Input:
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 620/2011 VAN DE COMMISSIE
van 24 juni 2011
tot wijziging van bijlage I bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad met betrekking tot de tarief- en statistieknomenclatuur en het gemeenschappelijk douanetarief
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EEG) nr. 2658/87 van de Raad van 23 juli 1987 met betrekking tot de tarief- en statistieknomenclatuur en het gemeenschappelijk douanetarief (1), en met name artikel 9, lid 1, onder d),
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Naar aanleiding van een klacht die door sommige landen in de Wereldhandelsorganisatie (WTO) naar voren is gebracht, is in een verslag van het WTO-panel dat op 21 september 2010 door het orgaan voor geschillenbeslechting van de WTO is goedgekeurd (2), geconcludeerd dat de Europese Unie inconsequent had gehandeld, onder meer ten aanzien van de Algemene Overeenkomst betreffende Tarieven en Handel van 1994 (GATT 1994), door voor bepaalde informatietechnologieproducten een ongunstiger tariefbehandeling toe te kennen dan die welke was overeengekomen in de door de Europese Unie volgens de informatietechnologieovereenkomst vastgestelde geconsolideerde tarieven. Bijlage I bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 moet worden gewijzigd om deze in overeenstemming te brengen met de verplichtingen die de Europese Unie op grond van de GATT 1994 heeft. De vereiste wijzigingen zijn in overeenstemming met Besluit 97/359/EG van de Raad van 24 maart 1997 betreffende afschaffing van de rechten op informatietechnologieproducten (3), waarbij de informatietechnologieovereenkomst is goedgekeurd.
(2)
Volgens het verslag van het WTO-panel mag digitaal kopiëren op grond van de GATT 1994 niet worden gelijkgesteld met fotokopiëren en mag de kopieersnelheid niet het enige classificatiecriterium zijn. Onderverdeling 8443 31 van bijlage I bij Verordening (EEG) nr. 2658/87 en het daarmee overeenkomende douanerecht moeten dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(3)
De formulering van onderverdeling 8528 71 15 van de GN (voorheen 8528 71 13) moet worden gewijzigd om daarin settopboxen op te nemen die naast de communicatiefunctie in staat zijn de extra functies opnemen of afspelen uit te voeren, mits zij als gevolg daarvan niet het essentiële karakter van een settopbox met communicatiefunctie verliezen.
(4)
Deze verordening moet op 1 juli 2011 in werking treden, aan het einde van de redelijke periode die door de Europese Unie met de klagende partijen is overeengekomen zodat de Europese Unie aan haar WTO-verplichtingen kan voldoen.
(5)
Aangezien de aanbevelingen in verslagen die door het orgaan voor geschillenbeslechting van de WTO zijn goedgekeurd, slechts voor de toekomst gelden, mag deze verordening geen terugwerkende kracht hebben en evenmin met terugwerkende kracht als richtsnoer voor de interpretatie worden gebruikt. Omdat deze verordening niet als richtsnoer voor de interpretatie kan dienen voor de indeling van goederen die vóór 1 juli 2011 in het vrije verkeer zijn gebracht, mag op grond hiervan geen terugbetaling plaatsvinden van eventuele vóór die datum betaalde rechten.
(6)
Het Comité douanewetboek heeft geen advies uitgebracht binnen de door zijn voorzitter vastgestelde termijn,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
Bijlage I, tweede deel, afdeling XVI, van Verordening (EEG) nr. 2658/87 wordt gewijzigd overeenkomstig de bijlage bij de onderhavige verordening.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op 1 juli 2011.
De verordening heeft geen terugwerkende kracht en kan evenmin met terugwerkende kracht als richtsnoer voor de interpretatie worden gebruikt.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 24 juni 2011.


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION
of 22 July 2011
concerning certain protective measures relating to classical swine fever in Lithuania
(notified under document C(2011) 5137)
(Text with EEA relevance)
(2011/454/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Directive 89/662/EEC of 11 December 1989 concerning veterinary checks in intra-Community trade with a view to the completion of the internal market (1), and in particular Article 9(4) thereof,
Having regard to Council Directive 90/425/EEC of 26 June 1990 concerning veterinary and zootechnical checks applicable in intra-Community trade in certain live animals and products with a view to the completion of the internal market (2), and in particular Article 10(4) thereof,
Whereas:
(1)
Classical swine fever is an infectious viral disease affecting domestic and feral pig populations and can have a severe impact on the profitability of pig farming causing disturbance to trade within the Union and exports to third countries.
(2)
In the event of an outbreak of classical swine fever, there is a risk that the disease agent might spread to other pig holdings and to feral pigs. As a result, it may spread from one Member State to another Member State and to third countries through trade in live pigs or their products.
(3)
Council Directive 2001/89/EC of 23 October 2001 on Community measures for the control of classical swine fever (3) introduces minimum measures to be applied within the Union for the control of classical swine fever. Article 9 of Directive 2001/89/EC provides for the establishment of protection and surveillance zones in the event of outbreaks of that disease, where the measures laid down in Articles 10 and 11 of that Directive are to apply.
(4)
Lithuania has informed the Commission of the current classical swine fever situation on its territory, and in accordance with Article 9 of Directive 2001/89/EC, it has established protection and surveillance zones where the measures referred to in Articles 10 and 11 of that Directive are applicable.
(5)
In order to prevent any unnecessary disturbance to trade within the Union and to avoid unjustified barriers to trade being imposed by third countries, it is necessary to establish in collaboration with the Member State concerned a Union list of the restricted zones for classical swine fever in Lithuania which are the protection and surveillance zones (the restricted zones).
(6)
Accordingly, the restricted zones in Lithuania should be listed in the Annex to this Decision and the duration of that regionalisation fixed.
(7)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Lithuania shall ensure that the protection and surveillance zones established in accordance with Article 9 of Directive 2001/89/EC comprise at least the areas listed in the Annex to this Decision.
Article 2
This Decision is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 22 July 2011.


Input:
RÈGLEMENT D'EXÉCUTION (UE) No 238/2012 DE LA COMMISSION
du 19 mars 2012
enregistrant une dénomination dans le registre des appellations d’origine protégées et des indications géographiques protégées [Sel de Guérande / Fleur de sel de Guérande (IGP)]
LA COMMISSION EUROPEENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 510/2006 du Conseil du 20 mars 2006 relatif à la protection des indications géographiques et des appellations d’origine des produits agricoles et des denrées alimentaires (1), et notamment son article 7, paragraphe 4, premier alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 6, paragraphe 2, premier alinéa, du règlement (CE) no 510/2006, la demande d'enregistrement de la dénomination «Sel de Guérande / Fleur de sel de Guérande» (IGP) déposée par la France, a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (2).
(2)
Aucune déclaration d’opposition, conformément à l’article 7 du règlement (CE) no 510/2006, n’ayant été notifiée à la Commission, cette dénomination doit donc être enregistrée,
(3)
Conformément à l'article 13, paragraphe 3, second alinéa du règlement (CE) no 510/2006, une période transitoire peut toutefois être fixée pour des entreprises établies dans l'État membre où est située l'aire géographique, à condition que lesdites entreprises aient légalement commercialisé les produits en cause, en utilisant de façon continue les dénominations concernées depuis au moins cinq ans à la date de publication visée à l'article 6, paragraphe 2, dudit règlement, et que ce point ait été soulevé dans le cadre de la procédure nationale d'opposition visée à l'article 5, paragraphe 5 dudit règlement.
(4)
Par lettre reçue le 22 février 2011, les autorités de la République française ont confirmé auprès de la Commission que les entreprises établies sur leur territoire, dont la liste figure à l'Annexe II du présent règlement, remplissaient les conditions prévues à l’article 13, paragraphe 3, second alinéa du règlement (CE) no 510/2006.
(5)
Lesdites entreprises sont, dans ces conditions, autorisées à poursuivre l'utilisation de la dénomination enregistrée «Sel de Guérande/Fleur de sel de Guérande» (IGP) au cours d'une période transitoire de cinq années à compter de l'entrée en vigueur du présent règlement,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
La dénomination figurant à l’Annexe I du présent règlement est enregistrée.
Les entreprises dont la liste figure à l'Annexe II du présent règlement peuvent cependant continuer à utiliser ladite dénomination au cours d'une période de cinq années à compter de la date d'entrée en vigueur du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout Etat membre.
Fait à Bruxelles, le 19 mars 2012.


Input:
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1086/2011
z dne 27. oktobra 2011
o spremembi Priloge II k Uredbi (ES) št. 2160/2003 Evropskega parlamenta in Sveta in Priloge I k Uredbi Komisije (ES) št. 2073/2005 v zvezi s salmonelo v svežem perutninskem mesu
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 2160/2003 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 17. novembra 2003 o nadzoru salmonele in drugih opredeljenih povzročiteljev zoonoz (1), ki se prenašajo z živili, ter zlasti člena 5(6) Uredbe,
ob upoštevanju Uredbe Evropskega parlamenta in Sveta (ES) št. 852/2004 z dne 29. aprila 2004 o higieni živil (2) in zlasti člena 4(4) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Cilj Uredbe (ES) št. 2160/2003 je zagotoviti, da se sprejmejo ustrezni in učinkoviti ukrepi za odkrivanje in nadzor salmonele in drugih povzročiteljev zoonoz v vseh zadevnih fazah proizvodnje, predelave in distribucije zaradi zmanjševanja njihove razširjenosti in tveganja za javno zdravje. Navedena uredba med drugim zajema sprejetje ciljev za zmanjšanje razširjenosti določenih zoonoz v živalski populaciji ter sprejetje predpisov v zvezi s trgovino v Uniji z nekaterimi živalmi in proizvodi iz teh živali ter njihovim uvozom iz tretjih držav.
(2)
Uredba Komisije (ES) št. 646/2007 z dne 12. junija 2007 o izvajanju Uredbe (ES) št. 2160/2003 Evropskega parlamenta in Sveta glede cilja Skupnosti za zmanjšanje razširjenosti Salmonella enteritidis in Salmonella typhimurium v pitovnih piščancih in razveljavitvi Uredbe (ES) št. 1091/2005 (3) določa cilj Unije za zmanjšanje navedenih dveh serotipov salmonele pri brojlerjih. Cilj navedene uredbe je do 31. decembra 2011 doseči zmanjšanje števila jat brojlerjev, okuženih s Salmonella enteritidis in Salmonella typhimurium, na 1 % ali manj.
(3)
Uredba Komisije (ES) št. 584/2008 z dne 20. junija 2008 o izvajanju Uredbe (ES) št. 2160/2003 Evropskega parlamenta in Sveta glede cilja Skupnosti za zmanjšanje razširjenosti Salmonelle enteritidis in Salmonelle typhimurium pri puranih (4) določa cilj Unije za zmanjšanje navedenih dveh serotipov salmonele v jatah puranov. Cilj navedene uredbe je zmanjšanje števila jat pitovnih puranov, okuženih s Salmonella enteritidis in Salmonella typhimurium, na 1 % ali manj do 31. decembra 2012.
(4)
Priloga II k Uredbi (ES) št. 2160/2003 določa posebne ukrepe, ki jih je treba sprejeti za nadzor zoonoz in povzročiteljev zoonoz iz seznama v Prilogi I k Uredbi. Natančneje, točka 1 dela E Priloge II k Uredbi (ES) št. 2160/2003 določa, da se od 12. decembra 2010 svežega perutninskega mesa živali, naštetih v Prilogi I k Uredbi, ne sme dajati v promet za prehrano ljudi, če ne izpolnjuje merila za salmonelo o „odsotnosti v 25 gramih“. Navedena uredba določa tudi podrobna pravila za določitev navedenega merila, zlasti pravila za sisteme vzorčenja in analitske metode.
(5)
V zvezi s svežim perutninskim mesom je treba s predpisi zagotoviti, da ob upoštevanju podrobnih pravil za merilo glede salmonele v perutninskem mesu v njem dejansko ni zadevne salmonele ter da usklajena uporaba omogoča pravično konkurenco in enake pogoje za dajanje na trg.
(6)
Uredba Komisije (ES) št. 2073/2005 z dne 15. novembra 2005 o mikrobioloških merilih za živila (5) določa mikrobiološka merila za nekatere mikroorganizme in izvedbena pravila, ki jih morajo upoštevati nosilci živilske dejavnosti pri izvajanju splošnih in posebnih higienskih ukrepov iz člena 4 Uredbe (ES) št. 852/2004.
(7)
Zaradi skladnosti zakonodaje Unije je primerno spremeniti posebne zahteve za sveže perutninsko meso iz dela E Priloge II k Uredbi (ES) št. 2160/2003 ter v Prilogi I k Uredbi (ES) št. 2073/2005 določiti podrobna pravila za merilo glede salmonele.
