Input:
DIREKTIVA SVETA 2011/70/EURATOM
z dne 19. julija 2011
o vzpostavitvi okvira Skupnosti za odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki
SVET EVROPSKE UNIJE JE -
ob upoštevanju Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo, zlasti členov 31 in 32 Pogodbe,
ob upoštevanju predloga Evropske komisije, pripravljenega na podlagi mnenja skupine oseb, ki jih je izmed znanstvenih strokovnjakov iz držav članic imenoval Znanstveno-tehnični odbor,
ob upoštevanju mnenja Evropskega ekonomsko-socialnega odbora (1),
ob upoštevanju mnenja Evropskega parlamenta (2),
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
V členu 2(b) Pogodbe o ustanovitvi Evropske skupnosti za atomsko energijo (v nadaljnjem besedilu: Pogodba Euratom) je določena postavitev enotnih varnostnih standardov za varovanje zdravja delavcev in prebivalstva.
(2)
V členu 30 Pogodbe Euratom je določena opredelitev temeljnih standardov za varovanje zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi, ki izvirajo iz ionizirajočih sevanj.
(3)
V členu 37 Pogodbe Euratom se od držav članic zahteva, da morajo Komisiji predložiti splošne podatke o vsakem načrtu za odlaganje radioaktivnih odpadnih snovi.
(4)
Direktiva Sveta 96/29/Euratom (3) določa temeljne varnostne standarde za varstvo zdravja delavcev in prebivalstva pred nevarnostmi zaradi ionizirajočega sevanja. Navedena direktiva je bila dopolnjena z bolj specifično zakonodajo.
(5)
Kot v svoji sodni praksi ugotavlja Sodišče Evropske unije, določbe o zdravju in varnosti iz Poglavja 3 Pogodbe Euratom tvorijo skladno celoto in Komisiji podeljujejo precej široke pristojnosti za zaščito prebivalstva in okolja pred tveganji jedrske kontaminacije (4).
(6)
Odločba Sveta 87/600/Euratom z dne 14. decembra 1987 o ureditvah Skupnosti za pospešeno izmenjavo informacij ob radiološkem izrednem dogodku (5) je vzpostavila okvir za obveščanje in zagotavljanje informacij, ki jih države članice uporabljajo, da bi zaščitile prebivalstvo ob radiološkem izrednem dogodku. Direktiva Sveta 89/618/Euratom z dne 27. novembra 1989 o obveščanju prebivalstva o ukrepih zdravstvenega varstva, ki jih je treba sprejeti, in o pravilih ravnanja v primeru radiološkega izrednega dogodka (6) določa obveznosti, v skladu s katerimi morajo države članice obveščati prebivalstvo v primeru takšnega dogodka.
(7)
Direktiva Sveta 2003/122/Euratom (7) določa nadzor visoko-aktivnih zaprtih radioaktivnih virov in virov neznanega izvora, vključno z viri, ki se ne uporabljajo več. V skladu s Skupno konvencijo o varnosti ravnanja z izrabljenim gorivom in varnosti ravnanja z radioaktivnimi odpadki (v nadaljnjem besedilu: Skupna konvencija) in Pravili ravnanja Mednarodne agencije za atomsko energijo (MAAE) za varnost in zaščito radioaktivnih virov ter trenutnimi industrijskimi praksami se lahko zaprti viri, ki se ne uporabljajo več, ponovno uporabijo, reciklirajo ali odložijo. V številnih primerih je treba zaradi prekvalifikacije ali predelave vir ali opremo skupaj z virom vrniti dobavitelju ali proizvajalcu.
(8)
Direktiva 2006/21/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 15. marca 2006 o ravnanju z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti (8) zajema ravnanje z odpadki iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti, ki so lahko radioaktivni, vendar izključuje tiste vidike, ki so specifični za radioaktivnost, kar obravnava Pogodba Euratom.
(9)
Direktiva Sveta 2006/117/Euratom (9) določa sistem Evropske skupnosti za atomsko energijo (v nadaljnjem besedilu: Skupnost) za nadzorovanje in kontrolo čezmejnih pošiljk radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva. Navedena direktiva je bila dopolnjena s Priporočilom Komisije 2008/956/Euratom z dne 4. decembra 2008 o merilih za izvoz radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva v tretje države (10).
(10)
Z Direktivo Sveta 2009/71/Euratom z dne 25. junija 2009 o vzpostavitvi okvira Skupnosti za jedrsko varnost jedrskih objektov (11) je državam članicam naložena obveznost, da vzpostavijo in ohranjajo nacionalni okvir za jedrsko varnost. Navedena direktiva obravnava predvsem jedrsko varnost jedrskih objektov, vendar navaja, da je pomembno zagotoviti tudi varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, med drugim tudi v skladiščih in odlagališčih. Zato za te objekte, obravnavane tako v Direktivi 2009/71/Euratom kot v tej direktivi, ne bi smele veljati nesorazmerne ali nepotrebne obveznosti, še posebej glede poročanja.
(11)
Direktiva 2003/35/ES Evropskega parlamenta in Sveta z dne 26. maja 2003 o sodelovanju javnosti pri sestavi nekaterih načrtov in programov v zvezi z okoljem (12) se uporablja za nekatere načrte in programe s področja uporabe Direktive 2001/42/ES z dne 27. junija 2001 o presoji vplivov nekaterih načrtov in programov na okolje (13).
(12)
Priporočilo Komisije 2006/851/Euratom z dne 24. oktobra 2006 o upravljanju finančnih sredstev za razgradnjo jedrskih objektov, izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov (14) je osredotočeno na primernost financiranja, njegovo finančno varnost in preglednost, da bi se zagotovilo, da se finančna sredstva uporabijo samo za predvidene namene.
(13)
Ker je bilo treba nekatere jedrske elektrarne v Litvi, na Slovaškem in v Bolgariji zaradi pristopa teh držav k Evropski uniji predčasno zapreti, je Skupnost sodelovala pri zbiranju finančnih sredstev in sedaj ob izpolnjevanju nekaterih pogojev zagotavlja finančno podporo različnim projektom za razgradnjo, tudi pri ravnanju z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom.
(14)
Skupna konvencija sklenjena pod okriljem MAAE je instrument spodbude s ciljem krepitve nacionalnih ukrepov in mednarodnega sodelovanja po vsem svetu, da bi se dosegla in ohranila visoka raven varnosti pri ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki.
(15)
Nekatere države članice so že sodelovale v programu „pobuda za zmanjšanje globalnih nevarnosti“ pod vodstvom ZDA in Rusije, tako da so izrabljeno gorivo iz raziskovalnih reaktorjev poslale v Združene države Amerike in Rusko federacijo, ter v tem programu nameravajo sodelovati še naprej.
