Input:
DECIZIA NR. 388/2010/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 7 iulie 2010
de acordare de asistență macrofinanciară Ucrainei
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 212,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (1),
întrucât:
(1)
Relațiile dintre Ucraina și Uniunea Europeană se dezvoltă în cadrul politicii europene de vecinătate. În 2005, Comunitatea și Ucraina au căzut de acord asupra unui plan de acțiune în cadrul politicii europene de vecinătate în care sunt identificate prioritățile pe termen mediu ale relațiilor dintre Uniunea Europeană și Ucraina. Planul de acțiune respectiv a fost înlocuit de Agenda de asociere UE-Ucraina din noiembrie 2009. Începând din 2007, Comunitatea și Ucraina negociază un acord de asociere care urmează să înlocuiască acordul existent de parteneriat și cooperare. Cadrul relațiilor Uniunea Europeană -Ucraina este consolidat și de parteneriatul estic lansat recent.
(2)
Economia ucraineană a fost afectată din ce în ce mai mult de criza financiară internațională care a determinat scăderea dramatică a producției, deteriorarea poziției fiscale și creșterea nevoilor de finanțare externă.
(3)
Stabilizarea și redresarea economică a Ucrainei sunt sprijinite prin asistența financiară din partea Fondului Monetar Internațional (FMI). Acordul stand-by (ASB) cu FMI pentru Ucraina a fost aprobat în noiembrie 2008.
(4)
Ca urmare a unei noi deteriorări a situației fiscale în Ucraina, o mare parte a celei de a doua tranșe acordate în temeiul ASB cu FMI și suma totală a celei de a treia tranșe au fost direcționate către bugetul de stat al Ucrainei.
(5)
Ucraina a solicitat asistență macrofinanciară din partea Uniunii, având în vedere deteriorarea situației și a perspectivelor economice.
(6)
Având în vedere că în perioada 2009-2010 persistă în balanța de plăți a Ucrainei un deficit rezidual de finanțare, asistența macrofinanciară este considerată a fi un răspuns adecvat la solicitarea Ucrainei pentru sprijinirea stabilizării economice în asociație cu actualul program FMI. Se așteaptă, de asemenea, ca această asistență macrofinanciară să contribuie la reducerea nevoilor de finanțare externă a bugetului de stat.
(7)
Asistența macrofinanciară din partea Uniunii poate contribui la stabilizarea economică doar dacă forțele politice principale din Ucraina asigură stabilitatea politică și ajung la un consens pe scară largă cu privire la punerea în aplicare riguroasă a reformelor structurale necesare.
(8)
Asistența macrofinanciară din partea Uniunii ar trebui acordată Ucrainei în plus față de facilitatea de împrumut acordată în temeiul Deciziei 2002/639/CE a Consiliului din 12 iulie 2002 privind acordarea de asistență macrofinanciară suplimentară Ucrainei (2).
(9)
Asistența macrofinanciară acordată de Uniune nu ar trebui doar să completeze programele și resursele oferite de FMI și Banca Mondială, ci ar trebui să confere plusvaloare implicării Uniunii.
(10)
Comisia ar trebui să se asigure că asistența macrofinanciară acordată de Uniune este conformă, din punct de vedere juridic și al conținutului, cu măsurile adoptate în cadrul diferitelor domenii de acțiune externă și cu alte politici relevante ale Uniunii.
(11)
Obiectivele specifice ale asistenței macrofinanciare din partea Uniunii ar trebui să consolideze eficiența, transparența și responsabilitatea. Aceste obiective ar trebui să fie monitorizate periodic de Comisie.
(12)
Condițiile care stau la baza acordării asistenței macrofinanciare din partea Uniunii ar trebui să reflecte principiile și obiectivele-cheie ale politicii Uniunii față de Ucraina.
(13)
Pentru a asigura protecția eficientă a intereselor financiare ale Uniunii în legătură cu această asistență macrofinanciară, este necesar ca Ucraina să adopte măsuri corespunzătoare pentru prevenirea și combaterea fraudei, a corupției și a oricăror altor nereguli în legătură cu această asistență financiară. Este de asemenea necesar ca Comisia să asigure efectuarea de controale corespunzătoare și ca Curtea de Conturi să asigure efectuarea unor audituri corespunzătoare.
(14)
Punerea la dispoziție a asistenței macrofinanciare din partea Uniunii nu aduce atingere atribuțiilor autorității bugetare.
(15)
Prezenta asistență macrofinanciară ar trebui gestionată de Comisie. Pentru a garanta că Parlamentul European și Comitetul economic și financiar pot să urmărească punerea în aplicare a prezentei decizii, Comisia ar trebui să le informeze periodic cu privire la evoluția asistenței și să le transmită documentele relevante.
(16)
În conformitate cu articolul 291 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, normele și principiile generale privind mecanismele de care statele membre dispun pentru a controla modul în care Comisia își exercită competențele de executare se stabilesc în prealabil printr-un regulament adoptat în conformitate cu procedura legislativă ordinară. Până la adoptarea respectivului nou regulament, se aplică în continuare Decizia 1999/468/CE a Consiliului din 28 iunie 1999 de stabilire a normelor privind exercitarea competențelor de executare conferite Comisiei (3), cu excepția procedurii de reglementare cu control, care nu se aplică,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Uniunea pune la dispoziția Ucrainei asistență macrofinanciară sub forma unei facilități de împrumut cu un principal maxim de 500 milioane EUR și scadența medie de maximum 15 ani, în vederea sprijinirii stabilizării economice a Ucrainei și a diminuării nevoilor bugetare și a balanței de plăți ale acesteia, astfel cum au fost identificate în actualul program al FMI.
(2) În acest scop, Comisia este autorizată să împrumute resursele necesare în numele Uniunii.
(3) Punerea la dispoziție a asistenței macrofinanciare din partea Uniunii este gestionată de Comisie, în conformitate cu acordurile sau înțelegerile convenite între FMI și Ucraina și cu principiile și obiectivele-cheie ale reformei economice stabilite în Agenda de asociere UE-Ucraina. Comisia informează periodic Parlamentul European și Comitetul economic și financiar cu privire la evoluția gestiunii asistenței și le transmite documentele relevante.
(4) Asistența macrofinanciară din partea Uniunii este pusă la dispoziție pe o perioadă de doi ani și șase luni începând din prima zi după intrarea în vigoare a memorandumului de înțelegere menționat la articolul 2 alineatul (1).
Articolul 2
(1) Comisia, hotărând în conformitate cu procedura de consultare menționată la articolul 6 alineatul (2), este autorizată să stabilească împreună cu autoritățile ucrainene condițiile în materie de politică economică de care depinde asistența macrofinanciară oferită de Uniune, care vor fi consemnate într-un memorandum de înțelegere ce cuprinde un calendar pentru îndeplinirea acestora (denumit în continuare „memorandumul de înțelegere”). Condițiile trebuie să fie conforme cu acordurile sau înțelegerile încheiate între FMI și Ucraina și cu principiile și obiectivele-cheie ale reformei economice stabilite în Agenda de asociere UE-Ucraina. Aceste principii și obiective vizează îmbunătățirea eficienței, a transparenței și a responsabilității privind asistența, inclusiv îmbunătățirea sistemelor de gestiune a finanțelor publice din Ucraina. Progresele înregistrate pentru realizarea acestor obiective sunt monitorizate periodic de Comisie. Condițiile financiare detaliate ale asistenței sunt stabilite printr-un acord de împrumut care urmează a fi încheiat de Comisie și autoritățile ucrainene.
(2) Pe parcursul punerii în aplicare a asistenței macrofinanciare din partea Uniunii, Comisia monitorizează rigurozitatea măsurilor financiare ale Ucrainei, a procedurilor administrative, a mecanismelor de control intern și extern care sunt relevante pentru această asistență și respectarea calendarului convenit.
(3) Comisia verifică la intervale regulate concordanța politicilor economice ale Ucrainei cu obiectivele asistenței macrofinanciare din partea Uniunii și îndeplinirea satisfăcătoare a condițiilor de politică economică asupra cărora s-a convenit. În cadrul acestor verificări, Comisia acționează în strânsă coordonare cu FMI și cu Banca Mondială și, atunci când este cazul, cu Comitetul economic și financiar.
Articolul 3
(1) Sub rezerva condițiilor de la alineatul (2), asistența macrofinanciară din partea Uniunii este pusă la dispoziția Ucrainei de către Comisie sub forma unui împrumut în două tranșe. Mărimea fiecărei tranșe este stabilită în memorandumul de înțelegere.
(2) Comisia decide privind punerea la dispoziție a tranșelor cu condiția îndeplinirii satisfăcătoare a condițiilor de politică economică asupra cărora s-a convenit în memorandumul de înțelegere. Transferul celei de a doua tranșe nu are loc mai devreme de trei luni de la punerea la dispoziție a primei tranșe.
(3) Fondurile Uniunii se plătesc Băncii Naționale a Ucrainei. Sub rezerva dispozițiilor stabilite în memorandumul de înțelegere, inclusiv confirmarea nevoilor reziduale de finanțare bugetară, fondurile Uniunii pot fi transferate Trezoreriei Ucrainei în calitate de beneficiar final.
Articolul 4
(1) Operațiunile de cerere și de acordare a împrumutului menționate în prezenta decizie se efectuează în euro, utilizând aceeași dată a valutei și nu implică, pentru Uniune, transformarea scadenței și nici asumarea vreunui risc legat de cursul de schimb sau de rata dobânzii sau a vreunui altfel de risc comercial.
(2) Comisia ia măsurile necesare, dacă Ucraina solicită acest lucru, pentru a asigura includerea în clauzele și condițiile împrumutului a unei clauze de rambursare anticipată, precum și a unei clauze corespunzătoare în clauzele și condițiile operațiunilor de cerere a împrumutului.
(3) La cererea Ucrainei și dacă circumstanțele permit îmbunătățirea ratei dobânzii împrumutului, Comisia poate refinanța integral sau parțial împrumuturile inițiale pe care le-a contractat sau poate restructura condițiile financiare corespunzătoare. Operațiunile de refinanțare sau restructurare se efectuează în conformitate cu condițiile prevăzute la alineatul (1) și nu au ca efect prelungirea termenului mediu de scadență a împrumuturilor în cauză sau majorarea sumei datorate la data refinanțării sau restructurării.
(4) Toate costurile contractate de Uniune în legătură cu operațiunile de cerere și de acordare a împrumutului efectuate în temeiul prezentei decizii sunt suportate de Ucraina.
(5) Parlamentul European și Comitetul economic și financiar sunt informate cu privire la evoluția operațiunilor menționate la alineatele (2) și (3).
Articolul 5
Asistența macrofinanciară din partea Uniunii este pusă în aplicare în conformitate cu dispozițiile Regulamentului (CE, Euratom) nr. 1605/2002 al Consiliului din 25 iunie 2002 privind Regulamentul financiar aplicabil bugetului general al Comunităților Europene (4) și cu normele de aplicare ale acestuia (5). În special, memorandumul de înțelegere și acordul de împrumut care vor fi încheiate cu autoritățile ucrainene prevăd adoptarea unor măsuri specifice ce urmează a fi puse în aplicare de către Ucraina în legătură cu prevenirea și combaterea fraudei, a corupției și a altor nereguli care afectează asistența. Pentru a asigura o mai mare transparență a gestionării și eliberării de fonduri, memorandumul de înțelegere și acordul de împrumut prevăd, de asemenea, efectuarea unor controale, inclusiv verificări și inspecții la fața locului, de către Comisie, inclusiv de către Oficiul European de Luptă Antifraudă. În plus acestea prevăd efectuarea de audituri, inclusiv audituri ad hoc, dacă este necesar, de către Curtea de Conturi.
Articolul 6
(1) Comisia este asistată de un comitet.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolele 3 și 7 din Decizia 1999/468/CE, având în vedere dispozițiile de la articolul 8 din respectiva decizie.