(8)
Informacije o razširjenosti salmonele v jatah brojlerjev, jatah puranov in klavnih trupih brojlerjev so bile zbrane v skladu z Odločbo Komisije 2005/636/ES z dne 1. septembra 2005 o finančnem prispevku Skupnosti za temeljno raziskavo o razširjenosti salmonelle spp. v brojlerskih jatah vrste Gallus gallus, ki se bo izvajala v državah članicah (6), oziroma Odločbo Komisije 2006/662/ES z dne 29. septembra 2006 o finančnem prispevku Skupnosti za temeljno raziskavo o razširjenosti salmonele pri puranih, ki se bo izvajala v državah članicah (7) ter Odločbo Komisije 2007/516/ES z dne 19. julija 2007 o finančnem prispevku Skupnosti za raziskavo o razširjenosti in protimikrobni odpornosti Campylobacterja spp. v jatah pitovnih piščancev in o razširjenosti Campylobacterja spp. in Salmonelle spp. v truplih pitovnih piščancev, ki se bo izvajala v državah članicah (8). Rezultati teh raziskav ter predhodni rezultati prvih nacionalnih programov nadzora salmonele pri brojlerjih iz leta 2009 v skladu s členom 5 Uredbe (ES) št. 2160/2003 kažejo še zmeraj veliko razširjenost salmonele v jatah brojlerjev in puranov (9). Poleg tega so nacionalni programi nadzora salmonele pri puranih v skladu z Uredbo (ES) št. 2160/2003 postali obvezni šele z letom 2010. Uporaba merila pri vseh serotipih salmonele pred znatnim zmanjšanjem razširjenosti salmonele v jatah brojlerjev in puranov ima lahko za posledico nesorazmeren ekonomski učinek za zadevno panogo. Poglavje 1 Priloge I k Uredbi (ES) št. 2073/2005 je zato treba spremeniti.
(9)
V skladu z Zbirnim poročilom Skupnosti o trendih in virih zoonoz, njihovih povzročiteljih in izbruhih okužb, ki se prenašajo s hrano, v Evropski uniji v letu 2008 (10) Evropske agencije za varnost hrane približno 80 % salmoneloze pri ljudeh povzročata Salmonella enteritidis in Salmonella typhimurium, podobno kot v prejšnjih letih. Perutninsko meso ostaja eden glavnih virov salmoneloze pri ljudeh.
(10)
Z določitvijo merila za Salmonella enteritidis in Salmonella typhimurium bi vzpostavili najboljše ravnovesje med zmanjševanjem salmoneloze pri ljudeh zaradi zaužitja perutninskega mesa in gospodarskimi posledicami uporabe navedenega merila. Obenem bi s tem spodbudili nosilce živilske dejavnosti, da sprejmejo ukrepe na predhodnih stopnjah proizvodnje perutnine za zmanjšanje vseh serotipov salmonele z vplivom na javno zdravje. Posvečanje pozornosti navedenima serotipoma bi bilo tudi v skladu s cilji Unije za primarno proizvodnjo perutnine.
(11)
Načrti vzorčenja za druga merila v zvezi s salmonelo in varnostjo hrane so določeni v Uredbi (ES) št. 2073/2005. Nosilci živilske dejavnosti so potrdili, da so ti načrti uporabni in zato primerni za vzorčenje svežega perutninskega mesa.
(12)
Mednarodni standard EN/ISO 6579 je horizontalna metoda za odkrivanje Salmonella spp. v živilih in krmi. Poleg tega Priloga I k Uredbi (ES) št. 2073/2005 določa, da je navedeni standard referenčna metoda za vsa merila v zvezi s salmonelo. Zato je treba določiti, da je navedeni standard tudi referenčna metoda za merilo za sveže perutninsko meso brez poseganja v določbe o uporabi alternativnih metod iz navedene uredbe. Referenčni laboratorij Evropske unije za salmonelo priporoča, da je za serotipizacijo kot referenčno metodo primerno uporabljati sistem White-Kaufmann-Le Minor.
(13)
Monofazni sevi Salmonella typhimurium so kmalu postali eden najbolj pogostih serotipov salmonele pri več vrstah živali in kliničnih izolatih pri ljudeh. V skladu z znanstvenim mnenjem o spremljanju in oceni tveganja za javno zdravje zaradi „sevov, podobnih Salmonella typhimurium“ (11) se monofazni sevi Salmonella typhimurium z antigensko formulo 1,4,[5],12:i:- štejejo kot različice Salmonella typhimurium in v skladu z najnovejšimi dokazi pomenijo tveganje za javno zdravje, ki je primerljivo s tveganjem zaradi drugih sevov Salmonella typhimurium. Zato je primerno pojasniti, da se določbe za Salmonella typhimurium uporabljajo tudi za te monofazne seve.
(14)
Uredba (ES) št. 2073/2005 določa proizvodno higiensko merilo za salmonelo v klavnih trupih brojlerjev in puranov po hlajenju v klavnici. Cilj proizvodnega higienskega merila je nadzor fekalne kontaminacije klavnih trupov perutnine iz okuženih jat ali zaradi navzkrižne kontaminacije v klavnici. V skladu s členom 10 Uredbe (ES) št. 2073/2005 je treba merila in pogoje v zvezi s prisotnostjo salmonele v klavnih trupih perutnine pregledati glede na spremembe razširjenosti salmonele. Ker je treba cilje Unije, določene za jate brojlerjev v Uredbi (ES) št. 646/2007 in za purane v Uredbi (ES) št. 584/2008, doseči do konca leta 2011 oz. do konca leta 2012, je treba zmanjšati število vzorčnih enot, pri katerih je določena mejna vrednost lahko presežena. Poglavje 2 Priloge I k Uredbi (ES) št. 2073/2005 je zato treba ustrezno spremeniti.
(15)
Uredbi (ES) št. 2160/2003 in (ES) št. 2073/2005 je zato treba ustrezno spremeniti.
(16)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Stalnega odbora za prehranjevalno verigo in zdravje živali, Evropski parlament in Svet pa jim nista nasprotovala -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
V Prilogi II k Uredbi (ES) št. 2160/2003 se točka 1 dela E nadomesti z naslednjim:
„1.
Od 1. decembra 2011 sveže perutninsko meso iz živalskih populacij iz Priloge I izpolnjuje zadevno mikrobiološko merilo iz vrstice 1.28 Poglavja 1 Priloge I k Uredbi Komisije (ES) št. 2073/2005 (12).
Člen 2
Priloga I k Uredbi (ES) št. 2073/2005 se spremeni v skladu s Prilogo k tej uredbi.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Uporablja se od 1. decembra 2011.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 27. oktobra 2011


Input:
BESCHLUSS DES RATES
vom 29. Juni 2010
über die Anwendung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands über das Schengener Informationssystem in der Republik Bulgarien und Rumänien
(2010/365/EU)
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf die Beitrittsakte von 2005, insbesondere auf Artikel 4 Absatz 2,
nach Stellungnahme des Europäischen Parlaments (1),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
In Artikel 4 Absatz 2 der Beitrittsakte von 2005 ist vorgesehen, dass die Bestimmungen des Schengen-Besitzstands, die nicht in Anhang II der Akte genannt werden, in Bulgarien und Rumänien (im Folgenden als „betroffene Mitgliedstaaten“ bezeichnet) nur gemäß einem entsprechenden Beschluss des Rates anzuwenden sind, der nach Prüfung der Frage gefasst wird, ob die erforderlichen Voraussetzungen gegeben sind.
(2)
Der Rat hat anhand folgender Schritte geprüft, ob die betroffenen Mitgliedstaaten ein zufriedenstellendes Datenschutzniveau gewährleisten:
Den betroffenen Mitgliedstaaten wurde ein umfassender Fragebogen übermittelt, die Antworten wurden zur Kenntnis genommen, und in den betroffenen Mitgliedstaaten wurden Prüf- und Bewertungsbesuche zum Bereich des Datenschutzes nach den anwendbaren Schengen-Bewertungsverfahren gemäß dem Beschluss des Exekutivausschusses bezüglich der Errichtung des Ständigen Ausschusses Schengener Durchführungsübereinkommen (SCH/Com-ex (98) 26 def.) (2) durchgeführt.
(3)
Am 26. April 2010 hat der Rat festgestellt, dass die betroffenen Mitgliedstaaten die einschlägigen Bedingungen erfüllt haben. Daher kann ein Zeitpunkt festgelegt werden, ab dem der Schengen-Besitzstand in Bezug auf das Schengener Informationssystem (SIS) in diesen Mitgliedstaaten angewandt werden kann.
(4)
Das Inkrafttreten dieses Beschlusses sollte die Übermittlung von SIS-Echtdaten an die betroffenen Mitgliedstaaten ermöglichen. Die konkrete Verwendung dieser Daten sollte es dem Rat ermöglichen, mit den geltenden Schengen-Bewertungsverfahren nach Dokument SCH/Com-ex (98) 26 def. zu prüfen, ob die Bestimmungen des Schengen-Besitzstands über das SIS in den betroffenen Mitgliedstaaten ordnungsgemäß angewandt werden. Sobald die Bewertungen durchgeführt worden sind, sollte der Rat über die Abschaffung der Kontrollen an den Binnengrenzen zu den betroffenen Mitgliedstaaten befinden.
(5)
Für die Abschaffung der Kontrollen an den Binnengrenzen sollte ein gesonderter Beschluss des Rates angenommen werden. Bis zu dem in dem betreffenden Beschluss genannten Zeitpunkt sollten bestimmte Einschränkungen der Nutzung des SIS gelten.
(6)
Für Island und Norwegen stellt dieser Beschluss eine Weiterentwicklung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands im Sinne des Übereinkommens zwischen dem Rat der Europäischen Union sowie der Republik Island und dem Königreich Norwegen über die Assoziierung der beiden letztgenannten Staaten bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands (3) dar, die in den in Artikel 1 Buchstabe G des Beschlusses 1999/437/EG des Rates (4) zum Erlass bestimmter Durchführungsvorschriften zu dem Übereinkommen genannten Bereich fallen.
(7)
Für die Schweiz stellt dieser Beschluss eine Weiterentwicklung der Bestimmungen des Schengen-Besitzstands im Sinne des Abkommens zwischen der Europäischen Union, der Europäischen Gemeinschaft und der Schweizerischen Eidgenossenschaft über die Assoziierung dieses Staates bei der Umsetzung, Anwendung und Entwicklung des Schengen-Besitzstands (5) dar, die in den in Artikel 1 Buchstabe G des Beschlusses 1999/437/EG in Verbindung mit Artikel 3 des Beschlusses 2008/149/JI des Rates (6) und mit Artikel 3 des Beschlusses 2008/146/EG des Rates (7) genannten Bereich fallen -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
(1) Ab 15. Oktober 2010 gelten die in Anhang I genannten Bestimmungen des Schengen-Besitzstands über das SIS für die Republik Bulgarien und für Rumänien untereinander und in ihren Beziehungen zu dem Königreich Belgien, der Tschechischen Republik, dem Königreich Dänemark, der Bundesrepublik Deutschland, der Republik Estland, der Hellenischen Republik, dem Königreich Spanien, der Französischen Republik, der Italienischen Republik, der Republik Lettland, der Republik Litauen, dem Großherzogtum Luxemburg, der Republik Ungarn, Malta, dem Königreich der Niederlande, der Republik Österreich, der Republik Polen, der Portugiesischen Republik, der Republik Slowenien, der Slowakischen Republik, der Republik Finnland und dem Königreich Schweden sowie der Republik Island, dem Königreich Norwegen und der Schweizerischen Eidgenossenschaft.
(2) Die in Anhang II genannten Bestimmungen des Schengen-Besitzstands über das SIS gelten ab dem dort genannten Datum für die Republik Bulgarien und für Rumänien untereinander und in ihren Beziehungen zu dem Königreich Belgien, der Tschechischen Republik, dem Königreich Dänemark, der Bundesrepublik Deutschland, der Republik Estland, der Hellenischen Republik, dem Königreich Spanien, der Französischen Republik, der Italienischen Republik, der Republik Lettland, der Republik Litauen, dem Großherzogtum Luxemburg, der Republik Ungarn, Malta, dem Königreich der Niederlande, der Republik Österreich, der Republik Polen, der Portugiesischen Republik, der Republik Slowenien, der Slowakischen Republik, der Republik Finnland und dem Königreich Schweden sowie der Republik Island, dem Königreich Norwegen und der Schweizerischen Eidgenossenschaft.