(16)
Leta 2006 je MAAE posodobila strukturo standardov in objavila Temeljna varnostna načela, ki so jih skupaj podprli Skupnost, Organizacija za ekonomski razvoj in sodelovanje/Agencija za nuklearno energijo (OECD/NEA) in druge mednarodne organizacije. Z uporabo temeljnih varnostnih načel bo olajšana uporaba mednarodnih varnostnih standardov in vzpostavljena večja skladnost med ureditvami različnih držav.
(17)
Po pozivu Sveta k ustanovitvi evropske skupine na visoki ravni, kot je navedeno v sklepih Sveta z dne 8. maja 2007 o jedrski varnosti in varnem ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, je bila na podlagi Sklepa Komisije 2007/530/Euratom z dne 17. julija 2007 o ustanovitvi evropske skupine na visoki ravni za jedrsko varnost in ravnanje z jedrskimi odpadki (15) ustanovljena skupina evropskih regulatorjev za jedrsko varnost (ENSREG), da bi prispevala k doseganju ciljev Skupnosti na področju ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki. Sklepi in priporočila ENSREG so upoštevani v Resoluciji Sveta z dne 16. decembra 2008 o ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki ter v sklepih Sveta z dne 10. novembra 2009 o poročilu ENSREG.
(18)
Evropski parlament je 10. maja 2007 sprejel resolucijo „Ocena Euratoma - 50 let evropske politike za jedrsko energijo“, s katero je pozval k določitvi usklajenih standardov za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in pozval Komisijo, naj pregleda ustrezne osnutke svojih zakonodajnih predlogov in predloži nov predlog direktive o ravnanju z radioaktivnimi odpadki.
(19)
Čeprav lahko države članice same določijo svojo mešanico energetskih virov, pri proizvodnji električne energije nastajajo radioaktivni odpadki v vseh državah članicah, pri industrijskih, kmetijskih, zdravstvenih in raziskovalnih dejavnostih ali pri razgradnji jedrskih objektov ali pri sanaciji in intervencijah.
(20)
Izrabljeno gorivo nastaja pri obratovanju jedrskih reaktorjev. Vsaka država članica lahko opredeli svoja pravila glede ciklusa za gorivo. Izrabljeno gorivo je lahko uporaben vir, ki ga je mogoče ponovno predelati ali pa se, če se obravnava kot radioaktivni odpadek, nameni za končno odlaganje. Ne glede na to, katera možnost se izbere, je treba razmisliti o odlaganju visoko-radioaktivnih odpadkov, ki so bili ločeni pri ponovni predelavi, ali izrabljenega goriva, ki velja za odpadek.
(21)
Radioaktivne odpadke, vključno z izrabljenim gorivom, ki velja za odpadek, je treba dolgoročno shraniti in izolirati pred ljudmi in življenjskim okoljem. Zaradi njihove specifične narave, torej vsebnost radionuklidov je treba zaščititi zdravje ljudi in okolja pred nevarnostmi, ki izvirajo iz ionizirajočega sevanja, vključno z odlaganjem v ustreznih objektih kot končnih lokacijah. Skladiščenje radioaktivnih odpadkov, tudi dolgoročno, je prehodna rešitev in ne nadomestna možnost odlaganja.
(22)
Nacionalna razvrstitev po shemi radioaktivnih odpadkov bi morala podpirati navedene ureditve in popolnoma upoštevati posebne vrste in lastnosti radioaktivnih odpadkov.
(23)
Nizko in srednje-radioaktivni odpadki se običajno odlagajo blizu površja. Na tehnični ravni je splošno sprejeto, da so globoka geološka odlagališča trenutno najvarnejša in najtrajnejša možnost v smislu zadnje faze ravnanja z visoko-radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom, ki velja za odpadek. Države članice bi morale ob ohranjanju odgovornosti za svojo zadevno politiko v zvezi z ravnanjem s svojim izrabljenim gorivom ter nizko-, srednje- ali visoko-radioaktivnimi odpadki v svoje nacionalne politike vključiti načrtovanje in izvajanje možnosti odlaganja. Ker bosta realizacija in razvoj odlagališč trajala več desetletij, je v številnih programih upoštevana potreba po ohranjanju prožnosti in prilagodljivosti, na primer da se vanje vključi novo znanje o razmerah na posameznih lokacijah ali možen razvoj sistema odlaganja. Dejavnosti, opravljene v okviru tehnološke platforme za odlaganje radioaktivnih odpadkov v geološke formacije (IGD-TP), bi lahko olajšale dostop do strokovnega znanja in tehnologije v zvezi s tem. Zato se lahko pri oblikovanju tehničnega razvoja sistema odlaganja uporabljata povratnost in dostopnost. Vendar pa ta merila za obratovanje in konstrukcijo ne bi smela biti nadomestilo za dobro skonstruirano odlagališče s sprejemljivo podlago za zaprtje. Potreben je kompromis, saj ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom temelji na vrhunski znanosti in tehnologiji.
(24)
Etična obveznost vsake države članice bi morala biti, da se izogne ustvarjanju kakršnih koli prevelikih bremen za prihodnje generacije zaradi izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov, vključno z radioaktivnimi odpadki, ki bi lahko nastali zaradi razgradnje obstoječih jedrskih objektov. Države članice bodo z izvajanjem določb te direktive dokazale, da so se odgovorno lotile doseganja tega cilja.
(25)
Končna odgovornost držav članic za varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki je temeljno načelo, ki ga je ponovno potrdila Skupna konvencija. S to direktivo bi moralo biti okrepljeno načelo nacionalne odgovornosti skupaj z načelom primarne odgovornosti imetnika dovoljenja za varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki pod nadzorom njegovega pristojnega nacionalnega regulativnega organa, povečati pa bi morala tudi vlogo in neodvisnost tega organa.
(26)
Države članice bi morale zagotoviti ustrezna finančna sredstva za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki.
(27)
Razume se, da uporaba radioaktivnih virov pri opravljanju regulativnih nalog pristojnega regulativnega organa ne vpliva na neodvisnost tega organa.
(28)
Države članice bi morale vzpostaviti nacionalni program, ki bi zagotovil prenos političnih odločitev v jasne določbe za pravočasno izvajanje vseh faz ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, od nastanka do odlaganja. Nacionalni program bi lahko bil v obliki referenčnega dokumenta ali niza dokumentov.
(29)
Razume se, da se bodo nacionalne ureditve za varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki uporabljale prek določenega pravnega, regulativnega ali organizacijskega instrumenta, katerega izbira je v pristojnosti držav članic.