Articolul 7
Până la data de 31 august a fiecărui an, Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului un raport privind punerea în aplicare a prezentei decizii în anul anterior, inclusiv o evaluare a acesteia. Raportul indică legătura dintre condițiile de politică prevăzute în memorandumul de înțelegere, performanțele economice și bugetare ale Ucrainei la acea dată și deciziile Comisiei de a pune la dispoziție tranșele de asistență.
Cel târziu la doi ani de la expirarea perioadei de disponibilitate menționate la articolul 1 alineatul (4), Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport de evaluare ex-post.
Articolul 8
Prezenta decizie intră în vigoare la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Adoptată la Strasbourg, 7 iulie 2010.


Input:
UREDBA SVETA (EU) št. 1177/2011
z dne 8. novembra 2011
o spremembi Uredbe (ES) št. 1467/97 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije in zlasti drugega pododstavka člena 126(14) Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije,
po posredovanju osnutka zakonodajnega akta nacionalnim parlamentom,
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (1),
ob upoštevanju mnenja Evropske centralne banke (2),
v skladu s posebnim zakonodajnim postopkom,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Usklajevanje ekonomskih politik držav članic v Uniji, kakor je to določeno v Pogodbi o delovanju Evropske unije (PDEU), bi moralo upoštevati vodilna načela stabilnih cen, zdravih javnih financ in monetarnih pogojev ter uravnotežene plačilne bilance.
(2)
Pakt za stabilnost in rast so prvotno sestavljale Uredba Sveta (ES) št. 1466/97 z dne 7. julija 1997 o okrepitvi nadzora nad proračunskim stanjem ter o nadzoru in usklajevanju gospodarskih politik (3), Uredba Sveta (ES) št. 1467/97 z dne 7. julija 1997 o pospešitvi in razjasnitvi izvajanja postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem (4) ter Resolucija Evropskega sveta z dne 17. junija 1997 o Paktu za stabilnost in rast (5). Uredbi (ES) št. 1466/97 in (ES) št. 1467/97 sta bili spremenjeni z Uredbo (ES) št. 1055/2005 (6) oziroma Uredbo (ES) št. 1056/2005 (7). Poleg tega je bilo sprejeto poročilo Sveta z dne 20. marca 2005 o izboljšanju izvajanja Pakta za stabilnost in rast (8).
(3)
Pakt za stabilnost in rast temelji na cilju zdravih in vzdržnih javnih financ kot sredstvu za izboljšanje pogojev za stabilnost cen in za močno trajnostno rast, podprto s finančno stabilnostjo, s čimer podpira uresničevanje ciljev Unije za trajnostno rast in zaposlovanje.
(4)
Pridobljene izkušnje in storjene napake v prvem desetletju ekonomske in monetarne unije kažejo potrebo po izboljšanju ekonomskega upravljanja v Uniji, ki bi moralo temeljiti na močnejšem nacionalnem lastništvu skupno dogovorjenih pravil in politik ter na trdnejšem okviru nadzora nad nacionalnimi ekonomskimi politikami na ravni Unije.
(5)
Skupni okvir za ekonomsko upravljanje, vključno z izboljšanim proračunskim nadzorom, je treba okrepiti zaradi visoke stopnje povezanosti med gospodarstvi držav članic v Uniji, zlasti v euroobmočju.
(6)
Izboljšani okvir ekonomskega upravljanja bi moral temeljiti na več medsebojno povezanih in usklajenih politikah za trajnostno rast in delovna mesta, zlasti na strategiji Unije za rast in delovna mesta, s posebnim poudarkom na razvoju in krepitvi notranjega trga, spodbujanju mednarodne trgovine in konkurenčnosti, evropskem semestru za okrepljeno usklajevanje ekonomskih in proračunskih politik, učinkovitem okviru za preprečevanje in zmanjšanje čezmernega javnofinančnega primanjkljaja (Pakt za stabilnost in rast), trdnem okviru za preprečevanje in odpravljanje makroekonomskih neravnotežij, minimalnih zahtevah za nacionalne proračunske okvire in okrepljeni ureditvi finančnih trgov in nadzoru nad njimi, vključno z makrobonitetnim nadzorom Evropskega odbora za sistemska tveganja.
(7)
Vzpostavitev in ohranjanje dinamičnega notranjega trga bi bilo treba obravnavati kot del pravilnega in nemotenega delovanja ekonomske in monetarne unije.
(8)
Pakt za stabilnost in rast ter celoten okvir ekonomskega upravljanja bi moral dopolnjevati in podpirati strategijo Unije za rast in delovna mesta. Medsebojne povezave različnih strani ne bi smele omogočati izjem od določb Pakta za stabilnost in rast.
(9)
Krepitev ekonomskega upravljanja bi morala vključevati tesnejše in pravočasnejše vključevanje Evropskega parlamenta in nacionalnih parlamentov. Kljub temu da so sogovorniki Evropskega parlamenta v okviru tega dialoga ustrezne institucije Unije in njihovi predstavniki, lahko pristojni odbor Evropskega parlamenta ponudi državi članici, na katero je naslovljen sklep Sveta na podlagi člena 126(6) PDEU, priporočilo na podlagi člena 126(7) PDEU, poziv na podlagi člena 126(9) PDEU ali sklep na podlagi člena 126(11) PDEU, možnost sodelovanja pri izmenjavi mnenj. Udeležba držav članic pri takšni izmenjavi mnenj je prostovoljna.
(10)
Komisija bi morala imeti v postopku okrepljenega nadzora močnejšo vlogo v zvezi z ocenami, specifičnimi za posamezno državo članico, spremljanjem, misijami na kraju samem, priporočili in opozorili.
(11)
Svet in Komisija bi morala pri uporabi te uredbe primerno upoštevati vse ustrezne dejavnike ter ekonomske in proračunske razmere v zadevni državi članici.
(12)
Pravila o proračunski disciplini bi bilo treba okrepiti, zlasti z večjim upoštevanjem višine in gibanja dolga ter splošne vzdržnosti javnih financ. Okrepiti bi bilo treba tudi mehanizme za zagotavljanje skladnosti s temi pravili in njihovo izvrševanje.
(13)
Za izvajanje veljavnega postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem na podlagi merila primanjkljaja in merila dolga je potrebno številčno referenčno merilo, ki upošteva ekonomski cikel, na podlagi katerega se bo ocenjevalo, ali se razmerje med javnim dolgom in bruto domačim proizvodom (BDP) zadosti zmanjšuje in dovolj hitro približuje referenčni vrednosti.
Uvesti bi bilo treba prehodno obdobje, da bi državam članicam, ki so na dan sprejetja te uredbe v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, omogočili, da prilagodijo svoje politike številčnemu referenčnemu merilu za zmanjšanje dolga. To bi moralo veljati tudi za države članice, ki so predmet prilagoditvenega programa Evropske unije ali Mednarodnega denarnega sklada.
(14)
Neizpolnjevanje številčnega referenčnega merila za zmanjšanje dolga ne bi smelo zadoščati za ugotovitev obstoja čezmernega primanjkljaja, za kar bi bilo treba upoštevati celo vrsto pomembnih dejavnikov iz poročila Komisije na podlagi člena 126(3) PDEU. Zlasti ocena učinka cikla in sestava prilagoditve stanj in tokov na gibanje dolga lahko zadostujeta za to, da se ne ugotovi obstoja čezmernega primanjkljaja na podlagi merila dolga.
(15)
Pri ugotavljanju obstoja čezmernega primanjkljaja na podlagi merila primanjkljaja in korakov, ki vodijo do te ugotovitve, je treba upoštevati celo vrsto pomembnih dejavnikov iz poročila Komisije na podlagi člena 126(3) PDEU, samo v primeru, če javni dolg v primerjavi z BDP ne presega referenčne vrednosti.
(16)
Pri upoštevanju sistemskih pokojninskih reform kot enega od pomembnih dejavnikov bi se bilo treba predvsem posvetiti vprašanju, ali te reforme spodbujajo dolgoročno vzdržnost celotnega pokojninskega sistema in hkrati ne povečujejo tveganj v zvezi s srednjeročnim proračunskim stanjem.
(17)
Komisija bi morala v poročilu na podlagi člena 126(3) PDEU ustrezno upoštevati kakovost nacionalnega fiskalnega okvira, saj ima ta ključno vlogo pri zagotavljanju fiskalne konsolidacije in vzdržnih javnih financ. Pri tem bi se morale upoštevati minimalne zahteve, določene v Direktivi Sveta 2011/85/EU z dne 8. novembra 2011 o zahtevah za proračunske okvire držav članic (9), in druge dogovorjene zaželene zahteve za fiskalno disciplino.
(18)
Da bi olajšali spremljanje upoštevanja priporočil in pozivov Sveta za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, je treba v njih navesti letne proračunske cilje, ki ustrezajo zahtevanemu fiskalnemu izboljšanju, iz katerega so izločeni vplivi konjunkture ter enkratni in začasni ukrepi. V tem okviru bi bilo treba letno referenčno merilo 0,5 % BDP šteti za letno povprečje.
(19)
Pri ocenjevanju učinkovitosti ukrepov bo koristno, če se izpolnjevanje ciljev za javnofinančne odhodke uporabi kot referenca v povezavi z izvajanjem načrtovanih konkretnih ukrepov na strani prihodkov.
(20)
Pri ocenjevanju, ali naj se rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja podaljša, bi bilo treba posebno pozornost nameniti resnemu upadu gospodarske aktivnosti v euroobmočju ali v celotni Uniji, pod pogojem, da to srednjeročno ne ogrozi fiskalne vzdržnosti.
(21)
Primerno je izboljšati izvrševanje finančnih sankcij iz člena 126(11) PDEU, da bodo resnično spodbudile upoštevanje pozivov iz člena 126(9) PDEU.
(22)
Da bi zagotovili, da države članice, katerih valuta je euro, upoštevajo okvir Unije za fiskalni nadzor, bi bilo treba na podlagi člena 136 PDEU zasnovati na pravilih temelječe sankcije, ki bi zagotovile poštene, pravočasne in učinkovite mehanizme za upoštevanje pravil Pakta za stabilnost in rast.
(23)
Globe iz te uredbe bi bilo treba šteti za druge prihodke iz člena 311 PDEU ter jih nameniti mehanizmom za stabilnost za zagotavljanje finančne pomoči, ki jih vzpostavijo države članice, katerih valuta je euro, da bi tako zaščitile stabilnost celotnega euroobmočja.
(24)
Sklicevanja iz Uredbe (ES) št. 1467/97 bi morala upoštevati novo številčenje členov v Pogodbi o delovanju Evropske unije in nadomestitev Uredbe Sveta (ES) št. 3605/93 (10) z Uredbo Sveta (ES) št. 479/2009 z dne 25. maja 2009 o uporabi Protokola o postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ki je priloga k Pogodbi o ustanovitvi Evropske skupnosti (11).
(25)
Uredbo (ES) št. 1467/97 bi bilo zato treba ustrezno spremeniti -
SPREJEL NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Uredba (ES) št. 1467/97 se spremeni:
1.
člen 1 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 1
1. Ta uredba vsebuje določbe za pospešitev in razjasnitev postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem. Cilj postopka v zvezi s čezmernim primanjkljajem je preprečiti čezmeren javnofinančni primanjkljaj in pospešiti njegovo zmanjšanje, kadar se pojavi, pri čemer se upoštevanje proračunske discipline preuči na podlagi meril javnofinančnega primanjkljaja in javnega dolga.
2. Za namene te uredbe ‚sodelujoče države članice‘ pomeni države članice, katerih valuta je euro.“;
2.