(3) Ab dem 29. Juni 2010 dürfen SIS-Echtdaten an die betroffenen Mitgliedstaaten übermittelt werden.
Vorbehaltlich der Bestimmungen des Absatzes 4 können die betroffenen Mitgliedstaaten wie die Mitgliedstaaten, für die der Schengen-Besitzstand bereits in Kraft gesetzt worden ist, ab dem 15. Oktober 2010 Daten in das SIS einstellen und SIS-Daten nutzen.
(4) Bis zum Zeitpunkt der Abschaffung der Kontrollen an den Binnengrenzen zu den betroffenen Mitgliedstaaten
a)
sind diese Mitgliedstaaten nicht verpflichtet, Staatsangehörigen dritter Länder, die von einem anderen Mitgliedstaat im SIS zur Einreiseverweigerung ausgeschrieben wurden, die Einreise in ihr Hoheitsgebiet zu verweigern oder sie aus ihrem Hoheitsgebiet zu entfernen;
b)
stellen diese Mitgliedstaaten keine Daten nach Artikel 96 des Übereinkommens vom 19. Juni 1990 zur Durchführung des Schengener Übereinkommens vom 14. Juni 1985 zwischen den Regierungen der Staaten der Benelux-Wirtschaftsunion, der Bundesrepublik Deutschland und der Französischen Republik betreffend den schrittweisen Abbau der Kontrollen an den gemeinsamen Grenzen (nachstehend „Schengener Durchführungsübereinkommen“ genannt) (8) ein.
Artikel 2
Dieser Beschluss tritt am Tag seiner Annahme in Kraft.
Artikel 3
Dieser Beschluss wird im Amtsblatt der Europäischen Union veröffentlicht.
Geschehen zu Luxemburg am 29. Juni 2010.


Input:
NÕUKOGU MÄÄRUS (EL) nr 621/2010,
3. juuni 2010,
kalapüügivõimaluste jaotamise kohta Euroopa Liidu ja Saalomoni Saarte vahelise kalandusalase partnerluslepingu alusel
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 43 lõiget 3,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut
ning arvestades järgmist:
(1)
Uus Euroopa Liidu ja Saalomoni Saarte vaheline kalandusalane partnerlusleping (edaspidi „kalandusalane partnerlusleping”) parafeeriti 26. septembril 2009.
(2)
Nõukogu võttis 3. juunil 2010 vastu otsuse 2010/397/EL (1) uue kalandusalase partnerluslepingu allkirjastamise ja ajutise kohaldamise kohta.
(3)
Tuleks kindlaks määrata meetod kalapüügivõimaluste jaotamiseks liikmesriikide vahel uue kalandusalase partnerluslepingu kestuse ning ka selle ajutise kohaldamise aja jooksul.
(4)
Käesolev määrus peaks jõustuma esimesel päeval pärast selle avaldamist ning seda tuleks kohaldada alates 9. oktoobrist 2009,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
1. Euroopa Liidu ja Saalomoni Saarte vahelise kalandusalase partnerluslepingu protokollis sätestatud kalapüügivõimalused jaotatakse liikmesriikide vahel järgmiselt:
- Tuunikülmutusseinerid:
Hispaania
:
75 % olemasolevatest kalapüügivõimalustest
Prantsusmaa
:
25 % olemasolevatest kalapüügivõimalustest
2. Kui lõikes 1 osutatud liikmesriikide püügilubade taotlused ei hõlma kõiki neile protokolliga sätestatud püügivõimalusi, võib komisjon arvesse võtta mis tahes muu liikmesriigi püügiloa taotlust.
3. Ilma et see piiraks kalandusalase partnerluslepingu sätete ja protokolli kohaldamist, kohaldatakse nõukogu 29. septembri 2008. aasta määrust (EÜ) nr 1006/2008, mis käsitleb ühenduse kalalaevadele loa andmist püügitegevuseks ühenduse vetest väljaspool ning kolmandate riikide laevade juurdepääsu ühenduse vetele (2).
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub järgmisel päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Seda kohaldatakse alates 9. oktoobrist 2010.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Luxembourg, 3. juuni 2010


Input:
PROVÁDĚCÍ ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 14. prosince 2011,
kterým se mění rozhodnutí 2006/415/ES o některých ochranných opatřeních týkajících se vysoce patogenní influenzy ptáků podtypu H5N1 u drůbeže ve Společenství
(oznámeno pod číslem K(2011) 9169)
(Text s významem pro EHP)
(2011/844/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 89/662/EHS ze dne 11. prosince 1989 o veterinárních kontrolách v obchodu uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (1), a zejména na čl. 9 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na směrnici Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (2), a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 998/2003 ze dne 26. května 2003 o veterinárních podmínkách pro neobchodní přesuny zvířat v zájmovém chovu a o změně směrnice Rady 92/65/EHS (3), a zejména na článek 18 uvedeného nařízení,
s ohledem na směrnici Rady 2005/94/ES ze dne 20. prosince 2005 o opatřeních Společenství pro tlumení influenzy ptáků a o zrušení směrnice 92/40/EHS (4), a zejména na čl. 63 odst. 3 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Rozhodnutí Komise 2006/415/ES ze dne 14. června 2006 o některých ochranných opatřeních týkajících se vysoce patogenní influenzy ptáků podtypu H5N1 u drůbeže ve Společenství a o zrušení rozhodnutí 2006/135/ES (5) stanoví některá ochranná opatření, která mají být použita v případě vzniku ohniska této nákazy, včetně vymezení oblastí A a B v návaznosti na podezření na ohnisko nebo na potvrzení ohniska této nákazy. Tyto oblasti jsou uvedeny v příloze rozhodnutí 2006/415/ES. Uvedené rozhodnutí se použije do dne 31. prosince 2011.
(2)
V Unii vznikla naposledy ohniska vysoce patogenní influenzy ptáků podtypu H5N1 u drůbeže v březnu 2010 v Rumunsku a virus byl zjištěn v dubnu 2010 u volně žijícího ptactva v Bulharsku. Podle dostupných informací v současnosti v Unii ohniska uvedené nákazy nejsou. Je proto namístě vyjmout Rumunsko ze seznamu uvedeného v příloze rozhodnutí 2006/415/ES.
(3)
Opatření stanovená v rozhodnutí 2006/415/ES prokázala, že jsou velmi účinná, a zveřejnění oblastí, u nichž se příslušný orgán rozhodl zavést určitá omezení, v Úředním věstníku Evropské unie zvýšilo transparentnost a posílilo důvěru v přijatá opatření u nezasažených členských států a třetích zemí.
(4)
Vysoce patogenní influenza ptáků podtypu H5N1 se kromě toho stále vyskytuje v několika třetích zemích, a proto je i nadále hrozbou pro zdraví zvířat a lidí v Unii. Je proto třeba platnost rozhodnutí 2006/415/ES prodloužit.
(5)
V září 2011 bylo zahájeno externí hodnocení sítě Unie pro reakci na mimořádné události. Cílem hodnocení je posoudit účinnost této sítě. Uvedené hodnocení by mělo být dokončeno do srpna 2012. Výsledky tohoto hodnocení budou vzaty v úvahu při případném přezkumu opatření stanovených v rozhodnutí 2006/415/ES.
(6)
Rozhodnutí 2006/415/ES by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(7)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2006/415/ES se mění takto:
1.
V článku 12 se datum „31. prosince 2011“ nahrazuje datem „31. prosince 2013“.
2.
V příloze se zrušují údaje pro Rumunsko.
Článek 2
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 14. prosince 2011.


Input:
DECISÃO DO CONSELHO
de 26 de Julho de 2010
relativa à celebração de um Acordo entre a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça no domínio do audiovisual, que estabelece os termos e as condições de participação da Confederação Suíça no programa comunitário MEDIA 2007, bem como de uma acta final
(2010/478/UE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia, nomeadamente o n.o 4 do artigo 166.o e o n.o 3 do artigo 173.o, em conjugação com a alínea a) do n.o 6 do artigo 218.o,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Tendo em conta a aprovação do Parlamento Europeu,
Considerando o seguinte:
(1)
A Comissão negociou, em nome da Comunidade Europeia, um acordo com a Confederação Suíça no domínio do audiovisual, que estabelece os termos e as condições de participação da Confederação Suíça no programa comunitário MEDIA 2007 (o «acordo»), bem como uma acta final.
(2)
O acordo e a acta final foram assinados em nome da Comunidade em 11 de Outubro de 2007, sob reserva da sua celebração em data ulterior, e foi aplicado a título provisório a partir de 1 de Setembro de 2007, em conformidade com a Decisão 2007/745/CE (1).
(3)
Em resultado da entrada em vigor do Tratado de Lisboa a 1 de Dezembro de 2009, a União Europeia substituiu-se e sucedeu à Comunidade Europeia.
(4)
Este acordo deverá ser aprovado,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
O Acordo entre a Comunidade Europeia e a Confederação Suíça no domínio do audiovisual, que estabelece os termos e as condições de participação da Confederação Suíça no programa comunitário MEDIA 2007 (2) (o «acordo»), é aprovado em nome da União.
Artigo 2.o
O presidente do Conselho procederá, em nome da Comunidade, à notificação prevista no artigo 13.o do acordo (3) e faz a seguinte notificação:
«Em resultado da entrada em vigor do Tratado de Lisboa a 1 de Dezembro de 2009, a União Europeia substituiu e sucedeu à Comunidade Europeia e desde essa data exerce todos os direitos e assume todas as obrigações da Comunidade Europeia. Por conseguinte, as referências à “Comunidade Europeia” no texto do Acordo devem ser lidas, quando adequado, como referências à “União Europeia”.».
Artigo 3.o
A Comissão representa a Comunidade no Comité Misto previsto no artigo 8.o do Acordo.
Artigo 4.o
O presente acordo está relacionado com os sete acordos com a Suíça assinados em 21 de Junho de 1999 e celebrados mediante a Decisão 2002/309/CE, Euratom do Conselho e da Comissão (4).
O presente acordo não será renovado nem renegociado de acordo com o disposto no seu artigo 12.o caso seja posto termo aos acordos referidos no primeiro parágrafo.
Artigo 5.o
A presente decisão entrará em vigor no dia seguinte ao da sua adopção.
Artigo 6.o
A presente decisão será publicada no Jornal Oficial da União Europeia.
Feito em Bruxelas, em 26 de Julho de 2010.


Input:
ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 779/2010 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 2ας Σεπτεμβρίου 2010
για την έγκριση ήσσονος σημασίας τροποποιήσεων των προδιαγραφών ονομασίας καταχωρισμένης στο μητρώο προστατευόμενων ονομασιών προέλευσης και προστατευόμενων γεωγραφικών ενδείξεων [Thüringer Rotwurst (ΠΓΕ)]
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη:
τη συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 510/2006 του Συμβουλίου, της 20ής Μαρτίου 2006, για την προστασία των γεωγραφικών ενδείξεων και των ονομασιών προέλευσης των γεωργικών προϊόντων και των τροφίμων (1), και ιδίως το άρθρο 9 παράγραφος 2 δεύτερη περίοδος,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Σύμφωνα με το άρθρο 9 παράγραφος 1 πρώτο εδάφιο του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 510/2006, η Επιτροπή εξέτασε την αίτηση της Γερμανίας για την έγκριση τροποποίησης των στοιχείων των προδιαγραφών της προστατευόμενης γεωγραφικής ένδειξης «Thüringer Rotwurst», η οποία καταχωρίσθηκε δυνάμει του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 2400/96 της Επιτροπής (2), όπως τροποποιήθηκε με τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 2206/2003 (3).
(2)
Σκοπός της αίτησης είναι η τροποποίηση των προδιαγραφών με επέκταση των ειδών συσκευασίας, ιδίως για να επιτραπεί η χρήση πλαστικών βάζων, αλλά όχι τεχνητών εντέρων. Τα εν λόγω είδη συσκευασίας ανταποκρίνονται καλύτερα στην πραγματικότητα της αγοράς και στις προτιμήσεις των καταναλωτών και επιτρέπουν την αξιοποίηση του υφιστάμενου δυναμικού της αγοράς.
(3)
Η Επιτροπή εξέτασε τις σχετικές τροποποιήσεις και κατέληξε στο συμπέρασμα ότι είναι αιτιολογημένες. Δεδομένου ότι αυτές είναι ήσσονος σημασίας, η Επιτροπή μπορεί να τις εγκρίνει χωρίς να ανατρέξει στη διαδικασία που προβλέπεται στα άρθρα 6 και 7 του εν λόγω κανονισμού,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Εγκρίνονται οι τροποποιήσεις των προδιαγραφών της προστατευόμενης γεωγραφικής ένδειξης «Thüringer Rotwurst» που παρατίθενται στο παράρτημα Ι.