(30)
Različne faze ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki so med seboj tesno povezane. Odločitve, sprejete v eni fazi, lahko vplivajo na naslednjo fazo. Zato je treba pri oblikovanju nacionalnih programov takšne soodvisnosti upoštevati.
(31)
Pri ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki je pomembna preglednost. Za preglednost bi bilo treba poskrbeti tako, da bi bilo zagotovljeno učinkovito obveščanje javnosti in možnost sodelovanja vseh zadevnih zainteresiranih strani, vključno z lokalnimi organi in javnostjo, v postopku odločanja v skladu z nacionalnimi in mednarodnimi obveznostmi.
(32)
Sodelovanje med državami članicami in na mednarodni ravni bi lahko z dostopom do strokovnega znanja in izkušenj ter tehnologije olajšalo in pospešilo postopek odločanja.
(33)
Nekatere države članice menijo, da je skupna uporaba objektov za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, vključno z odlagališči, potencialno koristna, varna in stroškovno učinkovita možnost, če temelji na sporazumu med zadevnimi državami članicami.
(34)
Dokumentacija o postopku odločanja, ki se nanaša na vidike varnosti, bi morala biti sorazmerna s stopnjami tveganja (stopnjevalni pristop) in bi morala biti osnova za odločanje o ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki. To bi moralo omogočiti prepoznavanje področij negotovosti, ki bi jim bilo treba pri izvedbi ocene varnosti posvetiti posebno pozornost. Odločitve o varnosti bi morale temeljiti na ugotovitvah iz ocene varnosti in informacijah o trdnosti in zanesljivosti te ocene ter v njej vključenih predpostavk. Odločanje bi torej moralo temeljiti na zbranih utemeljitvah in dokazih, katerih namen je prikazati, da je zahtevani varnostni standard za objekt ali dejavnost v zvezi z ravnanjem z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki dosežen. Posebej pri odlagališčih bi morala dokumentacija olajšati razumevanje tistih vidikov, ki vplivajo na varnost sistema odlaganja, vključno z naravnimi (geološkimi) in umetnimi pregradami in pričakovanim razvojem sistema odlaganja skozi čas.
(35)
Če bi morala država članica, ki nima izrabljenega goriva in ga v bližnji prihodnosti ne namerava imeti ter ne opravlja in ne namerava opravljati dejavnosti v zvezi z izrabljenim gorivom, v nacionalno zakonodajo prenesti določbe te direktive glede izrabljenega goriva in jih izvajati, bi morala izpolnjevati nesorazmerno in nepotrebno obveznost. Zato za takšne države članice ne bi smela veljati obveznost, da v nacionalno zakonodajo prenesejo določbe te direktive glede izrabljenega goriva in jih izvajajo, vse dokler se ne bi odločile, da bodo razvile dejavnost, povezano z jedrskim gorivom.
(36)
Pogodba med Vlado Republike Slovenije in Vlado Republike Hrvaške o ureditvi statusnih in drugih pravnih razmerij, povezanih z vlaganjem v Nuklearno elektrarno Krško, njenim izkoriščanjem in razgradnjo, ureja solastništvo jedrske elektrarne. Določbe navedene pogodbe predvidevajo skupno odgovornost za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom ter njihovo odlaganje. Zato bi bilo treba določiti izjeme od nekaterih določb te direktive, da ne bi bilo ovir za popolno izvajanje te dvostranske pogodbe.
(37)
Ta direktiva sicer potrjuje, da bi morali v nacionalnem okviru upoštevati radiološke nevarnosti in nevarnosti, ki niso radiološke in so povezane z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, vendar pa ne zajema nevarnosti, ki niso radiološke in spadajo na področje uporabe Pogodbe o delovanju Evropske unije.
(38)
Ohranitev in nadaljnje razvijanje usposobljenosti, znanj in spretnosti pri ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, kar je bistven element za zagotovitev visoke ravni varnosti, bi moralo temeljiti na učenju iz operativnih izkušenj.
(39)
Znanstvene raziskave in tehnološki razvoj lahko ob podpori tehničnega sodelovanja med akterji ustvarijo nove možnosti za izboljšanje varnega ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki ter obenem prispevajo k zmanjšanju tveganja radio-toksičnosti visoko-radioaktivnih odpadkov.
(40)
Medsebojni strokovni pregledi, katerih namen je pridobivanje in izmenjava izkušenj ter zagotavljanje visokih standardov, bi lahko bili odlično sredstvo za povečanje zaupanja v ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom v Evropski uniji -
SPREJEL NASLEDNJO DIREKTIVO:
POGLAVJE 1
VSEBINA, PODROČJE UPORABE, OPREDELITVE IN SPLOŠNA NAČELA
Člen 1
Vsebina
1. Ta direktiva vzpostavlja okvir Skupnosti za zagotovitev odgovornega in varnega ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, da bi se preprečilo ustvarjanje prevelikih bremen za prihodnje generacije.
2. Njen namen je zagotoviti, da države članice določijo ustrezne nacionalne ureditve za visoko raven varnosti pri ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki ter da delavce in prebivalstvo zaščitijo pred nevarnostmi, ki izvirajo iz ionizirajočega sevanja.
3. Njen namen je zagotoviti potrebno obveščanje in sodelovanje javnosti pri ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, ob ustreznem obravnavanju vprašanj glede varnostnih in zaščitenih informacij.
4. Brez vpliva na Direktivo 96/29/Euratom, ta direktiva dopolnjuje temeljne standarde iz člena 30 Pogodbe Euratom glede varnosti izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov.
Člen 2
Področje uporabe
1. Ta direktiva se uporablja za vse faze ravnanja z:
(a)
izrabljenim gorivom, kadar izvira iz civilnih dejavnosti;
(b)
radioaktivnimi odpadki od nastanka do odlaganja, kadar izvirajo iz civilnih dejavnosti.
2. Ta direktiva se ne uporablja za:
(a)
odpadke iz rudarskih in drugih ekstraktivnih dejavnosti, ki so lahko radioaktivni in sodijo na področje uporabe Direktive 2006/21/ES;
(b)
dovoljene izpuste.
3. Člen 4(4) te direktive se ne uporablja za:
(a)
vrnitev zaprtih virov, ki se ne uporabljajo več, dobavitelju ali proizvajalcu;
(b)
pošiljke izrabljenega goriva iz raziskovalnih reaktorjev v državo, v katero se dobavlja ali v kateri se proizvaja gorivo za raziskovalne reaktorje, ob upoštevanju veljavnih mednarodnih sporazumov;
(c)
odpadke in izrabljeno gorivo iz obstoječe jedrske elektrarne Krško, kadar gre za pošiljke med Slovenijo in Hrvaško.