člen 2 se spremeni:
(a)
prvi pododstavek odstavka 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. Presežek javnofinančnega primanjkljaja nad referenčno vrednostjo se v skladu z drugo alineo točke (a) člena 126(2) Pogodbe o delovanju Evropske unije (PDEU) šteje kot izjemen, kadar je posledica izrednega dogodka, na katerega zadevna država članica ne more vplivati in ki pomembno vpliva na finančni položaj sektorja države, ali pa je posledica resnega upada gospodarske aktivnosti.“;
(b)
vstavi se naslednji odstavek:
„1a. V primeru preseganja referenčne vrednosti velja, da se razmerje med javnim dolgom in bruto domačim proizvodom (BDP) zadosti zmanjšuje in dovolj hitro približuje referenčni vrednosti v skladu s točko (b) člena 126(2) PDEU, če se je odstopanje od referenčne vrednosti v prejšnjih treh letih v povprečju zmanjšalo za eno dvajsetino na leto kot referenčno merilo, ki temelji na spremembah v zadnjih treh letih, za katera so na voljo podatki.
Zahteva glede merila dolga se šteje za izpolnjeno tudi, če proračunske napovedi Komisije kažejo, da bo do zahtevanega zmanjšanja odstopanja prišlo v obdobju treh let, ki vključuje dve leti, ki sledita zadnjemu letu, za katero so na voljo podatki. Za državo članico, ki je 8. novembra 2011 v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, se v obdobju treh let od zmanjšanja čezmernega primanjkljaja zahteva glede merila dolga šteje za izpolnjeno, če zadevna država članica pri tem dovolj napreduje, kar se oceni v mnenju, ki ga sprejme Svet o njenem programu za stabilnost ali konvergenco.
Pri določanju referenčnega merila za prilagoditve deleža dolga je treba upoštevati vpliv cikla na hitrost zmanjševanja dolga.“;
(c)
odstavki 3 do 7 se nadomestijo z naslednjim:
„3. Komisija pri pripravi poročila iz člena 126(3) PDEU upošteva vse pomembne dejavnike iz navedenega člena, če ti dejavniki pomembno vplivajo na oceno izpolnjevanja meril primanjkljaja in dolga zadevne države članice. V poročilu se ustrezno upoštevajo:
(a)
razvoj srednjeročnega gospodarskega položaja, zlasti potencialna rast, vključno z različnimi prispevki dela, akumulacije kapitala in skupne faktorske produktivnosti, cikličnih gibanj in stanjem neto prihrankov zasebnega sektorja;
(b)
razvoj srednjeročnega proračunskega stanja, zlasti rezultati prilagajanja srednjeročnemu proračunskemu cilju, raven primarnega salda ter gibanje tekočih in kapitalskih primarnih odhodkov, izvajanje politik za preprečevanje in odpravljanje čezmernih makroekonomskih neravnotežij, izvajanje ukrepov v okviru skupne strategije Unije za rast in izboljšanje splošne kakovosti javnih financ, zlasti učinkovitost proračunskih okvirov držav članic;
(c)
razvoj srednjeročnega stanja dolga sektorja države, njegova dinamika in vzdržnost, zlasti dejavniki tveganja, vključno s strukturo zapadlosti in valuto denominacije dolga, usklajevanje stanj in tokov ter njihova struktura, nakopičene rezerve in druga finančna sredstva, jamstva, zlasti v zvezi s finančnim sektorjem, ter morebitne implicitne obveznosti v zvezi s staranjem prebivalstva in zasebni dolg, kolikor se ta lahko šteje za pogojno implicitno obveznost države.
Komisija ustrezno in izrecno upošteva vse druge dejavnike, ki so po mnenju zadevne države članice pomembni za izčrpno oceno izpolnjevanja meril primanjkljaja in dolga ter jih je država članica predložila Svetu in Komisiji. V zvezi s tem se posebna pozornost nameni finančnim prispevkom za spodbujanje mednarodne solidarnosti in doseganje ciljev politike Unije, dolgu, nastalemu zaradi dvostranske in večstranske pomoči med državami članicami v okviru varovanja finančne stabilnosti, ter dolgu, povezanemu z ukrepi za finančno stabilizacijo v času velikih finančnih motenj.
4. Svet in Komisija opravita uravnoteženo celovito oceno vseh pomembnih dejavnikov in pri tem ocenita zlasti, v kolikšni meri ti dejavniki vplivajo na oceno izpolnjevanja meril primanjkljaja in/ali dolga kot oteževalni ali olajševalni dejavniki. Če delež javnega dolga v BDP presega referenčno vrednost, se pri ocenjevanju izpolnjevanja merila primanjkljaja ti dejavniki v korakih iz odstavkov 4, 5 in 6 člena 126 PDEU, ki so podlaga za sklep o obstoju čezmernega primanjkljaja, upoštevajo samo, če je v celoti izpolnjen dvojni pogoj osnovnega načela, tj. preden se ti pomembni dejavniki upoštevajo, mora splošni javnofinančni primanjkljaj ostati blizu referenčni vrednosti, obenem pa je referenčna vrednost presežena le začasno.
Ti dejavniki pa se upoštevajo pri korakih, ki so podlaga za sklep o obstoju čezmernega primanjkljaja, pri ocenjevanju izpolnjevanja merila dolga.
5. Svet in Komisija pri ocenjevanju izpolnjevanja meril primanjkljaja in dolga ter v nadaljnjih korakih, predvidenih v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem, ustrezno upoštevata izvajanje pokojninskih reform, s katerimi se uvaja večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber, in neto stroške javno financiranega stebra. Zlasti je treba upoštevati značilnosti celotnega pokojninskega sistema, vzpostavljenega na podlagi reforme, in sicer ali sistem spodbuja dolgoročno vzdržnost, hkrati pa ne povečuje tveganj za srednjeročno proračunsko stanje.
6. Če se Svet v skladu s členom 126(6) PDEU odloči, da v državi članici obstaja čezmerni primanjkljaj, Svet in Komisija tudi v naslednjih korakih postopka iz člena 126 PDEU upoštevata pomembne dejavnike iz odstavka 3 tega člena, saj vplivajo na razmere v zadevni državi članici, vključno z navedenimi v členih 3(5) in 5(2) te uredbe, zlasti pri določitvi roka za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja in morebitnem podaljšanju tega roka. Vendar se ti pomembni dejavniki ne upoštevajo pri sklepu Sveta na podlagi člena 126(12) PDEU o razveljavitvi nekaterih ali vseh odločitev, sprejetih v skladu z odstavki 6 do 9 in 11 člena 126 PDEU.
7. Za države članice, v katerih presežek primanjkljaja glede na referenčno vrednost odraža izvajanje pokojninske reforme, s katero se uvaja večstebrni sistem, ki vključuje obvezen, v celoti naložbeni pokojninski steber, Svet in Komisija pri oceni gibanja višine primanjkljaja v postopku v zvezi s čezmernim primanjkljajem upoštevata tudi stroške reforme, v kolikor primanjkljaj bistveno ne presega ravni, ki se lahko šteje, da ostaja blizu referenčni vrednosti, delež dolga pa ne presega referenčne vrednosti, pod pogojem, da se ohrani splošna fiskalna vzdržnost. Neto stroški se upoštevajo tudi pri sklepu Sveta na podlagi člena 126(12) PDEU o razveljavitvi nekaterih ali vseh odločitev Sveta, sprejetih v skladu z odstavki 6 do 9 in 11 člena 126 PDEU, če se je primanjkljaj znatno in stalno zmanjševal ter dosegel raven blizu referenčne vrednosti.“;
3.
vstavi se naslednji oddelek:
„ODDELEK 1A
EKONOMSKI DIALOG
Člen 2a
1. Za okrepitev dialoga med institucijami Unije, zlasti Evropskim parlamentom, Svetom in Komisijo, ter za zagotovitev večje preglednosti in odgovornosti lahko pristojni odbor Evropskega parlamenta povabi predsednika Sveta, Komisijo in po potrebi predsednika Evropskega sveta ali predsednika euroskupine, da nastopijo pred odborom in razpravljajo o sklepu Sveta na podlagi člena 126(6) PDEU, priporočilu Sveta na podlagi člena 126(7) PDEU, pozivu na podlagi člena 126(9) PDEU ali sklepih Sveta na podlagi člena 126(11) PDEU.
Od Sveta se praviloma pričakuje, da sledi priporočilom in predlogom Komisije, ali pa da javno obrazloži svoje stališče.
Pristojni odbor Evropskega parlamenta lahko državi članici, ki jo ti sklepi, pozivi ali priporočila zadevajo, ponudi možnost, da sodeluje pri izmenjavi mnenj.
2. Komisija in Svet redno obveščata Evropski parlament o uporabi te uredbe.“;
4.
člen 3 se spremeni:
(a)
odstavek 2 se nadomesti z naslednjim:
„2. Če Komisija meni, da obstaja čezmerni primanjkljaj, Svetu ob doslednem upoštevanju mnenja iz odstavka 1 predloži svoje mnenje in predlog v skladu z odstavkoma 5 in 6 člena 126 PDEU ter obvesti Evropski parlament.“;
(b)
v odstavku 3 se sklicevanje na člen 4(2) in (3) Uredbe (ES) št. 3605/93 nadomesti s sklicevanjem na člen 3(2) in (3) Uredbe (ES) št. 479/2009;
(c)
odstavka 4 in 5 se nadomestita z naslednjim:
„4. Svet v priporočilu zadevni državi članici, pripravljenem v skladu s členom 126(7) PDEU, določi rok največ šestih mesecev za sprejetje učinkovitih ukrepov. Če to upravičuje resnost razmer, je lahko rok za sprejetje učinkovitih ukrepov tri mesece. V priporočilu Sveta se določi tudi rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, kar mora biti doseženo v letu, ki sledi letu ugotovitve njegovega obstoja, razen v posebnih okoliščinah. Da se zagotovi zmanjšanje čezmernega primanjkljaja v roku iz priporočila, Svet v priporočilu zahteva, da država članica doseže letne proračunske cilje, ki na podlagi napovedi, na kateri temelji priporočilo, ustrezajo minimalnemu letnemu izboljšanju njenega ciklično prilagojenega salda brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov za vsaj 0,5 % BDP, kot referenca.
4a. Zadevna država članica v roku iz odstavka 4 predloži Svetu in Komisiji poročilo o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi priporočila Sveta v skladu s členom 126(7) PDEU. Poročilo vsebuje cilje za javnofinančne odhodke in prihodke ter za diskrecijske ukrepe na strani odhodkov in prihodkov v skladu s priporočilom Sveta ter informacije o sprejetih ukrepih in vrsti ukrepov, predvidenih za dosego ciljev. Država članica poročilo objavi.
5. Če so bili v skladu s priporočilom na podlagi člena 126(7) PDEU sprejeti učinkoviti ukrepi in če po sprejetju priporočila nastopijo nepričakovani neugodni gospodarski dogodki z večjimi negativnimi posledicami za javne finance, se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči sprejeti revidirano priporočilo na podlagi člena 126(7) PDEU. V revidiranem priporočilu se lahko ob upoštevanju pomembnih dejavnikov iz člena 2(3) te uredbe zlasti podaljša rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, in to praviloma za eno leto. Svet na podlagi gospodarske napovedi iz svojega priporočila oceni, ali so nastopili nepričakovani neugodni gospodarski dogodki z večjimi negativnimi posledicami za javne finance. V primeru resnega upada gospodarske aktivnosti v euroobmočju ali v celotni Uniji se lahko Svet na priporočilo Komisije tudi odloči, da bo sprejel revidirano priporočilo na podlagi člena 126(7) PDEU, pod pogojem, da to ne ogrozi srednjeročne fiskalne vzdržnosti.“;
5.
odstavka 1 in 2 člena 4 se nadomestita z naslednjim:
„1. Svet vsak sklep na podlagi člena 126(8) PDEU o objavi priporočil, v katerih je ugotovil, da niso bili sprejeti učinkoviti ukrepi, sprejme nemudoma po preteku roka iz člena 3(4) te uredbe.