Άρθρο 2
Το ενημερωμένο ενιαίο έγγραφο εμφαίνεται στο παράρτημα ΙΙ.
Άρθρο 3
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την εικοστή ημέρα από τη δημοσίευσή του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 2 Σεπτεμβρίου 2010.


Input:
A BIZOTTSÁG 1153/2011/EU FELHATALMAZÁSON ALAPULÓ RENDELETE
(2011. augusztus 30.)
a 998/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet Ib. mellékletének a veszettség elleni vakcinázás technikai követelményei tekintetében történő módosításáról
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a kedvtelésből tartott állatok nem kereskedelmi célú mozgására vonatkozó állat-egészségügyi követelményekről és a 92/65/EGK tanácsi irányelvmódosításáról szóló, 2003. május 26-i 998/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 19a. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
A 998/2003/EK rendelet megállapítja az I. melléklet A. és B. részében felsorolt kutyák, macskák és görények a tagállamok közötti nem kereskedelmi célú mozgására vonatkozó állat-egészségügyi követelményeket. A rendelet előírja, hogy az említett állatokat útlevélnek kell kísérnie, amely igazolja, hogy a szóban forgó állat esetében érvényes veszettség elleni vakcinázást hajtottak végre az Ib. melléklet szerint. A 998/2003/EK rendelet továbbá előírja, hogy a fent említett, az Ib. mellékletben meghatározott veszettség elleni vakcinázásra vonatkozó technikai követelményeket felhatalmazáson alapuló jogi aktusok útján lehet módosítani.
(2)
A 998/2003/EK rendelet Ib. melléklete előírja, hogy a veszettség elleni vakcinázás - többek között - csak akkor tekinthető érvényesnek, ha a vakcina beadásának időpontja nem előzte meg a mikrochip beültetésének vagy a tetoválásnak az útlevélben vagy az állatot kísérő állat-egészségügyi bizonyítványban szereplő időpontját. Az említett rendelet szerint azonban azok az állatok is azonosítottnak tekintendők, amelyek 2011. július 3. előtt készült, tisztán olvasható tetoválással rendelkeznek. Az uniós jogszabályok egyértelműsége végett ezért a 998/2003/EK rendelet Ib. mellékletét módosítani kell annak érdekében, hogy a veszettség elleni vakcinázást - többek között - akkor is érvényesnek lehessen tekinteni, ha az nem előzi meg a mikrochip beültetésének vagy a tetoválásnak az időpontját.
(3)
A 998/2003/EK rendelet Ib. mellékletét ezért ennek megfelelően módosítani kell,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 998/2003/EK rendelet Ib. mellékletének 2. b) pontja helyébe a következő szöveg lép:
„b)
az a) pontban szereplő időpont nem előzheti meg a mikrochip beültetésének, illetve a tetoválásnak az időpontját, amely
i.
az útlevél III. részének 2. vagy 5. pontjában; vagy
ii.
az állatot kísérő állat-egészségügyi bizonyítvány megfelelő részében szerepel;”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. augusztus 30-án.


Input:
EIROPAS PARLAMENTA UN PADOMES LĒMUMS Nr. 1105/2011/ES
(2011. gada 25. oktobris)
par to ceļošanas dokumentu sarakstu, kuri to turētājam dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu, un par mehānisma izveidi šāda saraksta sagatavošanai
EIROPAS PARLAMENTS UN EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību un jo īpaši tā 77. panta 2. punktu,
ņemot vērā Eiropas Komisijas priekšlikumu,
pēc leģislatīvā akta projekta nosūtīšanas valstu parlamentiem,
saskaņā ar parasto likumdošanas procedūru (1),
tā kā:
(1)
Pamatojoties uz 17. panta 3. punkta a) apakšpunktu 1985. gada 14. jūnija Konvencijā, ar ko īsteno Šengenas Līgumu (2), ar Lēmumu SCH/Com-ex (98) 56 (3) un Lēmumu SCH/Com-ex (99)14 (4) ir izveidota rokasgrāmata par ceļošanas dokumentiem, kuri to turētājam dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu. Minētie lēmumi būtu jāpielāgo Savienības institucionālajai sistēmai un tiesiskajam regulējumam.
(2)
Trešo valstu izdoto ceļošanas dokumentu saraksti būtu sistemātiski jāuzrauga, lai nodrošinātu, ka to dalībvalstu iestāžu rīcībā, kas nodarbojas ar vīzu pieteikumu apstrādi un robežkontroli, ir precīza informācija par trešo valstu valstspiederīgo uzrādītajiem ceļošanas dokumentiem. Apmaiņa ar informāciju starp dalībvalstīm par izdotajiem ceļošanas dokumentiem un par to, vai dalībvalstis minētos ceļošanas dokumentus atzīst, kā arī visa saraksta pieejamība sabiedrībai, būtu jāmodernizē un jāpadara efektīvāka.
(3)
Ceļošanas dokumentu sarakstam ir divkāršs mērķis, proti, pirmkārt, tas ļauj robežkontroles iestādēm pārbaudīt, vai attiecīgais ceļošanas dokuments ir atzīts par tādu, kas ļauj šķērsot ārējās robežas, kā noteikts 5. panta 1. punkta a) apakšpunktā Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 562/2006 (2006. gada 15. marts), ar kuru ievieš Kopienas Kodeksu par noteikumiem, kas reglamentē personu pārvietošanos pār robežām (Šengenas Robežu kodekss) (5), un, otrkārt, tas ļauj konsulārajiem darbiniekiem pārbaudīt, vai dalībvalstis atzīst attiecīgo ceļošanas dokumentu par tādu, kurā drīkst ielīmēt vīzas uzlīmi.
(4)
Saskaņā ar 48. panta 1. punkta c) apakšpunktu Eiropas Parlamenta un Padomes Regulā (EK) Nr. 810/2009 (2009. gada 13. jūlijs), ar ko izveido Kopienas Vīzu kodeksu (Vīzu kodekss) (6), saistībā ar vietējo Šengenas sadarbību būtu jāizveido pilnīgs to ceļošanas dokumentu saraksts, ko izdod uzņēmējvalsts.
(5)
Būtu jāizveido mehānisms, kas nodrošinātu, ka ceļošanas dokumentu saraksts tiek pastāvīgi atjaunināts.
(6)
Ņemot vērā ceļošanas dokumentu drošības nozīmi saistībā ar to iespējamu atzīšanu, Komisijai ar dalībvalstu ekspertu palīdzību attiecīgā gadījumā būtu jāsniedz tehnisks novērtējums.
(7)
Ceļošanas dokumentu atzīšana, lai to turētāji varētu šķērsot ārējās robežas un tajos drīkstētu ielīmēt vīzu uzlīmi, ir dalībvalstu kompetencē, un tā tam vajadzētu būt arī turpmāk.
(8)
Dalībvalstīm būtu jāpaziņo sava nostāja attiecībā uz visiem ceļošanas dokumentiem un būtu jācenšas saskaņot savu nostāju par dažādiem ceļošanas dokumentu veidiem. Tā kā gadījumos, kad dalībvalsts nav paziņojusi savu nostāju par kādu ceļošanas dokumentu, tas var radīt problēmas attiecīgā ceļošanas dokumenta turētājam, būtu jāizveido mehānisms, lai noteiktu, ka dalībvalstu pienākums ir paziņot savu nostāju par šādu dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu. Šis mehānisms nedrīkstētu liegt dalībvalstīm jebkurā brīdī paziņot par nostājas maiņu.
(9)
Ilgtermiņā būtu jāizveido tiešsaistē pieejama datubāze, kurā būtu visu ceļošanas dokumentu paraugi, lai robežkontroles iestādēm un konsulāriem darbiniekiem atvieglotu attiecīgā ceļošanas dokumenta pārbaudi. Šī datubāze būtu jāatjaunina atbilstīgi visām izmaiņām dalībvalsts iepriekš sniegtā informācijā par noteikta ceļošanas dokumenta atzīšanu vai neatzīšanu.
(10)
Komisijai informatīvā nolūkā būtu jāsagatavo neizsmeļošs saraksts ar zināmajām fantāzijas un maskētajām pasēm, par kurām dalībvalstis tai ir paziņojušas. Uz sarakstā iekļautajām fantāzijas un maskētajām pasēm nebūtu jāattiecina atzīšana vai neatzīšana. Šādām pasēm to turētājam nebūtu jādod tiesības šķērsot ārējās robežas, un tajās nebūtu jāielīmē vīza.
(11)
Lai nodrošinātu vienotus nosacījumus ceļošanas dokumentu saraksta apkopošanai un atjaunināšanai, būtu jāpiešķir īstenošanas pilnvaras Komisijai. Minētās pilnvaras būtu jāizmanto saskaņā ar Eiropas Parlamenta un Padomes Regulu (ES) Nr. 182/2011 (2011. gada 16. februāris), ar ko nosaka normas un vispārīgus principus par dalībvalstu kontroles mehānismiem, kuri attiecas uz Komisijas īstenošanas pilnvaru izmantošanu (7).
(12)
Ceļošanas dokumentu saraksta sagatavošanai un atjaunināšanai būtu jāizmanto konsultēšanās procedūra, ņemot vērā, ka šīs darbības ir tikai izdoto ceļošanas dokumentu apkopošana.
(13)
Attiecībā uz Islandi un Norvēģiju šis lēmums papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienības Padomi un Islandes Republiku un Norvēģijas Karalisti par šo valstu asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (8), attiecībā uz jomu, kura minēta 1. panta A, B un C punktā Padomes Lēmumā 1999/437/EK (1999. gada 17. maijs) par dažiem minētā nolīguma piemērošanas pasākumiem (9).
(14)
Attiecībā uz Šveici šis lēmums papildina Šengenas acquis noteikumus tā nolīguma nozīmē, kurš noslēgts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā (10), attiecībā uz jomu, kura minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A, B un C punktā, tos lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2008/146/EK (11) 3. pantu.
(15)
Attiecībā uz Lihtenšteinu šis lēmums pilnveido Šengenas acquis noteikumus tā protokola nozīmē, kas parakstīts starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu, Šveices Konfederāciju un Lihtenšteinas Firstisti par Lihtenšteinas Firstistes pievienošanos Nolīgumam starp Eiropas Savienību, Eiropas Kopienu un Šveices Konfederāciju par Šveices Konfederācijas asociēšanu Šengenas acquis īstenošanā, piemērošanā un pilnveidošanā, attiecībā uz jomu, kura minēta Lēmuma 1999/437/EK 1. panta A, B un C punktā, tos lasot saistībā ar Padomes Lēmuma 2011/350/ES (12) 3. pantu.
(16)
Saskaņā ar 1. un 2. pantu Protokolā (Nr. 22) par Dānijas nostāju, kas pievienots Līgumam par Eiropas Savienību un Līgumam par Eiropas Savienības darbību, Dānija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, tas nav tai saistošs un nav jāpiemēro. Ņemot vērā to, ka šis lēmums papildina Šengenas acquis, Dānija saskaņā ar minētā protokola 4. pantu sešu mēnešu laikā pēc tam, kad Padome ir pieņēmusi šo lēmumu, izlemj, vai tā šo lēmumu transponēs savos valsts tiesību aktos.
(17)
Šis lēmums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Apvienotā Karaliste nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2000/365/EK (2000. gada 29. maijs) par Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (13), tādēļ Apvienotā Karaliste nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Apvienotajai Karalistei šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.
(18)
Šis lēmums papildina tos Šengenas acquis noteikumus, kuru īstenošanā Īrija nepiedalās saskaņā ar Padomes Lēmumu 2002/192/EK (2002. gada 28. februāris) par Īrijas lūgumu piedalīties dažu Šengenas acquis noteikumu īstenošanā (14), tādēļ Īrija nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, Īrijai šis lēmums nav saistošs un nav jāpiemēro.
(19)
Attiecībā uz Kipru šis lēmums ir akts, kura pamatā ir Šengenas acquis vai kurš citādi uz to attiecas 2003. gada Pievienošanās akta 3. panta 2. punkta nozīmē.
(20)
Šis lēmums ir akts, kura pamatā ir Šengenas acquis vai kurš citādi uz to attiecas 2005. gada Pievienošanās akta 4. panta 2. punkta nozīmē,
IR PIEŅĒMUŠI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Priekšmets un darbības joma
1. Ar šo lēmumu izveido to ceļošanas dokumentu sarakstu, kuri to turētājiem dod tiesības šķērsot ārējās robežas un kuros drīkst ielīmēt vīzu (turpmāk “ceļošanas dokumentu saraksts”), un mehānismu šāda saraksta apkopošanai.