4. Ta direktiva ne vpliva na pravico države članice ali podjetja iz države članice, da radioaktivne odpadke po predelavi vrne državi izvora, kadar:
(a)
bodo radioaktivni odpadki tej državi članici ali podjetju poslani v predelavo; ali
(b)
bo tej državi članici ali podjetju poslan drug material zaradi odstranitve radioaktivnih odpadkov.
Ta direktiva ne vpliva na pravico države članice ali podjetja v državi članici, kamor bo izrabljeno gorivo poslano v obdelavo ali ponovno predelavo, da radioaktivne odpadke, nastale v postopku obdelave ali ponovne predelave, ali dogovorjeni ekvivalent vrne državi njihovega izvora.
Člen 3
Opredelitve pojmov
Za namene te direktive se uporabljajo naslednje opredelitve pojmov:
1.
„zaprtje“ je dokončanje vseh dejavnosti v določenem času po namestitvi izrabljenega goriva ali radioaktivnih odpadkov v odlagališče, vključno s končnimi inženirskimi ali drugimi deli, ki so potrebna, da se v odlagališču ustvarijo pogoji za dolgoročno varne razmere;
2.
„pristojni regulativni organ“ je organ ali sistem organov, imenovanih v državi članici na področju urejanja varnega ravnanja z izrabljenim gorivom ali radioaktivnimi odpadki, kot je določeno v členu 6;
3.
„odlaganje“ je namestitev izrabljenega goriva ali radioaktivnih odpadkov v objekt brez namena njihove odstranitve iz objekta;
4.
„odlagališče“ je objekt ali obrat, katerega primarni namen je odlaganje radioaktivnih odpadkov;
5.
„dovoljenje“ je vsak pravni dokument, ki je podeljen pod sodno pristojnostjo države članice za izvajanje kakršne koli dejavnosti, povezane z ravnanjem z izrabljenim gorivom ali radioaktivnimi odpadki, ali za podelitev odgovornosti za izbiro lokacije, načrtovanje, gradnjo, začetek obratovanja, delovanje, razgradnjo ali zaprtje objekta za ravnanje z izrabljenim gorivom ali objekta za ravnanje z radioaktivnimi odpadki;
6.
„imetnik dovoljenja“ je pravna ali fizična oseba, ki je v celoti odgovorna za vse dejavnosti ali objekte, povezane z ravnanjem z izrabljenim gorivom ali radioaktivnimi odpadki, kot je določeno v dovoljenju;
7.
„radioaktivni odpadek“ je radioaktivna snov v plinasti, tekoči ali trdni obliki, za katero država članica ali pravna ali fizična oseba ne razmišlja o nadaljnji uporabi ali ne predvideva take uporabe, z njeno odločitvijo pa se država članica strinja, in ki jo kot radioaktivni odpadek ureja pristojni regulativni organ v skladu z zakonodajnim in regulativnim okvirom države članice;
8.
„ravnanje z radioaktivnimi odpadki“ so vse dejavnosti, ki se nanašajo na ravnanje, pred-obdelavo, obdelavo, kondicioniranje, skladiščenje ali odlaganje radioaktivnih odpadkov, razen prevoza z lokacije;
9.
„objekt za ravnanje z radioaktivnimi odpadki“ je objekt ali obrat, katerega primarni namen je ravnanje z radioaktivnimi odpadki;
10.
„ponovna predelava“ je postopek ali dejanje, katerega namen je ekstrahirati cepljive in oplodne snovi iz izrabljenega goriva za nadaljnjo uporabo;
11.
„izrabljeno gorivo“ je jedrsko gorivo, ki je bilo obsevano v reaktorski sredici in trajno odstranjeno iz nje; izrabljeno gorivo lahko velja za uporaben vir, ki se lahko ponovno predela ali pa se nameni za končno odlaganje in se obravnava kot radioaktivni odpadek;
12.
„ravnanje z izrabljenim gorivom“ so vse dejavnosti, ki se nanašajo na ravnanje, skladiščenje, ponovno predelavo ali odlaganje izrabljenega goriva, razen prevoza z lokacije;
13.
„objekt za ravnanje z izrabljenim gorivom“ je objekt ali obrat, katerega primarni namen je ravnanje z izrabljenim gorivom;
14.
„skladiščenje“ je zadrževanje izrabljenega goriva ali radioaktivnih odpadkov v objektu z namenom njihove odstranitve iz objekta.
Člen 4
Splošna načela
1. Države članice opredelijo in ohranjajo nacionalne politike o ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki. Brez vpliva na člen 2(3), ima vsaka država članica končno odgovornost za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, ki so nastali na njenem ozemlju.
2. Če se radioaktivni odpadki ali izrabljeno gorivo pošljejo v predelavo ali ponovno predelavo v državo članico ali tretjo državo, je za varno in odgovorno odlaganje teh snovi, tudi vseh odpadkov, ki nastanejo kot stranski proizvod, še vedno odgovorna država članica ali tretja država, iz katere je bil radioaktivna snov poslana.
3. Nacionalne politike temeljijo na naslednjih načelih:
(a)
z ustreznimi konstrukcijskimi ukrepi ter obratovanjem in razgradnjo, vključno z recikliranjem in ponovno uporabo snovi, se zagotovi, da radioaktivni odpadki nastajajo v najnižji meri, ki je razumno izvedljiva, tako v smislu dejavnosti kot količine;
(b)
pri nastajanju izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov ter ravnanju z njimi se upošteva soodvisnost vseh faz;
(c)
zagotovljeno je varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, tudi dolgoročno s pasivnimi varnostnimi lastnostmi;
(d)
ukrepi se izvajajo po stopnjevalnem pristopu;
(e)
stroške ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki krijejo tisti, pri katerih so te snovi nastale;
(f)
na vseh stopnjah ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki se uporablja na dokazih temelječ in dokumentiran postopek odločanja.
4. Radioaktivni odpadki se odložijo v državi članici, v kateri so nastali, razen če v času pošiljke v zadevni državi članici in drugi državi članici ali tretji državi ni začel veljati sporazum o uporabi odlagališča v kateri izmed teh držav, pri čemer se upoštevajo merila, ki jih določi Komisija v skladu s členom 16(2) Direktive 2006/117/Euratom.
