammanställas enligt följande:
a)
Kvantiteten ska för fartyg uttryckas som antal artiklar och eventuella extra mängdenheter enligt vad som fastställs i KN och för flygplan som nettomassa och extra mängdenheter.
b)
Frakt- och försäkringskostnader ska undantas från det statistiska värdet.
c)
Partnerlandet ska vara
i)
den icke-medlemsstat där den fysiska eller juridiska person är etablerad som överlåter äganderätten till fartyget eller flygplanet vid import, eller den icke-medlemsstat där den fysiska eller juridiska person är etablerad som övertar äganderätten till fartyget eller flygplanet vid export, för rörelser som anges i punkt 2 a och 2 b,
ii)
den medlemsstat utanför EU där det nya fartyget eller flygplanet byggts vid import,
iii)
den icke-medlemsstat där den fysiska eller juridiska person som innehar den ekonomiska äganderätten till ett fartyg eller flygplan är etablerad vid import, eller den icke-medlemsstat som utför lönbearbetning vid export, för rörelser som avses i punkt 2 c.
d)
Referensperioden för den import och export som avses i punkt 2 a och 2 b ska vara den månad då den ekonomiska äganderätten övergår.
4. På de nationella statistikmyndigheternas begäran ska de myndigheter som ansvarar för förvaltningen av fartygs- och flygplansregistren lämna all tillgänglig information för att överlåtelse av den ekonomiska äganderätten till ett fartyg eller flygplan från en fysisk eller juridisk person etablerad i en medlemsstat till en fysisk eller juridisk person som är etablerad i en icke-medlemsstat ska fastställas.
Artikel 20
Varor som levereras till fartyg och flygplan
1. I denna artikel avses med
a)
leverans av varor till fartyg och flygplan: leverans av produkter till besättningen och passagerarna samt av driftsförnödenheter för motorer, maskiner eller annan utrustning på fartyget eller flygplanet.
b)
Fartyg eller flygplan ska anses tillhöra den medlemsstat där den fysiska eller juridiska person som innehar den ekonomiska äganderätten till fartyget eller flygplanet enligt definitionen i artikel 19.1 c är etablerad.
2. Statistiken över utrikeshandel ska omfatta export av varor som levereras från den exporterande medlemsstatens territorium till fartyg och flygplan som tillhör en icke-medlemsstat.
3. Medlemsstaterna ska använda följande varukoder för varor som levereras till fartyg och flygplan:
-
:
9930 24 00
:
varor ur KN-kapitel 1-24.
-
:
9930 27 00
:
varor ur KN-kapitel 27.
-
:
9930 99 00
:
varor som är klassificerade på andra ställen.
Kvantitetsangivelsen ska vara frivillig, förutom för varor som hör till KN-kapitel 27.
Vidare får den enklare koden för partnerland, QS, användas.
Artikel 21
Varor som levereras till och från offshoreanläggningar
1. I denna artikel avses med
a) offshoreanläggningar: utrustning och anordningar fast anlagda till havs utanför samtliga länders statistiska territorium,
b) varor som levereras till offshoreanläggningar: leverans av produkter till besättningen och driftsförnödenheter för motorer, maskiner eller annan utrustning på offshoreanläggningen,
c) varor från eller tillverkade vid offshoreanläggningar: produkter som utvunnits ur havsbottnen eller dess underliggande lager, eller tillverkats vid offshoreanläggningen.
2. Statistiken över utrikeshandel ska omfatta uppgifter om
a)
en import då varorna avsänds från
i)
en icke-medlemsstat till en offshoreanläggning i ett område där den importerande medlemsstaten har ensamrätt att exploatera havsbottnen eller dess underliggande lager,
ii)
en offshoreanläggning i ett område där en icke-medlemsstat har ensamrätt att exploatera havsbottnen eller dess underliggande lager till den importerande medlemsstaten,
iii)
en offshoreanläggning i ett område där en icke-medlemsstat har ensamrätt att exploatera havsbottnen eller dess underliggande lager till en offshoreanläggning i ett område där den importerande medlemsstaten har ensamrätt att exploatera havsbottnen eller dess underliggande lager,
b)
en export då varorna sänds till
i)
en icke-medlemsstat från en offshoreanläggning i ett område där den exporterande medlemsstaten har ensamrätt att exploatera havsbottnen eller dess underliggande lager,
ii)
en offshoreanläggning i ett område där en icke-medlemsstat har ensamrätt att exploatera havsbottnen eller dess underliggande lager från den exporterande medlemsstaten,
iii)
en offshoreanläggning i ett område där en icke-medlemsstat har ensamrätt att exploatera havsbottnen eller dess underliggande lager från en offshoreanläggning i ett område där den exporterande medlemsstaten har ensamrätt att exploatera havsbottnen eller dess underliggande lager.