2. Svet pri presojanju o tem, ali so bili na podlagi njegovih priporočil v skladu s členom 126(7) PDEU sprejeti učinkoviti ukrepi, pri svoji odločitvi izhaja iz poročila, ki ga predloži zadevna država članica v skladu s členom 3(4a) te uredbe, in njegovega izvajanja ter na vseh drugih javno objavljenih odločitvah vlade zadevne države članice.
Kadar Svet v skladu s členom 126(8) PDEU ugotovi, da država članica ni sprejela učinkovitih ukrepov, o tem ustrezno poroča Evropskemu svetu.“;
6.
odstavka 1 in 2 člena 5 se nadomestita z naslednjim:
„1. Sklep Sveta o pozivu zadevni sodelujoči državi članici, naj sprejme ukrepe za zmanjšanje primanjkljaja v skladu s členom 126(9) PDEU, se sprejme v dveh mesecih od sprejetja sklepa Sveta, da učinkoviti ukrepi v skladu s členom 126(8) PDEU niso bili sprejeti. Da se zagotovi zmanjšanje čezmernega primanjkljaja v roku iz poziva, Svet v njem zahteva, da država članica doseže letne proračunske cilje, ki na podlagi napovedi, na kateri temelji poziv, ustrezajo minimalnemu letnemu izboljšanju njenega ciklično prilagojenega salda brez enkratnih in drugih začasnih ukrepov za vsaj 0,5 % BDP, kot referenca. Svet navede tudi ukrepe, ki spodbujajo dosego teh ciljev.
1a. Po pozivu Sveta v skladu s členom 126(9) PDEU zadevna država članica predloži Svetu in Komisiji poročilo o ukrepih, ki jih je sprejela na podlagi poziva Sveta. Poročilo vsebuje cilje za javnofinančne odhodke in prihodke ter za diskrecijske ukrepe na strani odhodkov in prihodkov ter informacije o ukrepih, sprejetih na podlagi konkretnih priporočil Sveta, da lahko Svet po potrebi sprejme sklep v skladu s členom 6(2) te uredbe. Država članica poročilo objavi.
2. Če so bili v skladu s pozivom na podlagi člena 126(9) PDEU sprejeti učinkoviti ukrepi in če po sprejetju poziva nastopijo nepričakovani neugodni gospodarski dogodki z večjimi negativnimi posledicami za javne finance, se lahko Svet na priporočilo Komisije odloči sprejeti revidirani poziv na podlagi člena 126(9) PDEU. V revidiranem pozivu se lahko ob upoštevanju pomembnih dejavnikov iz člena 2(3) te uredbe zlasti podaljša rok za zmanjšanje čezmernega primanjkljaja, in to praviloma za eno leto. Svet na podlagi gospodarske napovedi iz svojega poziva oceni, ali so nastopili nepričakovani neugodni gospodarski dogodki z večjimi negativnimi posledicami za javne finance. V primeru resnega upada gospodarske aktivnosti v euroobmočju ali v celotni Uniji se lahko Svet na priporočilo Komisije tudi odloči, da sprejme revidirani poziv na podlagi člena 126(9) PDEU, pod pogojem, da to ne ogrozi srednjeročne fiskalne vzdržnosti.“;
7.
členi 6 do 8 se nadomestijo z naslednjim:
„Člen 6
1. Svet pri presojanju o tem, ali so bili na podlagi njegovega poziva v skladu s členom 126(9) PDEU sprejeti učinkoviti ukrepi, pri svojih odločitvah izhaja iz poročila, ki ga zadevna država članica predloži v skladu s členom 5(1a) te uredbe, in njegovega izvajanja ter vseh drugih javno objavljenih odločitvah vlade zadevne države članice. Upoštevajo se rezultati nadzorne misije, ki jo izvede Komisija v skladu s členom 10a te uredbe.
2. Kadar so izpolnjeni pogoji za uporabo člena 126(11) PDEU, Svet v skladu z navedenim členom uvede sankcije. Vsak tak sklep se sprejme najpozneje v štirih mesecih po sklepu Sveta v skladu s členom 126(9) PDEU o pozivu zadevni sodelujoči državi članici, naj sprejme ukrepe.
Člen 7
Če sodelujoča država članica ne ukrepa na podlagi zaporednih aktov Sveta v skladu s členom 126(7) in (9) PDEU, se sklep Sveta v skladu s členom 126(11) PDEU o uvedbi sankcij praviloma sprejme v šestnajstih mesecih od datumov poročanja, določenih v členu 3(2) in (3) Uredbe (ES) št. 479/2009. V primeru, da se uporabi člen 3(5) ali 5(2) te uredbe, se rok šestnajstih mesecev ustrezno spremeni. Pospešeni postopek se uporabi v primeru namerno načrtovanega primanjkljaja, glede katerega Svet odloči, da je čezmeren.
Člen 8
Sklep Sveta v skladu s členom 126(11) PDEU o zaostritvi sankcij se sprejme najpozneje v dveh mesecih po datumih poročanja iz Uredbe (ES) št. 479/2009. Sklep Sveta v skladu s členom 126(12) PDEU o razveljavitvi nekaterih ali vseh njegovih sklepov se sprejme čim prej in v vsakem primeru najpozneje v dveh mesecih po datumih poročanja iz Uredbe (ES) št. 479/2009.“;
8.
v členu 9(3) se sklicevanje na člen 6 nadomesti s sklicevanjem na člen 6(2);
9.
člen 10 se spremeni:
(a)
uvodni stavek odstavka 1 se nadomesti z naslednjim:
„1. Svet in Komisija redno spremljata izvajanje ukrepov, ki jih sprejme:“;
(b)
v odstavku 3 se sklicevanje na Uredbo (ES) št. 3605/93 nadomesti s sklicevanjem na Uredbo (ES) št. 479/2009;
10.
vstavi se naslednji člen:
„Člen 10a
1. Komisija ohranja trajen dialog z organi držav članic v skladu s cilji te uredbe. S tem namenom Komisija zlasti izvaja misije, da bi ocenila trenutne ekonomskih razmere v državi članici in prepoznala tveganja ali težave pri uresničevanju ciljev te uredbe.
2. Okrepljeni nadzor se lahko izvede za države članice, na katere se nanašajo priporočila in pozivi, izdani na podlagi sklepa v skladu s členom 126(8) PDEU in sklepov v skladu s členom 126(11) PDEU, za namene spremljanja na kraju samem. Zadevne države članice zagotovijo vse potrebne informacije za pripravo in izvedbo misije.
3. Če je to primerno, lahko Komisija povabi predstavnike Evropske centralne banke, da sodelujejo v nadzornih misijah v države članice, katerih valuta je euro, ali države članice, ki sodelujejo v Sporazumu z dne 16. marca 2006 med Evropsko centralno banko in nacionalnimi centralnimi bankami držav članic zunaj euroobmočja o določitvi operativnih postopkov za mehanizem deviznih tečajev v tretji fazi ekonomske in monetarne unije (12) (ERM II).
4. Komisija o rezultatih misije iz odstavka 2 poroča Svetu in se po potrebi lahko odloči, da svoje ugotovitve objavi.
5. Ko Komisija opravlja nadzorne misije iz odstavka 2, posreduje svoje začasne ugotovitve zadevni državi članici za pripombe.
11.
člena 11 in 12 se nadomestita z naslednjim:
„Člen 11
Ko Svet sprejme sklep v skladu s členom 126(11) PDEU o uvedbi sankcij proti sodelujoči državi članici, se praviloma odredi globa. Svet se lahko odloči za dopolnitev te globe z drugimi ukrepi iz člena 126(11) PDEU.
Člen 12
1. Znesek globe je sestavljen iz nespremenljivega dela v višini 0,2 % BDP in spremenljivega dela. Spremenljivi del znaša desetino absolutne vrednosti razlike med saldom kot odstotkom BDP v prejšnjem letu in referenčno vrednostjo javnofinančnega salda oziroma, če neupoštevanje proračunske discipline vključuje merilo dolga, med javnofinančnim saldom kot odstotkom BDP, ki bi moral biti v skladu s pozivom na podlagi člena 126(9) PDEU dosežen v istem letu.
2. Svet v letu, ki sledi letu, v katerem je globa naložena, do razveljavitve sklepa o obstoju čezmernega primanjkljaja oceni, ali je zadevna sodelujoča država članica sprejela učinkovite ukrepe na podlagi poziva Sveta iz člena 126(9) PDEU. V tej letni oceni se Svet v skladu s členom 126(11) PDEU odloči okrepiti sankcije, razen če je zadevna sodelujoča država članica ravnala v skladu s pozivom Sveta. Če se Svet odloči za naložitev dodatne globe, se ta izračuna na enak način kot spremenljivi del globe v skladu z odstavkom 1.
3. Posamezna globa iz odstavkov 1 in 2 ne presega zgornje meje 0,5 % BDP.“;
12.
člen 13 se črta in sklicevanje nanj v členu 15 se nadomesti s sklicevanjem na člen 12;
13.
člen 16 se nadomesti z naslednjim:
„Člen 16
Globe iz člena 12 pomenijo druge prihodke iz člena 311 PDEU in se dodelijo evropskemu instrumentu za finančno stabilnost. Ko bodo sodelujoče države članice vzpostavile drug mehanizem za stabilnost za zagotavljanje finančne pomoči, da bi zaščitile stabilnost celotnega euroobmočja, se bodo globe dodelile temu mehanizmu.“;
14.
vstavi se naslednji člen:
„Člen 17a
1. Komisija objavi poročilo o uporabi te uredbe do 14. decembra 2014 in nato vsakih pet let.
V tem poročilu se med drugim ocenita:
(a)
učinkovitost Uredbe; ter
(b)
napredek pri zagotavljanju tesnejše uskladitve ekonomskih politik in trajnostne konvergence ekonomskih učinkov držav članic v skladu s PDEU.
2. Po potrebi se poročilu iz odstavka 1 priložijo predlogi za spremembo te uredbe.
3. Navedeno poročilo se posreduje Evropskemu parlamentu in Svetu.“;
15.
v Uredbi (ES) št. 1467/97 se vsa sklicevanja na člen 104 Pogodbe nadomestijo s sklicevanji na člen 126 PDEU;
16.
v točki 2 Priloge se sklicevanja v stolpcu I na člen 4(2) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 3605/93 nadomestijo s sklicevanji na člen 3(2) in (3) Uredbe Sveta (ES) št. 479/2009.
Člen 2
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 8. novembra 2011


Input:
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1213/2010,
annettu 16 päivänä joulukuuta 2010,
kansallisten sähköisten maantiekuljetusyritysrekisterien yhteenliittämistä koskevista yhteisistä säännöistä
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon maantieliikenteen harjoittajan ammatin harjoittamisen edellytyksiä koskevista yhteisistä säännöistä ja neuvoston direktiivin 96/26/EY kumoamisesta 21 päivänä lokakuuta 2009 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1071/2009 (1) ja erityisesti sen 16 artiklan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Jotta kansallisten sähköisten rekisterien yhteenliittäminen asetuksen (EY) N:o 1071/2009 16 artiklan 5 kohdassa edellytetyllä tavalla olisi helpompaa, komission olisi vahvistettava tälle yhteenliittämiselle yhteiset säännöt asetuksen (EY) N:o 1071/2009 16 artiklan 6 kohdan mukaisesti.
(2)
Asetuksen (EY) N:o 1071/2009 nojalla suoritettavaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan henkilötietojen suojaa koskevia säännöksiä, joista on säädetty erityisesti yksilöiden suojelusta henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 24 päivänä lokakuuta 1995 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivillä 95/46/EY (2). Jäsenvaltioiden olisi erityisesti toteutettava tarvittavat turvatoimet henkilötietojen väärinkäytön ehkäisemiseksi.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1071/2009 nojalla suoritettavaan henkilötietojen käsittelyyn sovelletaan soveltuvin osin henkilötietojen suojaa koskevia säännöksiä, joista on säädetty yksilöiden suojelusta yhteisöjen toimielinten ja elinten suorittamassa henkilötietojen käsittelyssä ja näiden tietojen vapaasta liikkuvuudesta 18 päivänä joulukuuta 2000 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EY) N:o 45/2001 (3).