Preden država članica izvoznica pošlje pošiljko v tretjo državo, obvesti Komisijo o vsebini takega sporazuma in sprejme ustrezne ukrepe, s katerimi se prepriča, da:
(a)
je namembna država s Skupnostjo sklenila sporazum, ki zajema ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, ali pa je pogodbenica Skupne konvencije o varnosti ravnanja z izrabljenim gorivom in varnosti ravnanja z radioaktivnimi odpadki (v nadaljnjem besedilu: Skupna konvencija);
(b)
ima namembna država programe za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in njihovo odlaganje z enakimi cilji, ki zagotavljajo visoko raven varnosti, kot so določeni v tej direktivi; in
(c)
ima odlagališče v namembni državi dovoljenje za sprejetje poslanih radioaktivnih odpadkov, obratuje že pred pošiljko ter ga upravljajo v skladu z zahtevami iz svojih programov za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in njihovo odlaganje.
POGLAVJE 2
OBVEZNOSTI
Člen 5
Nacionalni okvir
1. Države članice vzpostavijo in ohranjajo nacionalni zakonodajni, regulativni in organizacijski okvir (v nadaljnjem besedilu: nacionalni okvir) za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, ki dodeljuje odgovornosti in predvideva usklajevanje med ustreznimi pristojnimi organi. Nacionalni okvir določa:
(a)
nacionalni program izvajanja politike o ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki;
(b)
nacionalno ureditev za varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki. Odločitev o tem, kako se ta ureditev sprejme in s katerimi instrumenti se izvaja, je v pristojnosti držav članic;
(c)
sistem izdaje dovoljenj za dejavnosti ali objekte za ravnanje z izrabljenim gorivom ali radioaktivnimi odpadki ali oboje, tudi za prepoved dejavnosti ali obratovanja objektov za ravnanje z izrabljenim gorivom ali radioaktivnimi odpadki ali obojega, če zanje ni dovoljenja, ki po potrebi določa tudi pogoje za nadaljnje izvajanje dejavnosti, upravljanje objekta, ali oboje;
(d)
sistem ustreznega nadzora, sistem upravljanja, preglede, ki jih izvajajo regulativni organi, dokumentiranje in obveznost poročanja o dejavnostih ali objektih za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom ali obojem, tudi ustrezne ukrepe za obdobje po zaprtju odlagališč;
(e)
izvršilne ukrepe, tudi prekinitev dejavnosti in spremembo, potek ali preklic dovoljenja, po potrebi pa tudi zahteve za druge rešitve, ki zagotovijo varnejše razmere;
(f)
dodelitev odgovornosti organom, ki so vključeni v različne faze ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki. V nacionalnem okviru je določeno zlasti, da so za izrabljeno gorivo in radioaktivne odpadke primarno odgovorni tisti, pri katerih so nastali, v posebnih okoliščinah pa imetniki dovoljenja, ki so jim to odgovornost dodelili pristojni organi;
(g)
nacionalne zahteve za obveščanje in udeleženost javnosti;
(h)
program(-e) financiranja za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki v skladu s členom 9.
2. Države članice zagotovijo, da se nacionalni okvir ohrani in po potrebi izboljša, pri tem pa upoštevajo operativne izkušnje, spoznanja, pridobljena pri odločanju iz člena 4(3)(f), ter razvoj tehnologije in raziskav na tem področju.
Člen 6
Pristojni regulativni organ
1. Vsaka država članica ustanovi in ima pristojni regulativni organ na področju varnega ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki.
2. Države članice zagotovijo, da je pristojni regulativni organ funkcionalno ločen od vsakega drugega organa ali organizacije, ki se ukvarja s spodbujanjem ali uporabo jedrske energije ali radioaktivnih snovi, vključno s proizvodnjo električne energije in uporabo radioaktivnih izotopov, ali z ravnanjem z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, tako da je zagotovljena dejanska neodvisnost od vsakega neprimernega vpliva na njegovo regulativno funkcijo.
3. Države članice zagotovijo, da ima pristojni regulativni organ pravna pooblastila ter človeške in finančne vire, potrebne za izpolnitev obveznosti v zvezi z nacionalnim okvirom iz člena 5(1)(b), (c), (d) in (e).
Člen 7
Imetniki dovoljenja
1. Države članice zagotovijo, da ima primarno odgovornost za varnost objektov oziroma dejavnosti za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki imetnik dovoljenja. Ta odgovornost ni prenosljiva.
2. Države članice zagotovijo, da morajo imetniki dovoljenja v skladu z veljavnim nacionalnim okvirom pod predpisanim nadzorom pristojnega regulativnega organa redno na sistematičen in preverljiv način ocenjevati, preverjati ter do razumno dosegljive mere nenehno izboljševati varnost svojih objektov ali dejavnosti za ravnanje z radioaktivnimi odpadki in izrabljenim gorivom. To se doseže na podlagi ustreznega ocenjevanja varnosti ter drugih utemeljitev in dokazov.
3. Dokazovanje varnosti v okviru podeljevanja dovoljenja za objekt ali dejavnost zajema razvoj in izvajanje dejavnosti ter razvoj, obratovanje in razgradnjo objekta ali zaprtje odlagališča ter fazo po zaprtju odlagališča. Dokazovanje varnosti je sorazmerno z zapletenostjo obratovanja in obsegom tveganja, povezanega z radiokativnimi odpadki in izrabljenim gorivom ter objektom ali dejavnostjo. Postopek izdaje dovoljenja prispeva k varnosti objekta ali dejavnosti v normalnih obratovalnih pogojih, izrednih obratovalnih stanjih in pri projektnih nezgodah. Dokazano mora biti, da je objekt ali dejavnost ustrezno varna. Uvedejo se ukrepi za preprečevanje nesreč in blažitev njihovih posledic, med drugim preverjanje fizičnih ovir in upravnih postopkov imetnika licence za zaščito, ki morajo odpovedati, preden bi ionizirajoče sevanje lahko znatno prizadelo delavce in prebivalstvo. S tem pristopom se ugotovijo in zmanjšajo negotovosti.
4. Države članice zagotovijo, da morajo imetniki dovoljenja v skladu z nacionalnim okvirom vzpostaviti in izvajati celovite sisteme upravljanja, tudi za zagotavljanje kakovosti, v katerih je ustrezno prednostno obravnavana varnost celotnega ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, pristojni regulativni organ pa te sisteme redno preverja.
5. Države članice zagotovijo, da morajo imetniki dovoljenja v skladu z nacionalnim okvirom zagotoviti in ohranjati ustrezne finančne in človeške vire, potrebne za izpolnitev njihovih obveznosti v zvezi z varnim ravnanjem z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, ki so določene v odstavkih 1 do 4.