2. Šis lēmums attiecas uz tādiem ceļošanas dokumentiem kā valsts pase (parastā, diplomātiskā, dienesta/oficiālā vai speciālā pase), pagaidu ceļošanas dokuments, bēgļa vai bezvalstnieka ceļošanas dokuments, starptautisku organizāciju izdots ceļošanas dokuments vai laissez-passer.
3. Šis lēmums neietekmē dalībvalstu kompetenci attiecībā uz ceļošanas dokumentu atzīšanu.
2. pants
Ceļošanas dokumentu saraksta apkopošana
1. Komisija ceļošanas dokumentu sarakstu izveido ar dalībvalstu palīdzību, balstoties uz informāciju, kas iegūta vietējā Šengenas sadarbībā, kā minēts Regulas (EK) Nr. 810/2009 48. panta 1. punkta c) apakšpunktā.
2. Ceļošanas dokumentu sarakstu sagatavo saskaņā ar 8. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
3. pants
Ceļošanas dokumentu saraksta struktūra
1. Ceļošanas dokumentu sarakstu sadala trijās daļās.
2. Saraksta I daļā ir ceļošanas dokumenti, ko izdevušas trešās valstis un teritoriālās vienības, kas uzskaitītas I un II pielikumā Padomes Regulā (EK) Nr. 539/2001(2001. gada 15. marts), ar ko izveido to trešo valstu sarakstu, kuru pilsoņiem, šķērsojot dalībvalstu ārējās robežas, ir jābūt vīzām, kā arī to trešo valstu sarakstu, uz kuru pilsoņiem šī prasība neattiecas (15).
3. Saraksta II daļā ir šādi dalībvalstu izdoti ceļošanas dokumenti, tostarp ceļošanas dokumenti, ko izdevušas Eiropas Savienības dalībvalstis, kuras nepiedalās šā lēmuma pieņemšanā, un Eiropas Savienības dalībvalstis, kas Šengenas acquis noteikumus vēl nepiemēro pilnībā:
a)
trešo valstu pilsoņiem izdoti ceļošanas dokumenti;
b)
ceļošanas dokumenti, kas izdoti bēgļiem saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1951. gada 28. jūlija Konvenciju par bēgļu statusu;
c)
ceļošanas dokumenti, kas izdoti bezvalstniekiem saskaņā ar Apvienoto Nāciju Organizācijas 1954. gada 28. septembra Konvenciju par bezvalstnieku statusu;
d)
ceļošanas dokumenti, kas izdoti personām, kurām nav nevienas valsts pilsonības un kuras dzīvo kādā dalībvalstī;
e)
ceļošanas dokumenti, ko Apvienotā Karaliste izdevusi Lielbritānijas pilsoņiem, kuri, piemērojot Savienības tiesības, nav Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes valstspiederīgie.
4. Saraksta III daļā ir starptautisku organizāciju izdoti ceļošanas dokumenti.
5. Parasti attiecīgā ceļošanas dokumenta iekļaušana sarakstā attiecas uz visām vēl spēkā esošajām minētā ceļošanas dokumenta sērijām.
6. Ja trešā valsts neizdod konkrēta veida ceļošanas dokumentu, tas jānorāda, ceļošanas dokumentu sarakstā ierakstot “netiek izdots”.
4. pants
Paziņošana par sarakstā iekļauto ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu
1. Trīs mēnešu laikā pēc tam, kad ir paziņots ceļošanas dokumentu saraksts, dalībvalstis paziņo Komisijai savu nostāju attiecībā uz tajā iekļauto ceļošanas dokumentu atzīšanu vai neatzīšanu.
2. Ja dalībvalsts 1. punktā minētajā termiņā nepaziņo savu nostāju, uzskata, ka attiecīgais ceļošanas dokuments ir atzīts līdz brīdim, kad dalībvalsts paziņo par tā neatzīšanu.
3. Dalībvalstis 8. panta 1. punktā minētajā komitejā apmainās ar informāciju par konkrētu ceļošanas dokumentu atzīšanas vai neatzīšanas iemesliem nolūkā panākt saskaņotu nostāju.
4. Dalībvalstis paziņo Komisijai par visām izmaiņām attiecībā uz iepriekš paziņotu attiecīgā ceļošanas dokumenta atzīšanu vai neatzīšanu.
5. pants
Jauni izdotie ceļošanas dokumenti
1. Dalībvalstis paziņo Komisijai par jauniem ceļošanas dokumentiem, kas minēti 3. panta 3. punkta a) līdz d) apakšpunktā.
2. Dalībvalstis informē Komisiju par jauniem ceļošanas dokumentiem, ko izdod trešās valstis, dalībvalstis un starptautiskās organizācijas un kas minēti 3. panta 2. punktā, 3. panta 3. punkta e) apakšpunktā un 3. panta 4. punktā. Komisija sadarbībā ar dalībvalstīm cenšas iegūt jaunu ceļošanas dokumentu paraugus, lai ar tiem dalītos.
3. Komisija ceļošanas dokumentu sarakstu atjaunina saskaņā ar saņemtajiem paziņojumiem un saņemto informāciju un prasa dalībvalstīm darīt zināmu savu nostāju attiecībā uz atzīšanu vai neatzīšanu saskaņā ar 4. pantu.
4. Atjauninātu ceļošanas dokumentu sarakstu sagatavo saskaņā ar 8. panta 2. punktā minēto konsultēšanās procedūru.
6. pants
Informācija par zināmajām fantāzijas un maskētajām pasēm
Komisija, pamatojoties uz informāciju, ko tā saņēmusi no dalībvalstīm, sagatavo arī neizsmeļošu sarakstu ar zināmajām fantāzijas un maskētajām pasēm.
7. pants
Ceļošanas dokumentu novērtēšana
1. Lai dalībvalstīm būtu vieglāk veikt ceļošanas dokumentu tehnisko novērtēšanu, Komisija ar dalībvalstu ekspertu palīdzību var paredzēt šādu ceļošanas dokumentu tehnisku analīzi, jo īpaši ņemot vērā attiecīgos Starptautiskās Civilās aviācijas organizācijas standartus un ieteikumus.
2. Attiecīgā gadījumā šajā saistībā var izvērtēt arī ceļošanas dokumentu izdošanas nosacījumus un kārtību.
3. Šā panta 1. un 2. punktā minēto novērtējumu rezultātus dara zināmus dalībvalstīm.
8. pants
Komiteju procedūra
1. Komisijai palīdz komiteja (Ceļošanas dokumentu komiteja). Minētā komiteja ir komiteja Regulas (ES) Nr. 182/2011 nozīmē.
2. Ja ir atsauce uz šo punktu, piemēro Regulas (ES) Nr. 182/2011 4. pantu.
9. pants
Sarakstu publicēšana
Komisija ceļošanas dokumentu sarakstu, tostarp saskaņā ar 4. pantu paziņoto informāciju, un 6. pantā minēto sarakstu dalībvalstīm un sabiedrībai dara pieejamu elektroniskas publikācijas veidā, ko pastāvīgi atjaunina.
10. pants
Atcelšana
Lēmumu SCH/Com-ex (98) 56 un Lēmumu SCH/Com-ex (99) 14 atceļ.
11. pants
Stāšanās spēkā
1. Šis lēmums stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
2. Šo lēmumu piemēro no dienas, kad tas stājas spēkā, izņemot 10. pantu, ko piemēro no dienas, kad Komisija pirmo reizi publicē ceļošanas dokumentu sarakstu.
12. pants
Adresāti
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm saskaņā ar Līgumiem.
Strasbūrā, 2011. gada 25. oktobrī


Input:
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 10. Mai 2011
zur Änderung des Anhangs der Entscheidung 93/52/EWG hinsichtlich der Anerkennung bestimmter italienischer Regionen als amtlich frei von Brucellose (B. melitensis) sowie zur Änderung der Anhänge der Entscheidung 2003/467/EG hinsichtlich der Anerkennung bestimmter italienischer, polnischer und britischer Regionen als amtlich frei von Rindertuberkulose, Rinderbrucellose und enzootischer Rinderleukose
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2011) 3066)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2011/277/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 64/432/EWG des Rates vom 26. Juni 1964 zur Regelung viehseuchenrechtlicher Fragen beim innergemeinschaftlichen Handelsverkehr mit Rindern und Schweinen (1), insbesondere auf Anhang A Kapitel I Nummer 4, Anhang A Kapitel II Nummer 7 und Anhang D Kapitel I Abschnitt E,
gestützt auf die Richtlinie 91/68/EWG des Rates vom 28. Januar 1991 zur Regelung tierseuchenrechtlicher Fragen beim innergemeinschaftlichen Handelsverkehr mit Schafen und Ziegen (2), insbesondere auf Anhang A Kapitel 1 Abschnitt II,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Richtlinie 91/68/EWG sind tierseuchenrechtliche Fragen beim Handelsverkehr mit Schafen und Ziegen innerhalb der Union geregelt worden. Die genannte Richtlinie legt fest, unter welchen Bedingungen Mitgliedstaaten oder Regionen von Mitgliedstaaten als amtlich brucellosefrei anerkannt werden können.
(2)
Die Entscheidung 93/52/EWG der Kommission vom 21. Dezember 1992 zur Feststellung, dass bestimmte Mitgliedstaaten oder Gebiete die Bedingungen betreffend die Brucellose (B. melitensis) eingehalten haben, und zur Anerkennung dieser Mitgliedstaaten oder Gebiete als amtlich brucellosefrei (3) enthält in Anhang II die Verzeichnisse der Regionen von Mitgliedstaaten, die gemäß der Richtlinie 91/68/EWG als amtlich frei von Brucellose (B. melitensis) anerkannt sind.
(3)
Italien hat der Kommission Unterlagen übermittelt, aus denen hervorgeht, dass in den Regionen Emilia-Romagna und Aostatal die Bedingungen der Richtlinie 91/68/EWG erfüllt sind, damit diese italienischen Regionen als amtlich frei von Brucellose (B. melitensis) anerkannt werden. Im Anschluss an die Auswertung der von Italien vorgelegten Unterlagen sollten die Regionen Emilia-Romagna und Aostatal daher als amtlich frei von dieser Seuche anerkannt werden.
(4)
Der Eintrag für Italien in Anhang II der Entscheidung 93/52/EWG sollte daher entsprechend geändert werden.
(5)
Die Richtlinie 64/432/EWG regelt den Handelsverkehr mit Rindern und Schweinen innerhalb der Union. Sie legt fest, unter welchen Bedingungen Mitgliedstaaten bzw. Regionen von Mitgliedstaaten in Bezug auf die Rinderbestände als amtlich frei von Tuberkulose, Brucellose und enzootischer Rinderleukose anerkannt werden können.
(6)
Zwar ist die Insel Man als autonomer Besitz der britischen Krone nicht Teil der Union, hat aber eine spezielle begrenzte Beziehung zur Union. Daher sieht die Verordnung (EWG) Nr. 706/73 des Rates vom 12. März 1973 über die gemeinschaftliche Regelung im Handel mit landwirtschaftlichen Erzeugnissen für die Kanalinseln und die Insel Man (4) vor, dass zum Zweck der Anwendung von Vorschriften wie, unter anderen, solchen über die Tiergesundheit, das Vereinigte Königreich und die Insel Man als ein einziger Mitgliedstaat zu behandeln sind.
(7)
Die Anhänge der Entscheidung 2003/467/EG der Kommission vom 23. Juni 2003 zur Feststellung des amtlich anerkannt tuberkulose-, brucellose- und rinderleukosefreien Status bestimmter Mitgliedstaaten und Regionen von Mitgliedstaaten in Bezug auf die Rinderbestände (5) enthält Verzeichnisse der Mitgliedstaaten und ihrer Regionen, die nach dieser Entscheidung als amtlich frei von Tuberkulose, Brucellose und enzootischer Rinderleukose anerkannt sind.
(8)
Italien hat der Kommission Unterlagen übermittelt, aus denen hervorgeht, dass die Bedingungen für den amtlich anerkannten Status als tuberkulosefrei gemäß der Richtlinie 64/432/EWG hinsichtlich der Provinzen Rieti und Viterbo in der Region Latium erfüllt sind.
(9)
Im Anschluss an die Auswertung der von Italien vorgelegten Unterlagen sollten die Provinzen Rieti und Viterbo in der Region Latium als amtlich tuberkulosefreie Regionen Italiens anerkannt werden.