(4)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat neuvoston asetuksen (ETY) N:o 3821/85 (4) 18 artiklan 1 kohdalla perustetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Tämän asetuksen liitteessä vahvistetaan yhteiset säännöt, joilla mahdollistetaan kansallisten sähköisten rekisterien yhteenliittäminen.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Sitä sovelletaan 31 päivästä joulukuuta 2012.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 16 päivänä joulukuuta 2010.


Input:
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 16. září 2010,
kterým se mění rozhodnutí 2008/603/ES, 2008/691/ES a 2008/751/ES, pokud jde o prodloužení dočasných odchylek od pravidel původu stanovených v příloze II nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 s ohledem na zvláštní situaci Mauricia, Seychel a Madagaskaru, pokud jde o tuňáka a hřbety z tuňáka
(oznámeno pod číslem K(2010) 6259)
(2010/560/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1528/2007 ze dne 20. prosince 2007 o uplatňování režimu stanoveného v dohodách zakládajících hospodářské partnerství nebo vedoucích k jeho založení na produkty pocházející z některých států, které jsou součástí skupiny afrických, karibských a tichomořských států (AKT) (1), a zejména na čl. 36 odst. 4 přílohy II uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 17. července 2008 bylo přijato rozhodnutí Komise 2008/603/ES (2), kterým se přiznává dočasná odchylka od pravidel původu stanovených v příloze II nařízení (ES) č. 1528/2007 s ohledem na zvláštní situaci Mauricia, pokud jde o konzervy a hřbety z tuňáka. Dne 15. června 2009 bylo přijato rozhodnutí Komise 2009/471/ES (3), kterým se prodlužuje uvedená dočasná odchylka. Dne 21. prosince 2009 požádal Mauricius podle článku 36 přílohy II nařízení (ES) č. 1528/2007 o novou odchylku od pravidel původu stanovených v dané příloze. Podle informací poskytnutých Mauriciem jsou odlovy syrového tuňáka nadále neobvykle nízké, a to i ve srovnání s běžnými sezonními výkyvy. Vzhledem k tomu, že neobvyklá situace z roku 2009 nedoznala v roce 2010 změn, měla by být s účinkem od 1. ledna 2010 přiznána nová odchylka.
(2)
Dne 14. srpna 2008 bylo přijato rozhodnutí Komise 2008/691/ES (4), kterým se přiznává dočasná odchylka od pravidel původu stanovených v příloze II nařízení (ES) č. 1528/2007 s ohledem na zvláštní situaci Seychel, pokud jde o konzervovaného tuňáka. Rozhodnutím 2009/471/ES bylo přiznáno prodloužení uvedené dočasné odchylky. Dne 25. ledna 2010 požádaly Seychely podle článku 36 přílohy II nařízení (ES) č. 1528/2007 o novou odchylku od pravidel původu stanovených v dané příloze. Podle informací poskytnutých Seychelami jsou odlovy syrového tuňáka nadále velmi nízké, a to i ve srovnání s běžnými sezónními výkyvy. Vzhledem k tomu, že neobvyklá situace z roku 2009 nedoznala v roce 2010 změn, měla by být s účinkem od 1. ledna 2010 přiznána nová odchylka.
(3)
Dne 18. září 2008 bylo přijato rozhodnutí Komise 2008/751/ES (5), kterým se přiznává dočasná odchylka od pravidel původu stanovených v příloze II nařízení (ES) č. 1528/2007 s ohledem na zvláštní situaci Madagaskaru, pokud jde o konzervy z tuňáka a hřbety z tuňáka. Rozhodnutím 2009/471/ES bylo přiznáno prodloužení uvedené dočasné odchylky. Dne 22. května 2010 požádal Madagaskar podle článku 36 přílohy II nařízení (ES) č. 1528/2007 o novou odchylku od pravidel původu stanovených v dané příloze. Dne 8. června 2010 poskytl Madagaskar doplňující informace. Podle informací, které Madagaskar poskytl, je stále obtížné zajistit dodávky původního syrového tuňáka z důvodu nedostatku těchto ryb. Vzhledem k tomu, že neobvyklá situace z roku 2009 nedoznala v roce 2010 změn, měla by být s účinkem od 1. ledna 2010 přiznána nová odchylka.
(4)
Rozhodnutí 2008/603/ES, 2008/691/ES a 2008/751/ES byla uplatňována do 31. prosince 2009, protože před uvedeným datem nevstoupila v platnost nebo nebyla prozatímně uplatňována prozatímní dohoda o hospodářském partnerství mezi státy východní a jižní Afriky na straně jedné a Evropským společenstvím a jeho členskými státy na straně druhé (prozatímní dohoda o partnerství mezi státy východní a jižní Afriky a EU).
(5)
V souladu s čl. 4 odst. 2 nařízení (ES) č. 1528/2007 budou pravidla původu stanovená v příloze II uvedeného nařízení a odchylky od těchto pravidel nahrazeny pravidly uvedenými v prozatímní dohodě o partnerství mezi státy východní a jižní Afriky a EU, která podle předpokladů má vstoupit v platnost nebo se začít prozatímně uplatňovat v roce 2010.
(6)
Je nezbytné zajistit pokračování dovozu ze zemí AKT do Unie, jakož i hladký přechod k prozatímní dohodě o hospodářském partnerství. Rozhodnutí 2008/603/ES, 2008/691/ES a 2008/751/ES by proto měla být prodloužena s účinkem od 1. ledna 2010.
(7)
Mauricius, Seychely a Madagaskar využijí automatické odchylky od pravidel původu u tuňáka čísla HS 1604 podle příslušných ustanovení protokolu o původu připojeného k prozatímní dohodě o hospodářském partnerství podepsaným těmito zeměmi, až uvedená dohoda vstoupí v platnost nebo se začne prozatímně uplatňovat. Tímto rozhodnutím by nebylo vhodné přiznat odchylky podle článku 36 přílohy II nařízení (ES) č. 1528/2007, jež překračují roční kvótu přiznanou oblasti států východní a jižní Afriky podle prozatímní dohody o partnerství mezi státy východní a jižní Afriky a EU. Signatáři dohody ze států východní a jižní Afriky proto podepsali jednostranné politické prohlášení týkající se odchylek na tuňáka přiznaných v roce 2010, kterým se tyto země vzdávají celkových ročních množství plynoucích z automatické odchylky na rok 2010 v případě, že dohoda bude uplatňována prozatímně nebo vstoupí v platnost během tohoto roku. Objemy kvót by proto měly být na rok 2010 stanoveny na stejné úrovni jako na rok 2009.
(8)
Rozhodnutí 2008/603/ES, 2008/691/ES a 2008/751/ES by proto měla být odpovídajícím způsobem změněna.
(9)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro celní kodex,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Rozhodnutí 2008/603/ES se mění takto:
1)
Článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
Odchylka stanovená v článku 1 se vztahuje na výrobky a množství uvedené v příloze, které jsou v celním prohlášení navrženy k propuštění z Mauricia do volného oběhu ve Společenství v období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008, od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 a od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010.“
2)
V článku 6 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Použije se do dne 31. prosince 2010.“
3)
Příloha se nahrazuje zněním uvedeným v příloze I tohoto rozhodnutí.
Článek 2
Rozhodnutí 2008/691/ES se mění takto:
1)
Článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
Odchylka stanovená v článku 1 se vztahuje na výrobky a množství uvedené v příloze, které jsou v celním prohlášení navrženy k propuštění ze Seychel do volného oběhu ve Společenství v období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008, od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 a od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010.“
2)
V článku 6 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Použije se do dne 31. prosince 2010.“
3)
Příloha se nahrazuje zněním v příloze II tohoto rozhodnutí.
Článek 3
Rozhodnutí 2008/751/ES se mění takto:
1)
Článek 2 se nahrazuje tímto:
„Článek 2
Odchylka stanovená v článku 1 se vztahuje na výrobky a množství uvedené v příloze, které jsou v celním prohlášení navrženy k propuštění z Madagaskaru do volného oběhu ve Společenství v období od 1. ledna 2008 do 31. prosince 2008, od 1. ledna 2009 do 31. prosince 2009 a od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2010.“
2)
V článku 6 se druhý pododstavec nahrazuje tímto:
„Použije se do dne 31. prosince 2010.“
3)
Příloha se nahrazuje zněním v příloze III tohoto rozhodnutí.
Článek 4
Toto rozhodnutí se použije ode dne 1. ledna 2010.
Článek 5
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 16. září 2010.


Input:
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 618/2012
ze dne 10. července 2012,
kterým se pro účely přizpůsobení vědecko-technickému pokroku mění nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, o změně a zrušení směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES a o změně nařízení (ES) č. 1907/2006 (1), a zejména na čl. 37 odst. 5 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Část 3 přílohy VI nařízení (ES) č. 1272/2008 obsahuje dva seznamy harmonizovaných klasifikací a označení nebezpečných látek. V tabulce 3.1 je uveden seznam harmonizovaných klasifikací a označení nebezpečných látek na základě kritérií stanovených v částech 2 až 5 přílohy I nařízení (ES) č. 1272/2008. V tabulce 3.2 je uveden seznam harmonizovaných klasifikací a označení nebezpečných látek na základě kritérií stanovených v příloze VI směrnice Rady 67/548/EHS ze dne 27. června 1967 o sbližování právních a správních předpisů týkajících se klasifikace, balení a označování nebezpečných látek (2). Tyto dva seznamy je nutné změnit, aby do nich byly zahrnuty aktualizované klasifikace látek, na které se již vztahuje harmonizovaná klasifikace, a aby zahrnovaly i nové harmonizované klasifikace.
(2)
Výbor pro posuzování rizik Evropské agentury pro chemické látky (ECHA) vydal stanoviska k návrhům harmonizované klasifikace a označování látek, které byly předloženy agentuře v souladu s článkem 37 nařízení (ES) č. 1272/2008. Na základě těchto stanovisek a na základě připomínek obdržených od dotčených stran je třeba změnit přílohu VI nařízení (ES) č. 1272/2008, aby bylo dosaženo harmonizace klasifikace a označování některých látek.
(3)
Harmonizované klasifikace stanovené v části 3 přílohy VI nařízení (ES) č. 1272/2008, ve znění tohoto nařízení, by se neměly použít bezprostředně, neboť hospodářské subjekty budou potřebovat určité období na to, aby mohly novým klasifikacím přizpůsobit označování a balení látek a směsí a prodat existující zásoby. Hospodářské subjekty budou kromě toho potřebovat určité časové období na to, aby mohly splnit povinnosti pro registraci, které vyplývají z nových harmonizovaných klasifikací látek klasifikovaných jako karcinogenní, mutagenní nebo toxické pro reprodukci, kategorií 1A a 1B (tabulka 3.1) a kategorií 1 a 2 (tabulka 3.2) nebo jako vysoce toxické pro vodní organismy s možností vyvolat dlouhodobé nepříznivé účinky ve vodním prostředí, zejména pak povinnosti stanovené v článku 23 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 ze dne 18. prosince 2006 o registraci, hodnocení, povolování a omezování chemických látek, o zřízení Evropské agentury pro chemické látky, o změně směrnice 1999/45/ES a o zrušení nařízení Rady (EHS) č. 793/93, nařízení Komise (ES) č. 1488/94, směrnice Rady 76/769/EHS a směrnic Komise 91/155/EHS, 93/67/EHS, 93/105/ES a 2000/21/ES (3).
(4)
V souladu s přechodným ustanovením nařízení (ES) č. 1272/2008, které umožňuje užití nových ustanovení s předstihem na bázi dobrovolnosti, by měli mít dodavatelé možnost používat harmonizovanou klasifikaci stanovenou v části 3 přílohy VI nařízení (ES) č. 1272/2008, ve znění tohoto nařízení, a přizpůsobit označování a balení odpovídajícím způsobem na dobrovolné bázi před 1. prosincem 2013.