Člen 8
Strokovno znanje in usposobljenost
Države članice zagotovijo, da morajo v skladu z nacionalnim okvirom vse strani za svoje osebje vzpostaviti ureditev za izobraževanje in usposabljanje ter za raziskovalne in razvojne dejavnosti, ki izpolnjuje potrebe nacionalnih programov ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, da bi tako pridobili, ohranili in nadalje razvili potrebno strokovno znanje in usposobljenost.
Člen 9
Finančna sredstva
Države članice poskrbijo, da se v nacionalnem okviru predpiše razpoložljivost ustreznih finančnih sredstev, potrebnih za izvajanje nacionalnih programov iz člena 11, zlasti za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, pri čemer je ustrezno upoštevana odgovornost proizvajalcev izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov.
Člen 10
Preglednost
1. Države članice zagotovijo, da so potrebne informacije o ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki dostopne delavcem in prebivalstvu. Ta obveznost vključuje zagotavljanje, da pristojni regulativni organ javnost obvešča o dogajanju na svojem področju pristojnosti. Informacije se objavijo v skladu z nacionalno zakonodajo in mednarodnimi obveznostmi, če s tem niso ogroženi drugi interesi, na primer varnostni, priznani v nacionalni zakonodaji ali mednarodnih obveznostih.
2. Države članice javnosti v potrebnem obsegu zagotovijo možnost dejanskega sodelovanja v postopku odločanja o ravnanju z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki v skladu z nacionalno zakonodajo in mednarodnimi obveznostmi.
Člen 11
Nacionalni programi
1. Vsaka država članica zagotovi izvajanje svojega nacionalnega programa ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki (v nadaljnjem besedilu: nacionalni program), ki zajema vse vrste izrabljenega goriva in radioaktivnih odpadkov v njeni pristojnosti in vse faze ravnanja z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki od nastanka do odlaganja.
2. Vsaka država članica redno pregleduje in dopolnjuje svoj nacionalni program ob upoštevanju tehničnega oziroma znanstvenega napredka ter priporočil, pridobljenih izkušenj in dobrih praks iz medsebojnih strokovnih pregledov.
Člen 12
Vsebina nacionalnih programov
1. Nacionalni programi določajo, kako nameravajo države članice izvajati svoje nacionalne politike iz člena 4 za odgovorno in varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki, da bi se zagotovilo doseganje ciljev te direktive, ter vključujejo:
(a)
splošne cilje nacionalnih politik držav članic v zvezi z ravnanjem z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki;
(b)
bistvene mejnike in jasne časovne okvire za dosego teh mejnikov glede na glavne cilje nacionalnih programov;
(c)
popis vsega izrabljenega goriva in vseh radioaktivnih odpadkov ter ocene prihodnjih količin, vključno s tistimi iz razgradnje. V popisu sta jasno navedena lokacija in količina radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva v skladu z ustrezno razvrstitvijo radioaktivnih odpadkov;
(d)
koncepte ali načrte in tehnične rešitve za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki od nastanka do odlaganja;
(e)
koncepte in ali načrte za obdobje po zaprtju odlagališča, tudi koliko časa je še treba izvajati ustrezni nadzor in kakšna so potrebna sredstva za dolgoročno ohranitev poznavanja objekta;
(f)
raziskovalne, razvojne in predstavitvene dejavnosti, ki so potrebne za izvajanje rešitev za ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki;
(g)
odgovornosti za izvajanje nacionalnega programa in ključne kazalnike uspešnosti za spremljanje napredka pri izvajanju;
(h)
oceno stroškov nacionalnega programa ter podlago in hipoteze, uporabljene za to oceno, skupaj s časovnim profilom;
(i)
veljavni program/veljavne programe financiranja;
(j)
politiko ali postopek za preglednost iz člena 10;
(k)
sporazum(-e) o ravnanju z izrabljenim gorivom ali radioaktivnimi odpadki, vključno z uporabo odlagališč, sklenjen(-e) z državo članico ali tretjo državo, če obstaja(-jo);
2. Nacionalni program se lahko skupaj z nacionalno politiko utemelji v enem samem dokumentu ali v več dokumentih.
Člen 13
Priglasitev
1. Države članice Komisiji priglasijo svoje nacionalne programe in naknadne večje spremembe.
2. Komisija lahko v šestih mesecih po datumu priglasitve zahteva pojasnila oziroma izrazi mnenje, ali je vsebina nacionalnih programov skladna s členom 12.
3. Države članice v šestih mesecih po prejemu odgovora Komisije predložijo zahtevana pojasnila oziroma Komisijo obvestijo o spremembi nacionalnih programov.
4. Komisija bo pri odločanju o zagotavljanju finančne ali tehnične pomoči Euratoma za objekte ali dejavnosti v zvezi z ravnanjem z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki upoštevala pojasnila držav članic in njihov napredek pri izvajanju nacionalnih programov.
Člen 14
Poročanje
1. Države članice Komisiji prvič predložijo poročilo o izvajanju te direktive do 23. avgusta 2015, nato pa vsaka tri leta, pri čemer izkoristijo preglede in poročanje v skladu s Skupno konvencijo.
2. Komisija na podlagi poročil držav članic, Svetu in Evropskemu parlamentu predloži:
(a)
poročilo o napredku, doseženem pri izvajanju te direktive; in
(b)
popis radioaktivnih odpadkov in izrabljenega goriva na ozemlju Skupnosti ter napovedi za prihodnost.
3. Države članice vsaj vsakih 10 let poskrbijo za redno samo-ocenjevanje svojega nacionalnega okvira, pristojnega regulativnega organa, nacionalnega programa in njegovega izvajanja ter omogočijo mednarodni strokovni pregled svojega nacionalnega okvira, organa oziroma programa, da bi zagotovile izpolnitev visokih varnostnih standardov za varno ravnanje z izrabljenim gorivom in radioaktivnimi odpadki. Rezultati vsakega strokovnega pregleda so sporočeni Komisiji in državam članicam ter se lahko objavijo, če to ni v nasprotju z varnostnimi in zaščitenimi informacijami.
POGLAVJE 3
KONČNE DOLOČBE
Člen 15
Prenos
1. Države članice sprejmejo zakone in druge predpise, potrebne za uskladitev s to direktivo, ne pozneje kot 23. avgusta 2013. O tem takoj obvestijo Komisijo.
Države članice se v sprejetih predpisih sklicujejo na to direktivo ali pa sklic nanjo navedejo ob njihovi uradni objavi. Način sklicevanja določijo države članice.
2. Obveznosti za prenos in izvajanje določb o izrabljenem gorivu iz te direktive se ne uporabljajo na Cipru, Danskem, v Estoniji, na Irskem, v Latviji, Luksemburgu in Malti, dokler so te države odločene, da ne bodo razvijale dejavnosti, povezanih z jedrskim gorivom.