3. Medlemsstaterna får använda följande varukoder för varor som levereras till offshoreanläggningar:
-
:
9931 24 00
:
varor ur KN-kapitel 1-24.
-
:
9931 27 00
:
varor ur KN-kapitel 27.
-
:
9931 99 00
:
varor som är klassificerade på andra ställen.
Kvantitetsangivelsen ska vara frivillig, förutom för varor som hör till KN-kapitel 27.
Vidare får den enklare koden för partnerland, QW, användas.
Artikel 22
Havsprodukter
1. I denna artikel avses med
a)
havsprodukter: fiskeriprodukter, mineraler, bärgat gods och alla andra produkter som ett sjögående fartyg ännu inte landat.
b)
Fartyg ska anses tillhöra det land där den fysiska eller juridiska person som innehar den ekonomiska äganderätten till fartyget är etablerad enligt definitionen i artikel 19.1 c.
2. Statistiken över utrikeshandel ska omfatta följande import och export av havsprodukter:
a)
Havsprodukter som landas i den importerande medlemsstatens hamnar eller som förvärvas av ett fartyg från den importerande medlemsstaten från fartyg från ett icke-medlemsland; dessa transaktioner ska behandlas som import.
b)
Havsprodukter som landas i en icke-medlemsstats hamnar från ett fartyg från den exporterande medlemsstaten, eller som förvärvas av fartyg från en icke-medlemsstat från fartyg från den exporterande medlemsstaten; dessa transaktioner ska behandlas som export.
3. Partnerlandet ska vid import vara den icke-medlemsstat där den fysiska eller juridiska person som innehar den ekonomiska äganderätten till det fartyg som gör fångsterna är etablerad och vid export den icke-medlemsstat där havsprodukterna landas eller där den fysiska eller juridiska person som innehar den ekonomiska äganderätten till det fartyg som förvärvar havsprodukterna är etablerad.
4. Om det inte strider mot någon annan EU-lagstiftning ska de nationella statistikmyndigheterna ha tillgång till andra datakällor än tulldeklarationerna, exempelvis information om deklarationer från nationella registrerade fartyg om havsprodukter som landats i icke-medlemsstater.
Artikel 23
Rymdfarkoster
1. I denna artikel avses med
a) rymdfarkoster: farkoster som kan färdas utanför jordens atmosfär,
b) ekonomisk äganderätt: en fysisk eller juridisk persons rätt att göra anspråk på vinsten från användningen av en rymdfarkost inom ramen för en ekonomisk verksamhet genom att ta på sig de därmed förbundna riskerna.
2. Uppskjutningen av en rymdfarkost vars ekonomiska äganderätt övergått från en fysisk eller juridisk person etablerad i en icke-medlemsstat till en fysisk eller juridisk person etablerad i en medlemsstat ska betraktas som
a)
import i den medlemsstat där den nya ägaren är etablerad,
b)
export i den medlemsstat där rymdfarkosten färdigbyggts.
3. Följande särbestämmelser ska gälla för den statistik som avses i punkt 2:
a)
Det statistiska värdet ska vara rymdfarkostens värde, exklusive frakt- och försäkringskostnader.
b)
Partnermedlemsstaten ska vara den icke-medlemsstat där rymdfarkosten färdigbyggts vid import och den icke-medlemsstat där den nya ägaren är etablerad vid export.
4. Om det inte strider mot EU-lagstiftningen ska de nationella statistikmyndigheterna förutom tulldeklarationer ha tillgång till alla tillgängliga datakällor som behövs för att tillämpa denna artikel.
Artikel 24
Elektricitet och gas
1. De nationella statistikmyndigheterna får kräva att relevant information förutom tulldeklarationer för registrering av import och export av elektricitet och gas mellan medlemsstatens statistiska territorium och icke-medlemsstater ska lämnas direkt av de operatörer som äger eller driver ett el- eller gasnät.
2. Det statistiska värde som överlämnas till kommissionen (Eurostat) får bygga på skattningar. Medlemsstaterna ska informera kommissionen (Eurostat) om vilken metod som använts för skattningen innan den tillämpas.
Artikel 25
Militärmateriel
1. Statistiken över utrikeshandel ska omfatta import och export av varor avsedda för militärt bruk.
2. Medlemsstaterna får lämna mindre utförliga uppgifter än vad som anges i artikel 6.1 i förordning (EG) nr 471/2009 av militära sekretesskäl enligt gällande definitioner i medlemsstaterna. Åtminstone uppgift om totalt statistiskt månadsvärde för import och export ska dock lämnas till kommissionen (Eurostat).