(5)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného podle článku 133 nařízení (ES) č. 1907/2006,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Část 3 přílohy VI nařízení (ES) č. 1272/2008 se mění takto:
1)
Tabulka 3.1 se mění takto:
a)
záznamy, které odpovídají záznamům uvedeným v příloze I, se nahrazují záznamy stanovenými v uvedené příloze;
b)
záznamy uvedené v příloze II se vkládají v souladu s posloupností záznamů stanovených v tabulce 3.1
2)
Tabulka 3.2 se mění takto:
a)
záznamy, které odpovídají záznamům uvedeným v příloze III, se nahrazují záznamy stanovenými v uvedené příloze;
b)
záznamy uvedené v příloze IV se vkládají v souladu s posloupností záznamů stanovených v tabulce 3.2
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Článek 1 se použije ode dne 1. prosince 2013.
Harmonizované klasifikace stanovené v části 3 přílohy VI nařízení (ES) č. 1272/2008, ve znění tohoto nařízení, lze použít před 1. prosincem 2013.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. července 2012.


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 871/2011 DES RATES
vom 26. August 2011
zur Einstellung der Auslaufüberprüfung und der teilweisen Interimsüberprüfung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von bestimmten Gusserzeugnissen mit Ursprung in der Volksrepublik China und zur Aufhebung dieser Maßnahmen
DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 9 sowie Artikel 11 Absätze 2, 3, 5 und 6,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission („Kommission“) nach Anhörung des Beratenden Ausschusses,
in Erwägung nachstehender Gründe:
1. VERFAHREN
1.1. Geltende Maßnahmen
(1)
Im Anschluss an eine Antidumpinguntersuchung nach Artikel 5 der Grundverordnung führte der Rat mit der Verordnung (EG) Nr. 1212/2005 (2) einen endgültigen Antidumpingzoll auf die Einfuhren von bestimmten Gusserzeugnissen mit Ursprung in der Volksrepublik China (VR China) ein. Diese Verordnung wurde zuletzt geändert durch die Verordnung (EG) Nr. 500/2009 (3).
(2)
Die individuellen Zollsätze für die einzelnen Hersteller der betroffenen Ware lagen zwischen 0 und 37,9 %, der residuale Zollsatz wurde auf 47,8 % festgesetzt.
1.2. Überprüfungsanträge
(3)
Nach der Veröffentlichung einer Bekanntmachung des bevorstehenden Außerkrafttretens (4) bestimmter Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von bestimmten Gusserzeugnissen mit Ursprung in der VR China ging bei der Kommission zunächst am 25. März 2010 ein Antrag auf Überprüfung nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung und dann am 29. April 2010 ein Antrag auf Überprüfung nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung ein.
(4)
Der Antrag nach Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung wurde von Eurofonte im Namen von sieben Mitgliedern und von Fundiciones de Odena („Antragsteller“) im Namen von Herstellern eingereicht, auf die mit mehr als 25 % ein erheblicher Teil der Unionsproduktion von bestimmten Gusserzeugnissen entfällt.
(5)
Er enthielt Anscheinsbeweise dafür, dass bei einem Außerkrafttreten der Maßnahmen mit einem Anhalten oder erneuten Auftreten des Dumpings und der Schädigung des Wirtschaftszweigs der Union zu rechnen wäre.
(6)
Der Antrag nach Artikel 11 Absatz 3 der Grundverordnung wurde von dem in der Volksrepublik China ansässigen ausführenden Hersteller Shandong Lulong Group Co. Ltd. eingereicht. Er beschränkte sich auf die Untersuchung des Dumpingtatbestands bei der Shandong Lulong Group Co. Ltd.
1.3. Einleitung
(7)
Nach Anhörung des Beratenden Ausschusses veröffentlichte die Kommission im Amtsblatt der Europäischen Union eine Bekanntmachung der Einleitung einer Auslaufüberprüfung (5) der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von bestimmten Gusserzeugnisse mit Ursprung in der VR China, die derzeit unter den KN-Codes 7325 10 50, 7325 10 92, ex 7325 10 99 (TARIC-Code 7325109910) und ex 7325 99 10 (TARIC-Code 7325991010) eingereiht werden.
(8)
Die Kommission unterrichtete die ausführenden Hersteller, die betroffenen Einführer, die Vertreter der VR China, die repräsentativen Verwender und die Unionshersteller offiziell über die Einleitung der Auslaufüberprüfung. Die interessierten Parteien erhielten Gelegenheit, innerhalb der in der Einleitungsbekanntmachung gesetzten Frist ihren Standpunkt schriftlich darzulegen und eine Anhörung zu beantragen.
(9)
Die Kommission veröffentlichte im Amtsblatt der Europäischen Union ferner eine Bekanntmachung der Einleitung einer teilweisen Interimsüberprüfung der Antidumpingmaßnahmen (6) (vgl. Randnummer 7), die sich auf die Untersuchung des Dumpingtatbestands in Bezug auf den Hersteller Shandong Lulong Group Co. Ltd. beschränkte.
2. RÜCKNAHME DES ANTRAGS AUF EINE AUSLAUFÜBERPRÜFUNG
(10)
Mit Schreiben vom 9. Juni 2011 an die Kommission zogen die Antragsteller ihren Antrag förmlich zurück. In ihrem Schreiben brachten die Antragsteller vor, dass schädigendes Dumping in der Zukunft angesichts der starken Schwankungen der relevanten Wirtschaftsparameter nicht ausgeschlossen werden könne. Unter diesen Umständen könnte ein massiver Anstieg der chinesischen Einfuhren die Existenzfähigkeit des Wirtschaftszweigs der Union infrage stellen; daher vertreten die Antragsteller die Auffassung, die Kommission sollte die Einfuhren der betroffenen Waren überwachen und darauf vorbereitet sein, kurzfristig ein neues Verfahren einzuleiten.
(11)
Die Kommission räumt ein, dass auf dem Markt für Gusserzeugnisse im letzten Jahr beachtliche Veränderungen eingetreten sind, insbesondere aufgrund der jüngsten Wirtschaftskrise, die erhebliche Auswirkungen auf das Baugewerbe hatte und zu Einsparungen im Bereich der öffentlichen Infrastrukturvorhaben führte. Dadurch kam es zu einem allgemeinen Nachfragerückgang, auch bei den Einfuhren von bestimmten Gusserzeugnissen. Da die kurz- bis mittelfristige Entwicklung des Marktes unsicher ist, kann ein erneutes Auftreten des schädigenden Dumpings nicht völlig ausgeschlossen werden. Daher wird eine Überwachung der Einfuhren der betroffenen Ware mit Ursprung in der VR China für angezeigt erachtet. Der Überwachungszeitraum sollte nicht mehr als 24 Monate ab der Veröffentlichung der Einstellung dieses Verfahrens betragen. Für den Fall, dass sich Nachweise für schädigendes Dumping im Sinne der Grundverordnung ergeben, schließt die Kommission die Eröffnung einer neuen, dieselbe Ware betreffenden Untersuchung nicht aus.
(12)
Nach Artikel 9 Absatz 1 und Artikel 11 Absatz 2 der Grundverordnung kann ein Verfahren eingestellt werden, wenn der Überprüfungsantrag zurückgenommen wird, es sei denn, dies läge nicht im Interesse der Union.
(13)
Die Kommission vertrat die Auffassung, dass dieses Verfahren eingestellt werden sollte, da die Untersuchung keine Hinweise darauf ergeben hatte, dass eine Verfahrenseinstellung dem Interesse der Union zuwiderlaufen würde. Die interessierten Parteien wurden davon unterrichtet und erhielten Gelegenheit zur Stellungnahme. Es gingen jedoch keine Stellungnahmen ein, die eine andere Schlussfolgerung hätten begründen können.
(14)
Daher wurde der Schluss gezogen, dass die Auslaufüberprüfung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von bestimmten Gusserzeugnissen mit Ursprung in der VR China eingestellt und die geltenden Maßnahmen aufgehoben werden sollten.
(15)
Folglich wurde auch der Schluss gezogen, dass die teilweise Interimsüberprüfung, die sich auf die Untersuchung des Dumpingtatbestands in Bezug auf den Hersteller Shandong Lulong Group Co. Ltd. beschränkte, ebenfalls eingestellt werden sollte -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Auslauf- und die teilweise Interimsüberprüfung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von Gusserzeugnissen aus nicht verformbarem Gusseisen und aus Gusseisen mit Kugelgrafit (duktilem Eisen) von der zur Abdeckung von und/oder zum Zugang zu ober- oder unterirdischen Systemen verwendeten Art und Teile davon, auch maschinell bearbeitet, beschichtet oder überzogen oder anders bearbeitet, ausgenommen Feuerhydranten, mit Ursprung in der Volksrepublik China, die derzeit unter den KN-Codes 7325 10 50, 7325 10 92, ex 7325 10 99 (TARIC-Code 7325109910) und ex 7325 99 10 (TARIC-Code 7325991010) eingereiht werden, werden eingestellt und diese Maßnahmen aufgehoben.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Geschehen zu Brüssel am 26. August 2011.


Input:
RICHTLINIE 2012/15/EU DER KOMMISSION
vom 8. Mai 2012
zur Änderung der Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates zwecks Aufnahme des Wirkstoffs Margosa-Extrakt in Anhang I
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 16. Februar 1998 über das Inverkehrbringen von Biozid-Produkten (1), insbesondere auf Artikel 16 Absatz 2 Unterabsatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 der Kommission vom 4. Dezember 2007 über die zweite Phase des Zehn-Jahres-Arbeitsprogramms gemäß Artikel 16 Absatz 2 der Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates über das Inverkehrbringen von Biozid-Produkten (2) wurde die Liste der Wirkstoffe festgelegt, die im Hinblick auf ihre mögliche Aufnahme in Anhang I, IA oder IB der Richtlinie 98/8/EG bewertet werden sollen. In dieser Liste ist auch Margosa-Extrakt aufgeführt.
(2)
Gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 wurde Margosa-Extrakt in Übereinstimmung mit Artikel 11 Absatz 2 der Richtlinie 98/8/EG im Hinblick auf seine Verwendung in der in Anhang V der Richtlinie 98/8/EG definierten Produktart 18, Insektizide, Akarizide und Produkte gegen andere Arthropoden, bewertet. Die Bewertung betraf mit Wasser aus den Samen von Azadirachta indica extrahierten und mit organischen Lösungsmitteln weiterbehandelten Margosa-Extrakt. Andere Wirkstoffe, die der Begriffsbestimmung von Margosa-Extrakt im Verzeichnis der zu bewertenden Wirkstoffe der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 entsprechen, sind nicht bewertet worden und sollten daher nicht auf der Grundlage dieser Bewertung in Anhang I der Richtlinie 98/8/EG aufgenommen werden.
(3)
Deutschland wurde zum Bericht erstattenden Mitgliedstaat bestimmt und hat der Kommission am 26. November 2009 gemäß Artikel 14 Absätze 4 und 6 der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 den Bericht der zuständigen Behörde und eine Empfehlung übermittelt.
(4)
Die Mitgliedstaaten und die Kommission haben den Bericht der zuständigen Behörde geprüft. Das Ergebnis dieser Überprüfung wurde gemäß Artikel 15 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 am 9. Dezember 2011 im Ständigen Ausschuss für Biozid-Produkte in einem Bewertungsbericht festgehalten.
(5)
Aufgrund der Risikobewertung kann davon ausgegangen werden, dass als Insektizide, Akarizide und Produkte gegen andere Arthropoden verwendete Biozid-Produkte, die Margosa-Extrakt enthalten, die Anforderungen gemäß Artikel 5 der Richtlinie 98/8/EG erfüllen. Deshalb ist es angebracht, Margosa-Extrakt in Anhang I der genannten Richtlinie aufzunehmen.