(10)
Italien und das Vereinigte Königreich haben der Kommission außerdem Unterlagen übermittelt, aus denen hervorgeht, dass die Bedingungen für den amtlich anerkannten Status als brucellosefrei gemäß der Richtlinie 64/432/EWG hinsichtlich der Provinzen Frosinone, Latina und Viterbo in der Region Latium in Italien und der Insel Man im Vereinigten Königreich erfüllt sind.
(11)
Im Anschluss an die Auswertung der von Italien und dem Vereinigten Königreich vorgelegten Unterlagen sollten die Provinzen Frosinone, Latina und Viterbo in der Region Latium in Italien und die Insel Man im Vereinigten Königreich als amtlich brucellosefrei anerkannt werden.
(12)
Italien, Polen und das Vereinigte Königreich haben der Kommission außerdem Unterlagen übermittelt, aus denen hervorgeht, dass die Bedingungen der Richtlinie 64/432/EWG hinsichtlich der Provinz Viterbo in der Region Latium in Italien, 44 Verwaltungsbezirken (powiaty) innerhalb der größeren Verwaltungseinheiten (Wojewodschaften) Lubuskie, Kujawslo-Pomorskie, Mazowieckie, Poslaskie, Warmi’nsko-Mazurskie und Wielkopolskie in Polen sowie der Insel Man im Vereinigten Königreich erfüllt sind, so dass diese Regionen als frei von enzootischer Rinderleukose amtlich anerkannt werden können.
(13)
Im Anschluss an die Auswertung der von Italien, Polen und dem Vereinigten Königreich vorgelegten Unterlagen sollten die betreffenden Regionen als frei von enzootisch Rinderleukose amtlich anerkannt werden.
(14)
Die Anhänge der Entscheidung 2003/467/EG sollten daher entsprechend geändert werden.
(15)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang II der Entscheidung 93/52/EWG wird gemäß Anhang I des vorliegenden Beschlusses geändert.
Artikel 2
Die Anhänge der Entscheidung 2003/467/EG werden gemäß Anhang II des vorliegenden Beschlusses geändert.
Artikel 3
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 10. Mai 2011


Input:
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 517/2011,
annettu 25 päivänä toukokuuta 2011,
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 täytäntöönpanosta lajin Gallus gallus munivissa kanoissa esiintyvien tiettyjen salmonellan serotyyppien vähentämistä koskevan unionin tavoitteen osalta sekä asetuksen (EY) N:o 2160/2003 ja komission asetuksen (EU) N:o 200/2010 muuttamisesta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon salmonellan ja muiden tiettyjen elintarvikkeiden kautta tarttuvien tiettyjen zoonoosien aiheuttajien valvonnasta 17 päivänä marraskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 (1) ja erityisesti sen 4 artiklan 1 kohdan toisen alakohdan ja 13 artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksella (EY) N:o 2160/2003 pyritään varmistamaan toimenpiteiden toteuttaminen salmonellan ja muiden zoonoosien aiheuttajien osoittamiseksi ja valvomiseksi kaikissa oleellisissa tuotanto-, prosessointi- sekä jakeluvaiheissa ja etenkin alkutuotantovaiheessa, jotta voidaan vähentää niiden esiintyvyyttä ja kansanterveydelle aiheuttamia riskejä.
(2)
Asetuksessa (EY) N:o 2160/2003 säädetään unionin tavoitteista asetuksen liitteessä I lueteltujen zoonoosien ja niiden aiheuttajien esiintyvyyden vähentämiseksi liitteessä luetelluissa eläinpopulaatioissa. Lisäksi siinä vahvistetaan tavoitteille tiettyjä vaatimuksia. Vähentäminen on tärkeää, kun otetaan huomioon tiukat toimenpiteet, joita on sovellettava tartunnan saaneisiin parviin asetuksen (EY) N:o 2160/2003 mukaisesti. Etenkin sellaisista parvista peräisin olevia munia, joiden salmonellatilannetta ei tiedetä, joiden epäillään olevan kontaminoituneita tai jotka ovat kontaminoituneita, saadaan käyttää ihmisravinnoksi ainoastaan, jos ne on käsitelty tavalla, joka takaa kaikkien kansanterveyden kannalta merkityksellisten salmonellan serotyyppien häviämisen elintarvikehygieniasta annetun unionin lainsäädännön mukaisesti.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 liitteessä I mainitaan kaikki lajin Gallus gallus munivissa parvissa esiintyvät salmonellan serotyypit, joilla on kansanterveydellistä merkitystä. Salmonella voi levitä munien kautta kuluttajiin. Salmonellan esiintyvyyden vähentäminen munivissa parvissa edistää kyseisen zoonoosinaiheuttajan - joka aiheuttaa merkittävän kansanterveydellisen riskin - esiintymisen valvontaa munissa.
(4)
Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 täytäntöönpanosta lajin Gallus gallus munivissa kanoissa esiintyvien tiettyjen salmonellan serotyyppien vähentämistä koskevan yhteisön tavoitteen osalta sekä asetuksen (EY) N:o 1003/2005 muuttamisesta 31 päivänä heinäkuuta 2006 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1168/2006 (2) vahvistetaan unionin tavoite Salmonella Enteritidis- ja Salmonella Typhimurium -bakteerien esiintyvyyden vähentämiseksi lajin Gallus gallus täysikasvuisissa munivissa kanoissa. Unioni on asettanut jäsenvaltioille tavoitteeksi vähentää positiivisten täysikasvuisten munivien kanojen parvien osuutta vuosittain vähintään 10-40 prosenttia riippuen esiintyvyydestä edellisenä vuonna. Vaihtoehtoisesti positiivisten parvien enimmäisprosenttiosuus voidaan vähentää enintään 2 prosenttiin.
(5)
Asetuksessa (EY) N:o 2160/2003 säädetään, että unionin tavoitetta asetettaessa olisi otettava huomioon nykyisten kansallisten toimenpiteiden toteuttamisesta saadut kokemukset sekä nykyisten unionin vaatimusten mukaisesti ja erityisesti tiettyjen zoonoosien ja niiden aiheuttajien seurannasta, neuvoston päätöksen 90/424/ETY muuttamisesta ja neuvoston direktiivin 92/117/ETY kumoamisesta 17 päivänä marraskuuta 2003 annetussa Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivissä 2003/99/EY (3) säädettyjen tietojen osana ja erityisesti kyseisen direktiivin 5 artiklan nojalla komissiolle tai Euroopan elintarviketurvallisuusviranomaiselle, jäljempänä ’EFSA’, toimitetut tiedot.
(6)
Euroopan unionin zoonoositilannetta vuonna 2008 käsittelevästä raportista Community Summary Report on Trends and Sources of Zoonoses, Zoonotic Agents and Food-borne Outbreaks in the European Union in 2008 (4) käy ilmi, että Salmonella Enteritidis ja Salmonella Typhimurium ovat yleisimmät ihmisissä esiintyvät salmonellaserovarit. S. Enteritidisin aiheuttamat sairaustapaukset ihmisissä vähenivät selvästi vuonna 2008, kun taas S. Typhimuriumin aiheuttamat tartunnat lisääntyivät. Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 vaatimusten mukaisesti EFSAa on kuultu asetettaessa pysyvää unionin tavoitetta lajin Gallus gallus muniville parville.
(7)
Biologisia vaaroja käsittelevä EFSAn pysyvä tiedelautakunta antoi 10 päivänä maaliskuuta 2010 komission pyynnöstä lausunnon, jossa arvioitiin määrällisesti munivissa kanoissa esiintyvän salmonellan vähentämistä koskevan uuden tavoitteen vaikutuksia kansanterveyteen (5). Sen mukaan Salmonella Enteritidis siirtyy siipikarjassa esiintyvistä zoonoosin aiheuttavista salmonellan serotyypeistä kaikkein tehokkaimmin vertikaalisesti. Lisäksi lausunnossa todetaan, että muniviin kanoihin kohdistuvilla unionin valvontatoimilla on pystytty edistämään salmonellainfektioiden valvontaa tuotantolinnuissa sekä vähentämään siipikarjasta aiheutuvia riskejä ihmisten terveydelle.
(8)
Salmonella Typhimuriumin monofaasisista bakteerikannoista on nopeasti tullut yleisimpiä salmonellan serotyyppejä useissa eläinlajeissa sekä ihmisistä saaduissa kliinisissä isolaateissa. Biologisia vaaroja käsittelevä EFSAn pysyvä tiedelautakunta antoi 22 päivänä syyskuuta 2010 lausunnon (6) Salmonella Typhimuriumin kaltaisten kantojen aiheuttaman kansanterveydellisen riskin valvonnasta ja arvioimisesta. Lausunnon mukaan monofaasiset Salmonella Typhimurium -kannat, joiden antigeenikaava on 1,4,[5],12:i:-, ovat Salmonella Typhimuriumin variantteja ja aiheuttavat kansanterveydelle samanlaisen riskin kuin muut Salmonella Typhimurium -kannat.
(9)
Unionin lainsäädännön selkeyttämiseksi on asianmukaista muuttaa asetusta (EY) N:o 2160/2003 sekä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 2160/2003 täytäntöönpanosta Gallus gallus -lajin täysikasvuisissa siitosparvissa esiintyvien salmonellan serotyyppien vähentämistä koskevan unionin tavoitteen osalta 10 päivänä maaliskuuta 2010 annettua komission asetusta (EU) N:o 200/2010 (7) sen varmistamiseksi, että Salmonella Typhimurium käsittää myös monofaasiset kannat, joiden antigeenikaava on 1,4,[5],12:i:-.
(10)
Kun otetaan huomioon 22 päivänä syyskuuta 2010 annettu tieteellinen lausunto ja se, että tarvitaan lisää aikaa, jotta voidaan arvioida salmonellan esiintyvyyden kehittymistä parvissa kansallisten valvontaohjelmien käyttöönoton jälkeen, olisi asianmukaista määrittää salmonellan esiintyvyyden vähentämistä lajin Gallus gallus täysikasvuisissa munivissa parvissa koskeva unionin tavoite asetuksessa (EY) N:o 1168/2006 asetettua tavoitetta vastaavasti.
(11)
Jotta voidaan tarkistaa, miten unionin tavoitteen saavuttamisessa on edistytty, on tarpeen säätää lajin Gallus gallus aikuisia munivia kanoja koskevasta toistuvasta näytteenotosta.
(12)
Tämän asetuksen liitteessä olevia teknisiä muutoksia sovelletaan sellaisenaan ja yhdenmukaisesti jäsenvaltioissa, eikä kansallisiin valvontaohjelmiin tämän asetuksen mukaisesti mahdollisesti tehtäville mukautuksille tarvita komission hyväksyntää.
(13)
Kansalliset valvontaohjelmat, joiden avulla pyritään saavuttamaan lajin Gallus gallus aikuisia munivia kanoja koskeva unionin tavoite vuonna 2011, on esitetty unionin yhteisrahoitusta varten tietyistä eläinlääkintäalan kustannuksista 25 päivänä toukokuuta 2009 tehdyn neuvoston päätöksen 2009/470/EY (8) mukaisesti. Kyseiset ohjelmat perustuivat asetukseen (EY) N:o 1168/2006, ja ne hyväksyttiin jäsenvaltioiden vuodeksi 2011 ja sitä seuraaviksi vuosiksi esittämien eräiden eläintautien ja zoonoosien vuotuisten ja monivuotisten hävittämis-, torjunta- ja seurantaohjelmien hyväksymisestä ja niihin myönnettävästä unionin rahoituksesta 23 päivänä marraskuuta 2010 annetun komission päätöksen 2010/712/EU (9) mukaisesti.
(14)
Asetus (EY) N:o 1168/2006 olisi kumottava ja korvattava tällä asetuksella. Asetuksen (EY) N:o 1168/2006 liitteessä olevilla teknisillä säännöksillä päästään samoihin tuloksiin kuin tämän asetuksen liitteellä. Jäsenvaltiot voivat sen vuoksi soveltaa jälkimmäistä välittömästi ilman siirtymäkautta.
(15)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset, eivätkä Euroopan parlamentti ja neuvosto ole vastustaneet niitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tavoite
1. Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin tavoite lajin Gallus gallus täysikasvuisissa munivissa kanoissa esiintyvien Salmonella Enteritidis- ja Salmonella Typhimurium -bakteerien vähentämiseksi, jäljempänä ’unionin tavoite’, on seuraava:
a)
positiivisten täysikasvuisten munivien kanojen parvien osuutta vähennetään vuosittain vähintään
i)
10 prosenttia, jos esiintyvyys edellisenä vuonna oli alle 10 prosenttia;
ii)
20 prosenttia, jos esiintyvyys edellisenä vuonna oli vähintään 10 prosenttia ja alle 20 prosenttia;
iii)
30 prosenttia, jos esiintyvyys edellisenä vuonna oli vähintään 20 prosenttia ja alle 40 prosenttia;
iv)
40 prosenttia, jos esiintyvyys edellisenä vuonna oli vähintään 40 prosenttia;
tai
b)
vähennetään positiivisten täysikasvuisten munivien kanojen parvien enimmäisprosenttiosuutta enintään 2 prosenttiin. Kuitenkin jäsenvaltioissa, joissa on alle 50 parvea täysikasvuisia munivia kanoja, enintään yksi täysikasvuinen parvi saa edelleen olla positiivinen.