KAPITEL 5
SLUTBESTÄMMELSER
Artikel 26
Överföring av EU-statistik om import och export av varor
1. Medlemsstaterna ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de uppgifter som lämnas till kommissionen (Eurostat) är uttömmande och förenliga med de kvalitetskriterier som anges i artikel 9.1 i förordning (EG) nr 471/2009.
2. Den statistik som lämnas till kommissionen (Eurostat) ska anges i den sammanställande medlemsstatens nationella valuta.
3. Om månatliga resultat som redan lämnats till kommissionen (Eurostat) revideras ska medlemsstaterna lämna de reviderade resultaten senast månaden efter det att de reviderade uppgifterna blivit tillgängliga.
Artikel 27
Upphävande
Förordning (EG) nr 1917/2000 ska upphöra att gälla den 1 januari 2010.
Den ska fortsätta att gälla för uppgifter som avser referensperioder före den 1 januari 2010.
Artikel 28
Ikraftträdande
Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2010.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 9 februari 2010.


Input:
ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 1139/2011 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΊΟΥ
της 10ης Νοεμβρίου 2011
για την τροποποίηση του κανονισμού (EE) αριθ. 204/2011 σχετικά με περιοριστικά μέτρα λόγω της κατάστασης στη Λιβύη
ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης, και ιδίως το άρθρο 215,
Έχοντας υπόψη την απόφαση 2011/729/ΚΕΠΠΑ του Συμβουλίου, της 10ης Νοεμβρίου 2011, για την τροποποίηση της απόφασης 2011/137/ΚΕΠΠΑ σχετικά με περιοριστικά μέτρα λόγω της κατάστασης στη Λιβύη (1),
Έχοντας υπόψη την κοινή πρόταση της ύπατης εκπροσώπου της Ένωσης για θέματα εξωτερικής πολιτικής και πολιτικής ασφαλείας και της Ευρωπαϊκής Επιτροπής,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Με την απόφαση 1973 (2011) της 17ης Μαρτίου 2011, το Συμβούλιο Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών αποφάσισε ότι πρέπει να επιβληθεί απαγόρευση πτήσεων στον εναέριο χώρο της Λιβύης.
(2)
Κατ’ εφαρμογήν της απόφασης 2011/137/ΚΕΠΠΑ του Συμβουλίου (2), η απαγόρευση αυτή εγκρίθηκε στην Ευρωπαϊκή Ένωση με τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 204/2011, της 2ας Μαρτίου 2011, σχετικά με περιοριστικά μέτρα λόγω της κατάστασης στη Λιβύη (3).
(3)
Με την απόφαση αριθ. 2016 (2011), της 27ης Οκτωβρίου 2011, το Συμβούλιο Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών αποφάσισε ότι η απαγόρευση πρέπει να περατωθεί.
(4)
Δυνάμει της απόφασης 2011/729/ΚΕΠΠΑ, η διάταξη του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 204/2011 σχετικά με την απαγόρευση πτήσεων θα πρέπει κατά συνέπεια να καταργηθεί,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Το άρθρο 4β του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 204/2011 διαγράφεται.
Άρθρο 2
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την ημέρα δημοσίευσής του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 10 Νοεμβρίου 2011.


Input:
DECIZIA 2011/203/PESC A CONSILIULUI
din 31 martie 2011
de modificare a Deciziei 2010/445/PESC de prelungire a mandatului Reprezentantului Special al Uniunii Europene pentru criza din Georgia
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind Uniunea Europeană, în special articolul 28, articolul 31 alineatul (2) și articolul 33,
având în vedere propunerea Înaltului Reprezentant al Uniunii pentru afaceri externe și politica de securitate,
întrucât:
(1)
La 25 septembrie 2008, Consiliul a adoptat Acțiunea comună 2008/760/PESC (1) de numire a domnului Pierre MOREL în calitate de Reprezentant Special al Uniunii Europene (RSUE) pentru criza din Georgia până la 28 februarie 2009.
(2)
La 11 august 2010, Consiliul a adoptat Decizia 2010/445/PESC (2) de prelungire a mandatului RSUE până la 31 august 2011. Suma de referință prevăzută pentru acoperirea cheltuielilor legate de mandatul RSUE până la acea dată a fost stabilită la 700 000 EUR. Suma de referință ar trebui majorată la 1 004 000 EUR pentru a putea acoperi necesități operaționale suplimentare.