3. Države članice predložijo Komisiji besedila temeljnih predpisov nacionalne zakonodaje, sprejetih na področju, ki ga ureja ta direktiva, in vse poznejše spremembe teh predpisov.
4. Države članice Komisiji prvič priglasijo vsebino svojega nacionalnega programa, ki zajema vse točke iz člena 14 čim prej in ne pozneje kot do 23. avgusta 2015.
Člen 16
Začetek veljavnosti
Ta direktiva začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Člen 17
Naslovniki
Ta direktiva je naslovljena na države članice.
V Bruslju, 19. julija 2011


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 874/2011
of 31 August 2011
concerning the classification of certain goods in the Combined Nomenclature
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EEC) No 2658/87 of 23 July 1987 on the tariff and statistical nomenclature and on the Common Customs Tariff (1), and in particular Article 9(1)(a) thereof,
Whereas:
(1)
In order to ensure uniform application of the Combined Nomenclature annexed to Regulation (EEC) No 2658/87, it is necessary to adopt measures concerning the classification of the goods referred to in the Annex to this Regulation.
(2)
Regulation (EEC) No 2658/87 has laid down the general rules for the interpretation of the Combined Nomenclature. Those rules apply also to any other nomenclature which is wholly or partly based on it or which adds any additional subdivision to it and which is established by specific provisions of the Union, with a view to the application of tariff and other measures relating to trade in goods.
(3)
Pursuant to those general rules, the goods described in column (1) of the table set out in the Annex should be classified under the CN code indicated in column (2), by virtue of the reasons set out in column (3) of that table.
(4)
It is appropriate to provide that binding tariff information which has been issued by the customs authorities of Member States in respect of the classification of goods in the Combined Nomenclature but which is not in accordance with this Regulation can, for a period of three months, continue to be invoked by the holder, under Article 12(6) of Council Regulation (EEC) No 2913/92 of 12 October 1992 establishing the Community Customs Code (2).
(5)
The measures provided for in this Regulation are in accordance with the opinion of the Customs Code Committee,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
The goods described in column (1) of the table set out in the Annex shall be classified within the Combined Nomenclature under the CN code indicated in column (2) of that table.
Article 2
Binding tariff information issued by the customs authorities of Member States, which is not in accordance with this Regulation, can continue to be invoked for a period of three months under Article 12(6) of Regulation (EEC) No 2913/92.
Article 3
This Regulation shall enter into force on the twentieth day following that of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 31 August 2011.


Input:
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 1069/2011 VAN DE COMMISSIE
van 21 oktober 2011
tot vaststelling van de forfaitaire invoerwaarden voor de bepaling van de invoerprijs van bepaalde groenten en fruit
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad van 22 oktober 2007 houdende een gemeenschappelijke ordening van de landbouwmarkten en specifieke bepalingen voor een aantal landbouwproducten („integrale-GMO-verordening”) (1),
Gezien Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 van de Commissie van 7 juni 2011 tot vaststelling van nadere bepalingen voor de toepassing van Verordening (EG) nr. 1234/2007 van de Raad, wat de sectoren groenten en fruit en verwerkte groenten en fruit betreft (2), en met name artikel 136, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
Bij Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 zijn, op grond van de resultaten van de multilaterale handelsbesprekingen van de Uruguayronde, de criteria vastgesteld aan de hand waarvan de Commissie voor de producten en de perioden die in bijlage XVI, deel A, bij die verordening zijn vermeld, de forfaitaire waarden bij invoer uit derde landen vaststelt,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De in artikel 136 van Uitvoeringsverordening (EU) nr. 543/2011 bedoelde forfaitaire invoerwaarden worden vastgesteld in de bijlage bij de onderhavige verordening.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op 22 oktober 2011.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 21 oktober 2011.


Input:
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 813/2011
ze dne 11. srpna 2011,
kterým se mění přílohy II a III nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005, pokud jde o maximální limity reziduí pro acechinocyl, emamektin benzoát, ethametsulfuron-methyl, flubendiamid, fludioxonil, kresoxim-methyl, methoxyfenozid, novaluron, thiakloprid a trifloxystrobin v některých produktech a na jejich povrchu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 396/2005 ze dne 23. února 2005 o maximálních limitech reziduí pesticidů v potravinách a krmivech rostlinného a živočišného původu a na jejich povrchu a o změně směrnice Rady 91/414/EHS (1), a zejména na čl. 14 odst. 1 písm. a) uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Pro kresoxim-methyl, methoxyfenozid, thiakloprid a trifloxystrobin byly maximální limity reziduí (MLR) stanoveny v příloze II a v části B přílohy III nařízení (ES) č. 396/2005. Pro acechinocyl, emamektin benzoát, flubendiamid, fludioxonil a novaluron byly MLR stanoveny v části A přílohy III nařízení (ES) č. 396/2005. Protože pro ethametsulfuron-methyl nebyly MLR dosud v žádné z příloh nařízení (ES) č. 396/2005 stanoveny, použila se standardní hodnota 0,01 mg/kg.
(2)
V rámci postupu v souladu se směrnicí Rady 91/414/EHS ze dne 15. července 1991 o uvádění přípravků na ochranu rostlin na trh (2) byla podle čl. 6 odst. 1 nařízení (ES) č. 396/2005 podána žádost o změnu stávající hodnoty MLR za účelem povolení používání přípravku na ochranu rostlin obsahujícího účinnou látku thiakloprid k ošetření hrachových lusků.
(3)
Pokud jde o acechinocyl, byla podána taková žádost pro použití k ošetření chmele. Pokud jde o emamektin benzoát, byla podána taková žádost pro použití k ošetření citrusových plodů, švestek a meruněk. Pokud jde o fludioxonil, byla podána taková žádost pro použití k ošetření hroznů stolních a moštových. Pokud jde o kresoxim-methyl, byla podána taková žádost pro použití k ošetření borůvek a klikev. Pokud jde o methoxyfenozid, byla podána taková žádost pro použití k ošetření švestek. Pokud jde o trifloxystrobin, byla podána taková žádost pro použití k ošetření lilků a klikev.
(4)
V souladu s čl. 6 odst. 2 a 4 nařízení (ES) č. 396/2005 byla podána žádost pro ethametsulfuron-methyl pro použití k ošetření semen řepky. Povolené použití ethametsulfuron-methylu k ošetření semen řepky v Kanadě má za následek vyšší hladinu reziduí než je hodnota MLR, která byla standardně stanovena nařízením (ES) č. 396/2005. Aby se zabránilo vzniku překážek obchodu pro dovoz řepky, je zapotřebí MLR zvýšit.