(6)
Auf EU-Ebene wurden nicht alle möglichen Verwendungszwecke bewertet. Deshalb sollten die Mitgliedstaaten die Verwendungszwecke oder Expositionsszenarios und die Risiken für die Bevölkerungsgruppen und die Umweltkompartimente bewerten, die bei der Risikobewertung auf EU-Ebene nicht in repräsentativer Weise berücksichtigt wurden, und bei Erteilung der Produktzulassungen dafür sorgen, dass geeignete Maßnahmen getroffen bzw. spezielle Auflagen vorgesehen werden, um die festgestellten Risiken auf ein vertretbares Maß zu reduzieren.
(7)
Angesichts der festgestellten Risiken für Oberflächengewässer, Sedimente und Nichtzielarthropoden empfiehlt es sich, dass die Produktzulassungen an angemessene Risikominimierungsmaßnahmen geknüpft sind.
(8)
Die Bestimmungen dieser Richtlinie sollten gleichzeitig in allen Mitgliedstaaten angewandt werden, damit die Gleichbehandlung aller Biozid-Produkte, die den Wirkstoff Margosa-Extrakt enthalten, auf dem EU-Markt gewährleistet und das ordnungsgemäße Funktionieren des Marktes für Biozid-Produkte im Allgemeinen erleichtert wird.
(9)
Vor der Aufnahme eines Wirkstoffs in Anhang I der Richtlinie 98/8/EG ist eine angemessene Frist einzuräumen, damit die Mitgliedstaaten und die Betroffenen sich auf die Erfüllung der neuen Anforderungen vorbereiten können und damit sichergestellt ist, dass die Antragsteller, die Unterlagen eingereicht haben, die volle zehnjährige Datenschutzfrist nutzen können, die gemäß Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe c Ziffer ii der Richtlinie 98/8/EG zu dem Zeitpunkt der Aufnahme anläuft.
(10)
Nach der Aufnahme ist den Mitgliedstaaten eine angemessene Frist für die Umsetzung von Artikel 16 Absatz 3 der Richtlinie 98/8/EG einzuräumen.
(11)
Die Richtlinie 98/8/EG ist daher entsprechend zu ändern.
(12)
Die in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für Biozid-Produkte -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang I der Richtlinie 98/8/EG wird entsprechend dem Anhang der vorliegenden Richtlinie geändert.
Artikel 2
(1) Die Mitgliedstaaten erlassen und veröffentlichen bis spätestens 30. April 2013 die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie nachzu-kommen.
Sie wenden diese Bestimmungen ab dem 1. Mai 2014 an.
Bei Erlass dieser Vorschriften nehmen die Mitgliedstaaten in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten dieser Bezugnahme.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen.
Artikel 3
Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 4
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 8. Mai 2012


Input:
DEĊIŻJONI TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI
tat-22 ta’ Mejju 2012
li temenda d-Deċiżjoni 2008/425/KE fir-rigward ta’ rekwiżiti standard biex l-Istati Membri jissottomettu programm nazzjonali għall-qerda, il-kontroll u l-monitoraġġ ta’ ċertu mard u żoonożi fl-annimali għal finanzjament mill-Unjoni
(notifikata bid-dokument numru C(2012) 3193)
(Test b’relevanza għaż-ŻEE)
(2012/282/UE)
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat id-Deċiżjoni tal-Kunsill 2009/470/KE tal-25 ta’ Mejju 2009 dwar in-nefqa fil-kamp veterinarju (1), u b’ mod partikolari l-Artikolu 27(10) tagħha,
Billi:
(1)
Id-Deċiżjoni 2009/470/KE tistabbilixxi l-proċeduri li jirregolaw il-kontribut finanzjarju tal-Unjoni għal programmi għall-eradikazzjoni, il-kontroll u l-monitoraġġ ta’ mard tal-annimali u żoonożi.
(2)
Id-Deċiżjoni 2009/470/KE tistipula li kull sena, sa mhux iktar tard mit-30 ta’ April, l-Istati Membri għandhom iressqu lill-Kummissjoni l-programmi annwali jew multiannwali li jibdew fis-sena ta’ wara, u li jixtiequ jibbenefikaw minn kontribuzzjoni finanzjarja mill-Unjoni għalihom. Skont dik id-Deċiżjoni, trid tiddaħħal miżura finanzjarja tal-Unjoni biex titħallas lura n-nefqa tal-Istati Membri għall-finanzjament ta’ programmi nazzjonali għall-qerda, il-kontroll u l-monitoraġġ tal-mard u żoonożi fl-annimali elenkati fl-Anness ta’ dik id-Deċiżjoni.
(3)
Id-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2008/425/KE tal-25 ta’ April 2008 li tistabbilixxi rekwiżiti standard biex l-Istati Membri jissottomettu programmi nazzjonali għall-qerda, il-kontroll u l-monitoraġġ ta’ ċertu mard u żoonożi fl-annimali għal finanzjament Komunitarju (2) tipprovdi li l-Istati Membri jfittxu kontribuzzjoni finanzjarja mill-Unjoni għal programmi nazzjonali għall-eradikazzjoni, il-monitoraġġ u l-kontroll ta’ċertu mard tal-annimali għandhom jissottomettu applikazzjonijiet li jkun fihom ċerta informazzjoni stabbilita fl-Annessi I sa V ta’ dik id-Deċiżjoni.
(4)
Ir-Regolament (KE) Nru 999/2001 tal-Parlament Ewropew u tal-Kunsill tat-22 ta’ Mejju 2001 li jistabblixxi regoli għall-prevenzjoni, kontroll u eradikazzjoni ta’ ċertu enċefalopatija sponġiformi li tinxtered (3), jipprovdi għal programmi ta’ monitoraġġ annwali mill-Istati Membri għall-enċefalopatiji sponġiformi trażmissibbli fl-annimali bovini, ovini u kaprini. Dak ir-Regolament kien emendat bosta drabi sa mill-adozzjoni tad-Deċiżjoni 2008/425/KE rigward ir-regoli relatati ma’ attivitajiet ta’ monitoraġġ u eradikazzjoni kofinanzjati taħt il-programmi.
(5)
Id-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2010/367/UE tal-25 ta’ Ġunju 2010 dwar l-implimentazzjoni mill-Istati Membri ta’ programmi ta’ sorveljanza għall-influwenza tat-tjur fit-tjur domestiku u t-tjur selvaġġ (4) ġiet adottata fid-dawl ta’ esperjenza u intwizzjoni xjentifika miksuba mill-adozzjoni tad-Deċiżjoni tal-Kummissjoni 2007/268/KE (5). Id-Deċiżjoni 2007/268/KE ġiet revokata bid-Deċiżjoni 2010/367/UE. Id-Deċiżjoni 2008/425/KE għandha tiġi aġġornata sabiex tqis dawn il-bidliet, b ‘mod partikolari dawk relatati mal-objettivi ta’ programmi ta’ sorveljanza.
(6)
Barra minn hekk, sabiex ittejjeb aktar il-proċess ta’ sottomissjoni, il-valutazzjoni u l-approvazzjoni tal-programmi nazzjonali, l-Istati Membri għandhom jissottomettu l-applikazzjonijiet onlajn mill-1 ta’ Jannar 2013 ‘il quddiem għal programmi li jaqgħu taħt ir-rekwiżiti tal-Annessi I sa IV tad-Deċiżjoni 2008/425/KE. L-istruttura ta’ dawk l-Annessi għandha għalhekk tiġi adattata għas-sottomissjoni elettronika u l-ipproċessar tad-dejta.
(7)
Għaldaqstant, ir-rekwiżiti standard għas-sottomissjoni mill-Istati Membri ta’ applikazzjonijiet għal finanzjament tal-Unjoni għal programmi nazzjonali għall-qerda, il-kontroll u l-monitoraġġ ta’ ċertu mard tal-annimali u żoonożi stabbiliti fl-Annessi I sa IV tad-Deċiżjoni 2008/425/KE għandhom ikunu emendati u jsiru konsistenti mal-emendi għal leġiżlazzjoni rilevanti tal-Unjoni u kompatibbli mas-sistema tas-sottomissjoni onlajn. Għal raġunijiet ta’ ċarezza, l-Annessi I sa IV tad-Deċiżjoni 2008/425/KE għandhom jiġu sostitwiti bit-test stabbilit fl-Anness ta’ din id-Deċiżjoni.
(8)
Id-Deċiżjoni 2008/425/KE għandha għalhekk tiġi emendata skont dan.
(9)
Il-miżuri stipulati f’din id-Deċiżjoni huma konformi mal-opinjoni tal-Kumitat Permanenti dwar il-Katina Alimentari u s-Saħħa tal-Annimali,
ADOTTAT DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Id-Deċiżjoni 2008/425/KE għandha tiġi emendata kif ġej:
(1)
Għandu jiddaħħal l-Artikolu 1a li ġej:
“Artikolu 1a
Mill-1 ta’ Jannar 2013, l-applikazzjonijiet stipulati fl-Artikolu 1 paragrafi (a) sa (d) għandhom jiġu sottomessi onlajn mill-Istati Membri billi jużaw il-mudelli elettroniċi standard korrispondenti pprovduti mill-Kummissjoni.”;
(2)
L-Annessi I sa IV huma sostitwiti permezz tat-test fl-Anness ta’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 2
Din id-Deċiżjoni hija indirizzata lill-Istati Membri.
Magħmul fi Brussell, it-22 ta’ Mejju 2012.


Input:
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 9. března 2011,
kterým se zastavuje antidumpingové řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie
(2011/154/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 1225/2009 ze dne 30. listopadu 2009 o ochraně před dumpingovým dovozem ze zemí, které nejsou členy Evropského společenství (1) (dále jen „základní nařízení“), a zejména na článek 9 uvedeného nařízení,
po konzultaci s poradním výborem,
vzhledem k těmto důvodům:
A. POSTUP
(1)
Evropská komise (dále jen „Komise“) obdržela dne 15. února 2010 podnět týkající se údajného dumpingu působícího újmu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie.
(2)
Podnět podala Evropská federace průmyslu železa a oceli („Eurofer“) jménem výrobců představujících významný podíl, v tomto případě více než 25 %, celkové výroby některých tyčí z nerezavějící oceli v Unii, v souladu s čl. 4 odst. 1 a čl. 5 odst. 4 základního nařízení.
(3)
Uvedený podnět obsahoval přímé důkazy o existenci dumpingu a o podstatné újmě, která tím vznikla, což bylo považováno za dostatečné oprávnění pro zahájení antidumpingového řízení.
(4)
Komise proto po konzultaci s poradním výborem zahájila zveřejněním oznámení v Úředním věstníku Evropské unie (2) antidumpingové řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89, do Unie.
(5)
Ve stejný den zahájila Komise antisubvenční řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie do Unie (3).
(6)
Komise zaslala dotazníky výrobnímu odvětví Unie, všem známým sdružením výrobců v Unii, vývozcům/výrobcům v dotčené zemi, všem sdružením vývozců/výrobců, dovozcům, všem známým sdružením dovozců a orgánům dotčené země. Zúčastněné strany dostaly možnost písemně se k věci vyjádřit a požádat o slyšení ve lhůtě stanovené v oznámení o zahájení řízení.
B. STAŽENÍ PODNĚTU A ZASTAVENÍ ŘÍZENÍ
(7)
Dopisem Komisi ze dne 23. listopadu 2010 stáhl Eurofer oficiálně svůj podnět týkající se antidumpingového řízení.
(8)
Podle čl. 9 odst. 1 základního nařízení platí, že pokud je podnět stažen, může být řízení zastaveno, s výjimkou případu, kdy to není v zájmu Unie.
(9)
Komise dospěla k závěru, že by stávající řízení mělo být zastaveno, jelikož šetření neodhalilo žádné okolnosti, které by naznačovaly, že zastavení řízení není v zájmu Unie. Zúčastněné strany o tom byly informovány a dostaly příležitost vyjádřit své stanovisko. Nebyly obdrženy žádné připomínky, jež by naznačovaly, že zastavení řízení není v zájmu Unie.