(3)
Decizia 2010/445/PESC ar trebui modificată în consecință,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
La articolul 5 din Decizia 2010/445/PESC, alineatul (1) se înlocuiește cu următorul text:
„(1) Suma de referință destinată să acopere cheltuielile aferente mandatului RSUE în perioada 1 septembrie 2010-31 august 2011 este de 1 004 000 EUR.”
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare la data adoptării.
Prezenta decizie se aplică de la 1 martie 2011.
Adoptată la Bruxelles, 31 martie 2011.


Input:
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 825/2011
af 12. august 2011
om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), særlig artikel 9, stk. 1, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EØF) nr. 2658/87, bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer.
(2)
Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser finder også anvendelse ved fortolkningen af enhver anden nomenklatur, der helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som tilføjer yderligere underopdelinger, og som er fastlagt på grundlag af specifikke EU-forskrifter med henblik på anvendelsen af tarifmæssige eller andre foranstaltninger vedrørende samhandelen med varer.
(3)
Ifølge de almindelige bestemmelser bør varerne i kolonne 1 i tabellen i bilaget tariferes under den KN-kode, der er anført i kolonne 2 ud fra den begrundelse, der er anført i kolonne 3.
(4)
Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder i forbindelse med tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur, og som ikke er i overensstemmelse med EU-retten fastsat i denne forordning, fortsat kan påberåbes af modtageren i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2) i et tidsrum på tre måneder.
(5)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
De varer, der er anført i kolonne (1) i skemaet i bilaget, tariferes i den kombinerede nomenklatur i den i kolonne (2) i skemaet nævnte KN-kode.
Artikel 2
Bindende tariferingsoplysninger meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder, som ikke er i overensstemmelse med EU-retten fastsat i denne forordning, kan fortsat påberåbes i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 2913/92 i et tidsrum på tre måneder.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. august 2011.


Input:
VERORDENING (EU) Nr. 349/2011 VAN DE COMMISSIE
van 11 april 2011
tot uitvoering van Verordening (EG) nr. 1338/2008 van het Europees Parlement en de Raad betreffende communautaire statistieken over de volksgezondheid en de gezondheid en veiligheid op het werk, wat statistieken over arbeidsongevallen betreft
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1338/2008 van het Europees Parlement en de Raad van 16 december 2008 betreffende communautaire statistieken over de volksgezondheid en de gezondheid en veiligheid op het werk (1), en met name artikel 9, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij Verordening (EG) nr. 1338/2008 is een gemeenschappelijk kader vastgesteld voor de systematische productie van Europese statistieken over de volksgezondheid en de gezondheid en veiligheid op het werk.
(2)
Ingevolge artikel 9, lid 1, van Verordening (EG) nr. 1338/2008 moeten uitvoeringsmaatregelen worden vastgesteld om de te verstrekken gegevens en metagegevens over de onder bijlage IV bij die verordening vallende arbeidsongevallen, alsook de referentieperioden, frequentie en termijnen voor de gegevensverstrekking vast te stellen.
(3)
Vertrouwelijke gegevens die de lidstaten aan de Commissie (Eurostat) zenden, moeten worden behandeld overeenkomstig het beginsel van statistische geheimhouding, zoals neergelegd in Verordening (EG) nr. 223/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 11 maart 2009 betreffende de Europese statistiek (2), en overeenkomstig Verordening (EG) nr. 45/2001 van het Europees Parlement en de Raad van 18 december 2000 betreffende de bescherming van natuurlijke personen in verband met de verwerking van persoonsgegevens door de communautaire instellingen en organen en betreffende het vrije verkeer van die gegevens (3).
(4)
Overeenkomstig artikel 6 van Verordening (EG) nr. 1338/2008 is een kosten-batenanalyse uitgevoerd en geëvalueerd.