Unionin tavoite on saavutettava vuosittain edellisen vuoden seurantatulosten perusteella. Arvioitaessa vuoden 2011 tavoitteen saavuttamista käytetään vertailukohtana vuoden 2010 tuloksia, jotka on saatu asetuksen (EY) N:o 1168/2006 1 artiklan mukaisesti suoritetun seurannan avulla.
Monofaasisen Salmonella Typhimuriumin serotyypit, joiden antigeenikaava on 1,4,[5],12:i:-, sisällytetään unionin tavoitteeseen.
2. Liitteessä esitetään testausohjelma, jonka avulla tarkistetaan, onko unionin tavoitteen saavuttamisessa edistytty.
2 artikla
Unionin tavoitteen uudelleentarkastelu
Komissio tarkastelee unionin tavoitetta uudelleen ottaen huomioon testausohjelman mukaisesti kerätyt tiedot ja asetuksen (EY) N:o 2160/2003 4 artiklan 6 kohdan c alakohdassa vahvistetut perusteet.
3 artikla
Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 muuttaminen
Lisätään asetuksen (EY) N:o 2160/2003 liitteessä II olevaan C osaan seuraava alakohta:
”6.
Kaikki tämän osan viittaukset Salmonella Typhimurium -bakteeriin kattavat myös monofaasisen Salmonella Typhimurium -kannan, jonka antigeenikaava on 1,4,[5],12:i:-.”
4 artikla
Asetuksen (EU) N:o 200/2010 muuttaminen
Korvataan 1 artiklan 1 kohdan ensimmäinen alakohta seuraavasti:
”1. Asetuksen (EY) N:o 2160/2003 4 artiklan 1 kohdassa tarkoitettu unionin tavoite Salmonella spp:n esiintyvyyden vähentämiseksi lajin Gallus gallus siitosparvissa, jäljempänä ’unionin tavoite’, on 1 päivästä tammikuuta 2010 vähentää Salmonella Enteritidisin, Salmonella Infantisin, Salmonella Hadarin, Salmonella Typhimuriumin mukaan luettuna monofaasinen Salmonella Typhimurium, jonka antigeenikaava on 1,4,[5],12:i:-, ja Salmonella Virchowin, jäljempänä ’relevantit salmonellan serotyypit’, suhteen edelleen positiivisia tuloksia antavien täysikasvuisten Gallus gallus -siitosparvien enimmäisprosenttiosuus enintään 1 prosenttiin.”
5 artikla
Asetuksen (EY) N:o 1168/2006 kumoaminen
Kumotaan asetus (EY) N:o 1168/2006.
Viittaukset asetukseen (EY) N:o 1168/2006 on katsottava viittauksiksi tähän asetukseen.
6 artikla
Voimaantulo ja soveltaminen
Tämä asetus tulee voimaan kolmantena päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 25 päivänä toukokuuta 2011.


Input:
REGOLAMENT TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 203/2012
tat-8 ta’ Marzu 2012
li jemenda r-Regolament (KE) Nru 889/2008 li jistabilixxi regoli dettaljati għall-implimentazzjoni tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 834/2007, f’dak li għandu x'jaqsam ma' regoli dettaljati dwar l-inbid organiku
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 834/2007 tat-28 ta’ Ġunju 2007 dwar il-produzzjoni organika u t-tikkettar ta' prodotti organiċi u li jemenda [jħassar] ir-Regolament (KEE) Nru 2092/91 (1), u partikolarment it-tieni subparagrafu tal-Artikolu 19(3), l-Artikoli 21(2), 22(1), 38(a) u l-Artikolu 40 tiegħu,
Billi:
(1)
Ir-Regolament (KE) Nru 834/2007, u b’mod partikulari l-Kapitolu 4 tat-Titolu III tiegħu jistabilixxi rekwiżiti bażiċi f’dak li għandu x’jaqsam mal-produzzjoni organika tal-ikel proċessat. Ir-regoli dettaljati għall-implimentazzjoni ta’ dawk ir-rekwiżiti bażiċi ġew stabiliti permezz tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 889/2008 tal-5 ta’ Settembru 2008 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-implimentazzjoni tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 834/2007 dwar il-produzzjoni organika u t-tikkettar ta' prodotti organiċi fir-rigward tal-produzzjoni, it-tikkettar u l-kontroll organiċi (2).
(2)
Għandhom jiġu stipulati dispożizzjonijiet speċifiċi dwar il-produzzjoni tal-inbid organiku fir-Regolament (KE) Nru 889/2008. Dawk id-dispożizzjonijiet għandhom japplikaw għall-prodotti tas-settur tal-inbid kif imsemmi fir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1234/2007 tat-22 ta’ Ottubru 2007 li jistabbilixxi organizzazzjoni komuni tas-swieq agrikoli u dwar dispożizzjonijiet speċifiċi għal ċerti prodotti agrikoli (ir-Regolament dwar l-OKS Unika) (3).
(3)
L-ipproċessar tal-inbid organiku jeħtieġ l-użu ta’ ċerti prodotti u sustanzi bħal addittivi jew aġenti tal-ipproċessar, taħt kundizzjonijiet iddefiniti sew. Għal dak l-għan u abbażi tar-rakkomandazzjonijiet tal-istudju li jkopri l-Unjoni kollha dwar "Il-vitikultura u vinikultura organiċi: l-iżvilupp ta’ teknoloġiji favorevoli għall-ambjent u għall-konsumatur għat-titjib tal-kwalità tal-inbid organiku u qafas leġiżlattiv b'bażi xjentifika" ("Organic viticulture and wine-making: development of environment and consumer friendly technologies for organic wine quality improvement and scientifically based legislative framework" magħruf ukoll bħala "ORWINE") (4), l-użu ta’ tali prodotti u sustanzi għandu jkun permess skont l-Artikolu 21 tar-Regolament (KE) Nru 834/2007.
(4)
Ċerti prodotti u sustanzi, li jintużaw bħala adittivi u aġenti tal-ipproċessar għall-prattiki enoloġiċi skont ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 606/2009 tal-10 ta’ Lulju 2009 li jistabbilixxi regoli ddettaljati għall-implimentazzjoni tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 479/2008 fir-rigward tal-kategoriji tal-prodotti tad-dwieli, il-prattiċi enoloġiċi u r-restrizzjonijiet applikabbli (5), huma derivati minn materja prima ta’ oriġini agrikola. F'tali każijiet il-materja prima tista' tkun disponibbli fis-suq fil-forma organika. Sabiex jitħeġġeġ l-iżvilupp tad-domanda tagħhom fis-suq, għandha tingħata preferenza lill-użu ta’ addittivi u aġenti tal-ipproċessar derivati minn materja prima minn biedja organika.
(5)
Il-prattiki u t-tekniki għall-produzzjoni tal-inbid huma stabbiliti fuq il-livell tal-Unjoni fir-Regolament (KE) Nru 1234/2007 u r-regoli implimentattivi tiegħu kif stipulati fir-Regolament (KE) Nru 606/2009 u fir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 607/2009 tal-14 ta’ Lulju 2009 li jistabbilixxi ċerti regoli dettaljati għall-implimentazzjoni tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 479/2008 fir-rigward tad-denominazzjonijiet tal-oriġini u l-indikazzjonijiet ġeografiċi protetti, termini tradizzjonali, it-tikkettar u l-preżentazzjoni ta’ ċerti prodotti fis-settur tal-inbid (6). L-użu ta’ dawn il-prattiki u tekniki fil-vinikultura organika jista' jkun li mhux konformi mal-għanijiet u l-prinċipji stipulati fir-Regolament (KE) Nru 834/2007, u partikolarment mal-prinċipji speċifiċi applikabbli għall-ipproċessar tal-ikel organiku, imsemmi fl-Artikolu 6 tar-Regolament (KE) Nru 834/2007. Għaldaqstant, għandhom jiġu stabiliti restrizzjonijiet u limitazzjonijiet speċifiċi għal ċerti prattiki u proċessi enoloġiċi.
(6)
Ċerti prattiki oħrajn li huma użati ħafna fl-ipproċessar tal-ikel huma wkoll disponibbli għall-vinikultura, u jista’ wkoll ikollhom xi effetti fuq ċerti karatteristiċi essenzjali tal-prodotti organiċi, u għaldaqstant fuq in-natura proprja tagħhom, imma bħalissa ma hemm l-ebda teknika alternattiva għalihom. Dan japplika għat-trattamenti bis-sħana, filtrazzjoni, osmożi inversa u l-użu tar-reżini ta' skambju joniku. Konsegwentement, dawk il-prattiki jridu jkunu disponibbli għall-produtturi tal-inbid organiku, imma l-użu tagħhom għandu jkun ristrett. Possibbilità għar-rieżaminazzjoni tat-trattament bis-sħana, bir-reżini ta’ skambju joniku u bl-ożmożi inversa għandha tiġi prevista f'waqtha.
(7)
Prattiki u proċessi enoloġiki li jistgħu jiżgwidaw fir-rigward tan-natura proprja tal-prodotti organiċi għandhom jiġu esklużi mill-vinikultura organika. Dan japplika għall-konċentrazzjoni bit-tkessiħ, id-dealkolizzazzjoni, l-eliminazzjoni tad-dijossidu tal-kubrit by proċess fiżiku, eletrodialiżi u l-użu ta’ skambjaturi ta’ katjoni minħabba dawk il-prattiki enoloġiċi jbiddlu konsiderevolment il-kompożizzjoni tal-prodott tal-punt li jistgħu jiżgwidaw dwar in-natura proprja tal-inbid organiku. Għall-istess finijiet, l-użu jew ż-żieda ta’ ċerti sustanzi jistgħu jiżgwidaw ukoll rigward in-natura proprja tal-inbid organiku. Għalhekk huwa xieraq li jiġi stipulat li tali sustanzi ma għandhomx jintużaw jew jiġu miżjuda bħala prattiki enoloġiċi organiċi u pproċessar ta’ trattament.
(8)
Fir-rigward tas-sulfiti b'mod aktar speċifiku, ir-riżultati tal-istudju ORWINE juru li t-tnaqqis fil-livell tad-dijossidu tal-kubrit fl-inbejjed magħmula minn għeneb organiku diġà ntlaħaq mill-produtturi tal-inbid organiku fl-Unjoni, meta mqabbel mal-kontenut massimu ta’ dijossidu tal-kubrit li jiġi awtorizzat għall-inbejjed mhux organiċi. Għaldaqstant, jaqbel li jiġi ffissat kontenut massimu tal-kubrit speċifiku għall-inbejjed organiċi, li għandu jkun inqas mil-livell awtorizzat għall-inbejjed mhux organiċi. Il-kwantitajiet meħtieġa ta’ dijossidu tal-kubrit jiddependu mill-kategoriji varji tal-inbejjed, kif ukoll minn ċerti karatteristiċi intrinsiċi tal-inbid, speċifikament il-kontenut ta’ zokkor, li għandhom jitqiesu meta jiġu stabbiliti l-livelli massimi tal-kontenut ta’ dijossidu tal-kubrit speċifiku għall-inbejjed organiċi. Madankollu, il-kundizzjonijiet estremi tat-temp jistgħu jipprovokaw diffikultajiet f'ċerti żoni vinikoli, li jwasslu għall-ħtieġa li jintużaw ammonti supplimentari ta’ sulfiti fit-tħejjija tal-inbejjed biex tintlaħaq l-istabbiltà tal-prodott finali ta’ dik is-sena. Għaldaqstant, għandha tkun permessa ż-żieda fil-kontenut massimu tad-dijossidu tal-kubrit meta jokkorru tali kundizzjonijiet.