(10)
Komise proto dospěla k závěru, že antidumpingové řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie do Evropské unie by mělo být zastaveno,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Antidumpingové řízení týkající se dovozu některých tyčí z nerezavějící oceli pocházejících z Indie, v současnosti kódů KN 7222 20 21, 7222 20 29, 7222 20 31, 7222 20 39, 7222 20 81 a 7222 20 89, se zastavuje.
Článek 2
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost prvním dnem po zveřejnění v Úředním věstníku Evropské unie.
V Bruselu dne 9. března 2011.


Input:
DIRECTIVA 2011/84/UE DO CONSELHO
de 20 de Setembro de 2011
que altera a Directiva 76/768/CEE relativa aos produtos cosméticos, a fim de adaptar o seu anexo III ao progresso técnico
(Texto relevante para efeitos do EEE)
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Directiva 76/768/CEE do Conselho, de 27 de Julho de 1976, relativa à aproximação das legislações dos Estados-Membros respeitantes aos produtos cosméticos (1), nomeadamente o artigo 8.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Comissão Europeia,
Considerando o seguinte:
(1)
A utilização de peróxido de hidrogénio já se encontra sujeita a restrições e condições previstas na primeira parte do anexo III da Directiva 76/768/CEE.
(2)
O Comité Científico dos Produtos de Consumo, que foi substituído pelo Comité Científico da Segurança dos Consumidores (a seguir designado CCSC) por força da Decisão 2008/721/CE da Comissão, de 5 de Agosto de 2008, que cria uma estrutura consultiva de comités científicos e de peritos no domínio da segurança dos consumidores, da saúde pública e do ambiente e que revoga a Decisão 2004/210/CE (2), confirmou ser segura uma concentração máxima de 0,1 % de peróxido de hidrogénio nos produtos orais ou libertada de outros compostos ou misturas presentes nesses produtos. Assim, deverá ser possível continuar a utilizar peróxido de hidrogénio nessa concentração em produtos orais, incluindo os produtos para branquear os dentes.
(3)
O CCSC considera que a utilização de produtos para branquear os dentes que contêm mais de 0,1 % e até 6 % de peróxido de hidrogénio presentes no produto ou libertados de outros compostos ou misturas presentes nesses produtos pode ser segura se forem respeitadas as seguintes condições: é realizado um exame clínico adequado para assegurar a ausência de factores de risco ou outras patologias orais preocupantes, e a exposição a estes produtos é limitada, de forma a garantir que os produtos em causa apenas são utilizados da forma pretendida, tanto em termos de frequência como de duração da aplicação. Estas condições deverão estar reunidas, a fim de evitar uma utilização indevida razoavelmente previsível.
(4)
Por conseguinte, esses produtos deverão ser regulados, de forma a assegurar que não estão directamente acessíveis ao consumidor. Para cada ciclo de utilização desses produtos, a primeira utilização deverá ser limitada aos dentistas, na acepção da Directiva 2005/36/CE do Parlamento Europeu e do Conselho, de 7 de Setembro de 2005, relativa ao reconhecimento das qualificações profissionais (3), ou sob a sua supervisão directa, se for assegurado um nível de segurança equivalente. Os dentistas deverão, então, permitir o acesso a esses produtos para o resto do ciclo de utilização.
(5)
Deverá estar prevista uma rotulagem apropriada em matéria de concentração de peróxido de hidrogénio presente nos produtos para branquear os dentes com mais de 0,1 % desta substância, por forma a assegurar uma utilização correcta destes produtos. Para este efeito, a concentração exacta da percentagem de peróxido de hidrogénio presente ou libertada de outros compostos ou misturas nesses produtos deverá ser claramente indicada no rótulo.
(6)
A Directiva 76/768/CEE deverá, por conseguinte, ser alterada em conformidade.
(7)
O Comité Permanente dos Produtos Cosméticos não emitiu parecer no prazo fixado pelo seu Presidente,
ADOPTOU A PRESENTE DIRECTIVA:
Artigo 1.o
O anexo III da Directiva 76/768/CEE é alterado em conformidade com o anexo da presente directiva.
Artigo 2.o
1. Antes de 30 de Outubro de 2012, os Estados-Membros devem adoptar e publicar as disposições necessárias para dar cumprimento à presente directiva. Os Estados-Membros disso informam imediatamente a Comissão.
Os Estados-Membros devem aplicar as referidas disposições a partir de 31 de Outubro de 2012.
Quando os Estados-Membros adoptarem essas disposições, estas devem incluir uma referência à presente directiva ou ser acompanhadas por essa referência aquando da sua publicação oficial. As modalidades dessa referência são estabelecidas pelos Estados-Membros.
2. Os Estados-Membros devem comunicar à Comissão o texto das principais disposições de direito interno que adoptarem no domínio abrangido pela presente directiva.
Artigo 3.o
A presente directiva entra em vigor no vigésimo dia seguinte ao da sua publicação no Jornal Oficial da União Europeia.
Artigo 4.o
Os destinatários da presente directiva são os Estados-Membros.
Feito em Bruxelas, em 20 de Setembro de 2011.


Input:
A TANÁCS HATÁROZATA
(2010. december 14.)
Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző európai ügynökség létrehozásával kapcsolatos schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában való részvételére vonatkozó kéréséről
(2010/779/EU)
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unióról szóló szerződéshez és az Európai Unió működéséről szóló szerződéshez csatolt, a schengeni vívmányoknak az Európai Unió keretébe történő beillesztéséről szóló (19.) jegyzőkönyv 4. cikkére (a továbbiakban: schengeni jegyzőkönyv),
tekintettel Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága kormányának a 2010. október 5-i levelében a Tanács elnökéhez intézett azon kérésére, hogy a schengeni vívmányok egyes, az említett levélben felsorolt rendelkezéseinek alkalmazásában részt vehessen,
mivel:
(1)
A Tanács 2000/365/EK határozatával (1) engedélyezte Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királyságának, hogy a határozatban meghatározott feltételek mellett részt vegyen a schengeni vívmányok egyes rendelkezéseinek alkalmazásában.
(2)
2009. június 24-én a Bizottság a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző európai ügynökség létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendeletjavaslatot (a továbbiakban: a tervezett rendelet) nyújtott be.
(3)
A tervezett rendelet szerint ezt a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző európai ügynökséget (a továbbiakban: az ügynökség) bíznák meg a Schengeni Információs Rendszer második generációja (SIS II), a Vízuminformációs Rendszer (VIS) és a Eurodac üzemeltetési igazgatásával, és az Európai Unió működéséről szóló szerződés harmadik részének V. címén alapuló megfelelő jogalkotási eszköz révén a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség egyéb nagyméretű IT-rendszereinek előkészítésével, fejlesztésével és üzemeltetési igazgatásával is meg lehet bízni.
(4)
A SIS II a schengeni vívmányok része. A SIS II létrehozását, működtetését és használatát az Európai Parlament és a Tanács 1987/2006 (2) rendelete és a Tanács 2007/533/IB határozata (3) szabályozza. Az Egyesült Királyság azonban csak a 2007/533/IB tanácsi határozat elfogadásában vett részt, amely a schengeni vívmányoknak a 2000/365/EK határozat 1. cikke a) pontjának ii. alpontjában foglalt rendelkezéseit fejleszti tovább.
(5)
A VIS a schengeni vívmányok része. Az Egyesült Királyság nem vett részt a VIS létrehozását, működtetését és használatát szabályozó 2004/512/EK határozat (4), a 767/2008/EK rendelet (5), illetve a 2008/633/EK határozat (6) elfogadásában, azok rá nézve nem kötelezőek.
(6)
A Eurodac nem része a schengeni vívmányoknak. Az Egyesült Királyság részt vett a Eurodac létrehozását, üzemeltetését és használatát szabályozó 2725/2000/EK rendelet (7) elfogadásában, az rá nézve kötelező.
(7)
Tekintettel a Eurodacban való részvételére és a SIS II-ben való részleges részvételére, az Egyesült Királyság jogosult részt venni az ügynökség azon tevékenységeiben, amelyek a SIS II-nek a 2007/533/IB tanácsi határozat által szabályozott része üzemeltetési igazgatását és a Eurodac üzemeltetési igazgatását érintik.
(8)
A javasolt ügynökség egységes jogi személyiséggel, valamint egységes szervezeti és pénzügyi struktúrával fog rendelkezni. E célból az ügynökséget egyetlen jogalkotási eszközben kell létrehozni, amelyet teljes egészében a Tanácsnak kell megszavaznia. Továbbá, a tervezett rendelet elfogadását követően az teljes egészében alkalmazandóvá válik valamennyi olyan tagállamban, amelyre nézve kötelező. Ez kizárja az Egyesült Királyság általi részleges alkalmazás lehetőségét.
(9)
A Szerződéseknek és a vonatkozó jegyzőkönyveknek való megfelelés, és egyúttal az ügynökséget létrehozó tervezett rendelet egységességének és következetességének megőrzése érdekében az Egyesült Királyság kérte, hogy a schengeni jegyzőkönyv 4. cikke alapján részt vehessen a tervezett rendelet alkalmazásában az ügynökség azon tevékenységei tekintetében, amelyek a SIS II-nek az 1987/2006/EK rendelet által szabályozott része üzemeltetési igazgatását, valamint a VIS üzemeltetési igazgatását érintik.
(10)
A Tanács elismeri az Egyesült Királyság azon jogát, hogy a schengeni jegyzőkönyv 4. cikkével összhangban kérje, hogy részt vehessen a tervezett rendeletben, amennyiben az Egyesült Királyság más jogcímen nem vesz részt a tervezett rendelet alkalmazásában.
(11)
Az Egyesült Királyság részvétele a tervezett rendeletben nem befolyásolná azt, hogy az Egyesült Királyság jelenleg nem vesz és nem vehet részt a harmadik országbeli állampolgárok szabad mozgásával, a vízumpolitikával, valamint a tagállamok külső határain zajló személyforgalommal kapcsolatos schengeni vívmányok alkalmazásában. Indokolt lenne ezért a tervezett rendeletbe külön rendelkezéseket illeszteni az Egyesült Királyság különös helyzetére - különösen az ügynökség igazgatóságban gyakorolt részleges szavazati jogokra - vonatkozóan.
(12)
Az Európai Unió Tanácsa, valamint az Izlandi Köztársaság és a Norvég Királyság közötti, az utóbbiaknak a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (8) 3. cikke szerint létrehozott vegyes bizottságot az említett megállapodás 5. cikkének megfelelően tájékoztatták e határozat kidolgozásáról.
(13)
Az Európai Unió, az Európai Közösség és a Svájci Államszövetség közötti, a Svájci Államszövetségnek a schengeni vívmányok végrehajtására, alkalmazására és fejlesztésére irányuló társulásáról szóló megállapodás (9) 3. cikke szerint létrehozott vegyes bizottságot az említett megállapodás 5. cikkének megfelelően tájékoztatták e határozat kidolgozásáról,
ELFOGADTA EZT A HATÁROZATOT:
1. cikk
A 2000/365/EK tanácsi határozat alapján Nagy-Britannia és Észak-Írország Egyesült Királysága részt vesz a szabadságon, a biztonságon és a jog érvényesülésén alapuló térség nagyméretű IT-rendszereinek üzemeltetési igazgatását végző európai ügynökség létrehozásáról szóló európai parlamenti és tanácsi rendelet alkalmazásában, amennyiben az a Vízuminformációs Rendszer (VIS) üzemeltetési igazgatását és a Schengeni Információs Rendszer második generációja (SIS II) egyes részeinek üzemeltetési igazgatását érinti, amelyekben az Egyesült Királyság nem vesz részt.
2. cikk
Ez a határozat az Európai Unió Hivatalos Lapjában történő kihirdetését követő napon lép hatályba.
Kelt Brüsszelben, 2010. december 14-én.