(5)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor het Europees statistisch systeem,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Definities
Voor de toepassing van deze verordening wordt verstaan onder:
a) „arbeidsongeval”: een afzonderlijk voorval tijdens het werk dat leidt tot lichamelijke of geestelijke schade. Met „tijdens het werk” wordt bedoeld „terwijl de betrokkene bezig was met beroepsarbeid of gedurende de op het werk doorgebrachte tijd”. Ongevallen in het wegverkeer tijdens het werk zijn hierbij inbegrepen, maar ongevallen tijdens het woon-werkverkeer, d.w.z. verkeersongevallen die tijdens het traject tussen de woning en het werk plaatsvinden, niet;
b) „dodelijk ongeval”: een ongeval dat leidt tot het overlijden van het slachtoffer binnen een jaar na het ongeval;
c) „economische activiteit van de werkgever”: de voornaamste „economische” activiteit van de lokale eenheid van de onderneming van het slachtoffer;
d) „leeftijd”: de leeftijd van het slachtoffer ten tijde van het ongeval;
e) „soort letsel”: de lichamelijke gevolgen voor het slachtoffer;
f) „geografische locatie”: de territoriale eenheid waar het ongeval zich heeft voorgedaan;
g) „grootte van het bedrijf”: het aantal werknemers (voltijdequivalenten) in de lokale eenheid van de onderneming van het slachtoffer;
h) „nationaliteit van het slachtoffer”: het land van staatsburgerschap;
i) „verloren dagen”: het aantal kalenderdagen waarop het slachtoffer arbeidsongeschikt is als gevolg van een arbeidsongeval;
j) „werkplek”: het gebruikelijke dan wel het occasionele karakter van de werkplek van het slachtoffer ten tijde van het ongeval;
k) „soort plaats”: de werkplek, de algemene omgeving of de werkruimte waar het ongeval zich heeft voorgedaan;
l) „soort werk”: aard van het werk of de taak (algemene activiteit) van het slachtoffer ten tijde van het ongeval;
m) „specifieke fysieke activiteit”: de precieze fysieke activiteit van het slachtoffer op het moment dat het ongeval zich voordeed;
n) „bij de specifieke fysieke activiteit betrokken voorwerp”: het werktuig, voorwerp of instrument dat het slachtoffer gebruikte toen het ongeval zich voordeed;
o) „afwijkende gebeurtenis”: de laatste, van de normale gang van zaken afwijkende gebeurtenis, die aanleiding gaf tot het ongeval;
p) „bij de afwijkende gebeurtenis betrokken voorwerp”: het werktuig, voorwerp of instrument dat bij de abnormale gang van zaken betrokken was;
q) „contact - wijze van verwonding”: de wijze waarop het slachtoffer werd getroffen (fysiek contact of psychische schok) door het voorwerp dat het letsel veroorzaakte;
r) „bij het contact betrokken voorwerp -wijze van verwonding”: het voorwerp, werktuig of instrument waarmee het slachtoffer in aanraking kwam of de psychische oorzaak van het letsel.
Artikel 2
Vereiste gegevens
1. De lidstaten zenden de Commissie (Eurostat) microgegevens over personen die tijdens de referentieperiode een arbeidsongeval hebben gehad, alsook de desbetreffende metagegevens. Bijlage I bevat de lijst van naar de Commissie (Eurostat) te zenden variabelen, waarbij is aangegeven welke variabelen verplicht en facultatief zijn en over welk jaar de eerste gegevens moeten worden ingediend.
2. De indiening van gegevens over arbeidsongevallen van zelfstandigen, meewerkende gezinsleden en studenten geschiedt op vrijwillige basis.
3. Op gegevens over de arbeidsongevallen voor de in bijlage II vermelde beroepen zijn de geheimhoudingsvoorschriften van de nationale wetgeving van toepassing en de indiening van deze gegevens geschiedt op vrijwillige basis.
4. De gegevens over arbeidsongevallen die tijdens het referentiejaar hebben plaatsgevonden, worden bij voorkeur aan registers en andere administratieve bronnen ontleend. Wanneer dit niet mogelijk is, mogen schattingen en toerekeningen worden gebruikt om hiaten in de dekking van de gegevens aan te vullen, ook als deze berusten op gegevens van enquêtes, en niet op gegevens per geval.
Artikel 3
Referentieperiode
De referentieperiode is het kalenderjaar waarin de ongevallen aan de bevoegde nationale instanties worden gemeld.
Artikel 4
Metagegevens
1. Bij de gegevens zenden de lidstaten een jaarlijkse verificatie en aanpassing van de metagegevens naar de Commissie (Eurostat).
2. De metagegevens worden toegezonden volgens een door de Commissie (Eurostat) gespecificeerd standaardmodel en betreffen de in bijlage III vermelde onderwerpen.
Artikel 5
Indiening van gegevens en metagegevens bij de Commissie (Eurostat)
1. De lidstaten dienen de gegevens en metagegevens binnen achttien maanden na het einde van de referentieperiode in volgens een door de Commissie (Eurostat) gespecificeerde uitwisselingsstandaard.
2. De gegevens en metagegevens worden via het centrale punt voor gegevenstoezending elektronisch bij de Commissie (Eurostat) ingediend.
Artikel 6
Inwerkingtreding
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 11 april 2011.