(9)
L-inbid huwa prodott b'ħajja ta' ħżin twila, u ċerti nbejjed ikunu tradizzjonalment maħżuna għal bosta snin fil-ġarer jew tankijiet qabel ma jitqiegħdu fis-suq. Skont il-kundizzjonijiet tar-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 2092/91 tal-24 ta' Ġunju 1991 dwar il-produzzjoni organika ta' prodotti agrikoli u l-indikazzjonijiet li jirreferu għalihom fil-prodotti agrikoli u fl-oġġetti tal-ikel (7) u għal perjodu limitat skont ir-Regolament (KE) Nru 889/2008, il-kummerċjalizzazzjoni ta’ tali nbejjed permezz taż-żamma tar-rekwiżiti tal-ittikkettar skont dak ir-Regolament għandu jkun permess sakemm l-inventarji jiġu eżawriti.
(10)
Uħud mill-inbejjed maħżuna kienu diġà prodotti bi proċess vinikolu li diġà kien jikkonforma mar-regoli tal-produzzjoni tal-inbid organiku previst minn dan ir-Regolament. Fejn dan ikun jista' jiġi pprovat, l-użu tal-logo Komunitarju tal-produzzjoni organika kif imsemmi fl-Artikolu 25(1) tar-Regolament (KE) Nru 834/2007, li mill-1 ta’ Lulju 2010 jissejjaħ il-"Logo organiku tal-UE", għandu jkun awtorizzat, biex ikunu possibbli l-paragun u l-kompetizzjoni ġusti bejn l-inbejjed organiċi prodotti qabel u wara d-dħul fis-seħħ ta’ dan ir-Regolament. Jekk dan ma jkunx il-każ, l-inbid għandu jiġi ttikkettat esklussivament bħala "inbid magħmul minn għeneb organiku", mingħajr ma juri l-logo organiku tal-UE, sakemm l-inbid ikun prodott skont ir-Regolament (KEE) Nru 2092/91 u r-Regolament (KEE) Nru 889/2008 qabel l-emendi permezz ta’ dan ir-Regolament.
(11)
Ir-Regolament (KE) Nru 889/2008 għandu għalhekk jiġi emendat skont dan.
(12)
Il-miżuri previsti permezz ta’ dan ir-Regolament huma skont l-opinjoni tal-Kumitat Regolatorju dwar il-produzzjoni organika,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Ir-Regolament (KE) Nru 889/2008 għandu jiġi emendat kif ġej:
(1)
It-Titolu II huwa emendat kif ġej:
(a)
fl-Artikolu 27(1), il-frażi introduttorja hija mibdula b'dan li ġej:
"Għall-finijiet tal-Artikolu 19(2)(b) tar-Regolament (KE) Nru 834/2007, is-sustanzi li ġejjin biss jistgħu jintużaw fl-ipproċessar tal-ikel organiku, bl-eċċezzjoni tal-prodotti tas-settur tal-inbid, li għalih japplikaw id-dispożizzjonijiet fil-Kapitolu 3a:"
(b)
jiddaħħal Kapitolu 3a ġdid:
“KAPITOLU 3a
Regoli speċifiċi għall-vinikultura
Artikolu 29b
Kamp tal-applikazzjoni
1. Dan il-Kapitolu jistabbilixxi regoli speċifiċi dwar il-produzzjoni organika tal-prodotti tas-settur tal-inbid kif imsemmi fl-Artikolu 1(1)(l) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1234/2007 (*).
2. Ir-Regolamenti tal-Kummissjoni (KE) Nru 606/2009 (**) u (KE) Nru 607/2009 (***) għandhom japplikaw, sakemm ma jkunx hemm previst espliċitament mod ieħor f'dan il-Kapitolu.
Artikolu 29c
L-użu ta’ ċerti prodotti u sustanzi
1. Għall-finijiet tal-Artikolu 19(2)(a) tar-Regolament (KE) Nru 834/2007, il-prodotti tas-settur tal-inbid għandhom jiġu prodotti minn materja prima organika.
2. Għall-finijiet tal-Artikolu 19(2)(b) tar-Regolament (KE) Nru 834/2007, il-prodotti u sustanzi biss elenkati fl-Anness VIIIa għal dak ir-Regolament jistgħu jintużaw għall-produzzjoni tal-prodotti fis-settur tal-inbid, inkluż waqt il-proċessi u l-prattiki enoloġiċi, soġġett għall-kundizzjonijiet u r-restrizzjonijiet stipulati fir-Regolament (KE) Nru 1234/2007 u r-Regolament (KE) Nru 606/2009, u partikolarment l-Anness I A għal dak ir-Regolament.
3. Fejn disponibbli, għandhom jintużaw il-prodotti u sustanzi elenkati fl-Anness VIIIa għal dan ir-Regolament u mmarkati b'asterisk, derivati minn materja prima organika.
Artikolu 29d
Prattiki enoloġiċi u restrizzjonijiet
1. Mingħajr ħsara għall-Artikolu 29c u għall-projbizzjonijiet u restrizzjonijiet speċifiċi previsti fil-paragrafi 2 u 5 ta' dan l-Artikolu, il-prattiki, proċessi u trattamenti enoloġiċi biss, inkluż ir-restrizzjonijiet previsti fl-Artikolu 120c u 120d tar-Regolament (KE) Nru 1234/2007 u l-Artikoli 3, 5 sa 9 u 11 sa 14 tar-Regolament (KE) Nru 606/2009 u fl-Annessi tagħhom, użati qabel l-1 ta’ Awwissu 2010, huma permessi.
2. L-użu tal-prattiki, proċessi u trattamenti enoloġiċi li ġejjin huma projbiti:
(a)
il-konċentrazzjoni parzjali permezz ta’ tkessiħ skont il-punt (c) tat-Taqsima B.1 tal-Anness XVa għar-Regolament (KE) Nru 1234/2007;
(b)
l-eliminazzjoni tad-dijossidu tal-kubrit bi proċessi fiżiċi skont il-punt 8 tal-Anness I A għar-Regolament (KE) Nru 606/2009;
(c)
it-trattament bl-elettrodijaliżi biex tiġi żgurata l-istabbilizzazzjoni tartarika tal-inbid skont il-punt 36 tal-Anness I A għar-Regolament (KE) Nru 606/2009;
(d)
id-dealkolizzazzjoni parzjali tal-inbid skont il-punt 40 tal-Anness I A għar-Regolament (KE) Nru 606/2009;
(e)
it-trattament bl-iskambjaturi tal-katjoni biex tiġi żgurata l-istabbilizzazzjoni tartarika tal-inbid skont il-punt 43 tal-Anness I A għar-Regolament (KE) Nru 606/2009.
3. L-użu tal-prattiki, proċessi u trattamenti enoloġiċi li ġejjin huma permessi skont bil-kundizzjonijiet li ġejjin:
(a)
għal trattamenti bis-sħana skont il-punt 2 tal-Anness I A tar-Regolament (KE) Nru 606/2009, it-temperatura ma għandhiex taqbeż 70 °C;
(b)
għaċ-ċentrifuġu u l-filtrazzjoni b'aġent filtranti inert jew mingħajru skont il-punt 3 tal-Anness I A tar-Regolament (KE) Nru 606/2009, id-daqs tal-pori ma għandux ikun iżgħar minn 0,2 mikrometru.
4. L-użu tal-prattiki, proċessi u trattamenti enoloġiċi li ġejjin għandu jiġi rieżaminat mill-Kummissjoni sal-1 ta' Awwissu 2015, bil-ħsieb li jinqatgħu progressivament jew li titkompla r-restrizzjoni tagħhom:
(a)
trattamenti bis-sħana kif imsemmija fil-punt 2 tal-Anness I A għar-Regolament (KE) Nru 606/2009;
(b)
l-użu ta' reżini ta' skambju joniku kif imsemmi fil-punt 20 tal-Anness I A għar-Regolament (KE) Nru 606/2009;
(c)
l-ożmożi inversa skont il-punt (b) tat-Taqsima B.1 tal-Anness XVa għar-Regolament (KE) Nru 1234/2007;
5. Kwalunkwe emenda introdotta wara l-1 ta’ Awwissu 2010, fir-rigward tal-prattiki, proċessi u trattamenti enoloġiċi previsti fir-Regolament (KE) Nru 1234/2007 jew ir-Regolament (KE) Nru 606/2009, tista’ tkun applikabbli għall-produzzjoni organika tal-inbid biss wara l-adozzjoni tal-miżuri meħtieġa għall-implimentazzjoni tar-regoli previsti fl-Artikolu 19(3) tar-Regolament (KE) Nru 834/2007 u, fejn meħtieġ, proċess ta’ evalwazzjoni skont l-Artikolu 21 ta’ dak ir-Regolament.
(*) ĠU L 299, 16.11.2007, p. 1."
(**) ĠU L 193, 24.7.2009, p. 1."
(***) ĠU L 193, 24.7.2009, p. 60.”"
(c)
L-Artikolu 47 huwa emendat kif ġej:
(i)
fl-ewwel paragrafu, jiddaħħal il-punt li ġej:
"(e)
l-użu tad-dijossidu tal-kubrit sal-kontenut massimu li għandu jiġi ffissat skont l-Anness I B għar-Regolament (KE) Nru 606/2009, jekk il-kundizzjonijiet eċċezzjonali tal-klima ta’ sena ta’ ħsad partikolari jiddeterjoraw il-qagħda sanitarja tal-għeneb organiku f'żona ġeografika speċifika minħabba attakki severi tal-batterja jew tal-fungi, li jobbligaw lill-produttur tal-inbid jużaw iktar dijossidu tal-kubrit milli fi snin preċedenti sabiex jikseb prodott finali komparabbli."
(ii)
it-tieni paragrafu jinbidel b'li ġej:
"Wara approvazzjoni mill-awtorità kompetenti, l-operaturi individwali għandhom iżommu evidenza dokumentarja tal-użu tal-eċċezzjonijiet ta' hawn fuq. L-Istati Membri għandhom jinfurmaw lil xulxin u lill-Kummissjoni bl-eċċezzjonijiet li jkunu taw taħt il-punti (c) u (e) tal-ewwel paragrafu."
(2)
It-Titolu V huwa emendat kif ġej:
(a)
fl-Artikolu 94(1), jiżdied il-punt (d) li ġej:
"(d)
fi żmien xahar mill-approvazzjoni tagħhom, l-eċċezzjonijiet mogħtija mill-Istati Membri skont il-punti (c) u (e) tal-ewwel paragrafu tal-Artikolu 47."
(b)
fl-Artikolu 95, il-paragrafu 10a jinbidel b'li ġej:
“10a. F'dak li jirrigwarda l-prodotti tas-settur tal-inbid, il-perjodu tranżizzjonali msemmi fil-paragrafu 8 għandu jiskadi fil-31 ta’ Lulju 2012.
Il-ħażniet tal-inbejjed prodotti sal-31 ta’ Lulju 2012 skont ir-Regolament (KEE) Nru 2092/91 jew ir-Regolament (KE) Nru 834/2007 jistgħu jkomplu jitqiegħdu fis-suq sakemm jiġu eżawriti, soġġett għar-rekwiżiti tat-tikkettar li ġejjin:
(a)
il-logo Komunitarju tal-produzzjoni organika kif imsemmi fl-Artikolu 25(1) tar-Regolament (KE) Nru 834/2007, mill-1 ta’ Lulju 2010 imsejjaħ bħala l-‘Logo organiku tal-UE’, jista’ jintuża sakemm il-proċess vinikolu jikkonforma mal-Kapitolu 3a tat-Titolu II ta’ dan ir-Regolament;
(b)
l-operaturi li jużaw il-‘Logo organiku tal-UE’ għandhom iżommu evidenza rrekordjata, għal perjodu ta’ mill-anqas ħames snin wara li jkunu poġġew fis-suq dak l-inbid li jkun ġej minn għeneb organiku, inklużi l-kwantitajiet korrispondenti tal-inbid f'litri, skont il-kategorija tal-inbid u skont is-sena;
(c)
fejn l-evidenza msemmija fil-punt (b) ta’ dan il-paragrafu ma tkunx disponibbli, tali nbid jista' jiġi ttikkettat bħala ‘inbid minn għeneb organiku’, sakemm dan jikkonforma mar-rekwiżiti ta’ dan ir-Regolament għajr għal dawk previsti fil-Kapitolu 3a tat-Titolu II tiegħu;
(d)
l-inbid ittikkettat ‘inbid minn għeneb organiku’ ma jistax juri l-‘Logo organiku tal-UE’.”
(3)
Jiddaħħal l-Anness ġdid VIIIa, li t-test tiegħu huwa stipulat fl-Anness ta' dan ir-Regolament.
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fit-tielet jum wara l-pubblikazzjoni tiegħu f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Għandu japplika mill-1 ta’ Awwissu 2012.
Dan ir-Regolament għandu jkun jorbot fl-intier tiegħu u jkun direttament applikabbli fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, it-8 ta’ Marzu 2012.