(5)
Pokud jde o flubendiamid, byla podána taková žádost o zvýšení stávajících MLR pro ořechy ze stromů, jablka, hrušky, třešně a višně, broskve, hrozny stolní a moštové, salát hlávkový, špenát, celer řapíkatý, sojové boby, bavlníková semena, kukuřici a švestky, aby se zabránilo vzniku překážek obchodu pro dovoz těchto produktů ze Spojených států amerických. Pro stejnou účinnou látku byla podána taková žádost o zvýšení stávající hodnoty MLR pro rýži, aby se zabránilo vzniku překážek obchodu pro dovoz rýže z Indie. Pokud jde o fludioxonil, byla podána taková žádost o zvýšení stávajících MLR pro batáty a jamy, aby se zabránilo vzniku překážek obchodu pro dovoz těchto produktů ze Spojených států amerických. Pokud jde o novaluron, byla podána taková žádost o zvýšení stávající hodnoty MLR pro klikvy, aby se zabránilo vzniku překážek obchodu pro dovoz klikev ze Spojených států amerických. Pokud jde o methoxyfenozid, byla podána taková žádost o zvýšení stávajících MLR pro avokáda a granátová jablka, aby se zabránilo vzniku překážek obchodu pro dovoz těchto produktů ze Spojených států amerických.
(6)
V souladu s článkem 8 nařízení (ES) č. 396/2005 dotčené členské státy tyto žádosti vyhodnotily a hodnotící zprávy byly předloženy Komisi.
(7)
Evropský úřad pro bezpečnost potravin (dále jen „úřad“) žádosti a hodnotící zprávy posoudil, přičemž zkoumal zejména rizika pro spotřebitele a v příslušném případě pro zvířata, a k navrhovaným MLR vydal odůvodněná stanoviska (3). Tato stanoviska předal Komisi a členským státům a zpřístupnil veřejnosti.
(8)
Úřad ve svých odůvodněných stanoviscích dospěl k závěru, že v případě použití trifloxystrobinu k ošetření klikev a v případě použití flubendiamidu k ošetření sojových bobů, bavlníkových semen, kukuřice a švestek údaje o reziduích nepostačují ke zdůvodnění požadovaných MLR. Pokud jde o rajčata, papriku zeleninovou a kukuřici cukrovou, dospěl úřad k závěru, že MLR byly již stanoveny na úrovních, které odpovídají stávajícímu povolenému použití. Pokud jde o emamektin benzoát k ošetření citrusových plodů, dospěl úřad k závěru, že MLR byly již stanoveny na úrovních, které odpovídají stávajícímu povolenému použití. V případě všech ostatních žádostí dospěl úřad k závěru, že všechny požadavky na údaje byly splněny a že změny MLR, o které žadatelé žádají, jsou přijatelné, pokud jde o bezpečnost spotřebitelů, na základě hodnocení expozice spotřebitelů pro 27 konkrétních evropských skupin spotřebitelů. Úřad zohlednil nejnovější informace o toxikologických vlastnostech látek. Ani celoživotní expozice těmto látkám prostřednictvím konzumace všech potravin, které mohou tyto látky obsahovat, ani krátkodobá expozice v důsledku extrémní konzumace příslušných plodin neprokázaly riziko, že by byl překročen přijatelný denní příjem (ADI) nebo akutní referenční dávka (ARfD).
(9)
Na základě odůvodněných stanovisek úřadu a s přihlédnutím k hlediskům významným pro danou záležitost splňují příslušné změny MLR požadavky čl. 14 odst. 2 nařízení (ES) č. 396/2005.
(10)
Nařízení (ES) č. 396/2005 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat a Evropský parlament ani Rada nevyjádřily s těmito opatřeními nesouhlas,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy II a III nařízení (ES) č. 396/2005 se mění v souladu s přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost prvním dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 11. srpna 2011.


Input:
NARIADENIE RADY (EÚ) č. 617/2012
z 10. júla 2012,
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 174/2005, ktorým sa ukladajú obmedzenia na poskytovanie pomoci súvisiacej s vojenskými činnosťami Pobrežiu Slonoviny
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 215,
so zreteľom na rozhodnutie Rady 2012/371/SZBP z 10. júla 2012, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/656/SZBP, ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny (1),
so zreteľom na spoločný návrh vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku a Európskej komisie,
keďže:
(1)
Rada 29. októbra 2010 prijala rozhodnutie 2010/656/SZBP (2), ktorým sa obnovujú obmedzujúce opatrenia voči Pobrežiu Slonoviny a zrušuje sa spoločná pozícia 2004/852/SZBP (3). Nariadenie (ES) č. 174/2005 (4) sprvu prijaté s cieľom umožniť uplatnenie spoločnej pozície 2004/852/SZBP umožňuje tiež uplatniť rozhodnutie 2010/656/SZBP na úrovni Únie uložením obmedzení na poskytovanie pomoci súvisiacej s vojenskými činnosťami Pobrežiu Slonoviny.
(2)
Rozhodnutím 2012/371/SZBP sa mení a dopĺňa rozsah pôsobnosti rozhodnutia 2010/656/SZBP s ohľadom na rezolúciu Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov 2045 (2012) a o zrušení obmedzení na poskytovanie technickej a finančnej pomoci súvisiacej s vojenskými činnosťami. Takisto sa ním rušia obmedzenia na poskytovanie technickej a finančnej pomoci týkajúcej sa vybavenia použiteľného na vnútornú represiu.
(3)
Uvedené opatrenia patria do rozsahu pôsobnosti Zmluvy o fungovaní Európskej únie a preto sú na ich vykonanie potrebné regulačné opatrenia na úrovni Únie, najmä v záujme zaručenia ich jednotného uplatňovania hospodárskymi subjektmi vo všetkých členských štátoch.
(4)
Nariadenie (ES) č. 174/2005 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
(5)
Z dôvodu zabezpečenia účinného vykonávania opatrení stanovených v tomto nariadení by toto nariadenie malo nadobudnúť účinnosť dňom jeho uverejnenia,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (ES) č. 174/2005 sa týmto mení a dopĺňa takto:
1.
Článok 1 sa nahrádza takto:
„Článok 1
Na účely tohto nariadenia ‚sankčný výbor‘ znamená výbor Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov zriadený podľa odseku 14 rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN (BR OSN) 1572 (2004).“
2.
Článok 2 sa zrušuje.
3.
Článok 3 sa nahrádza takto:
„Článok 3
Zakazuje sa:
a)
predávať, dodávať, prepravovať alebo vyvážať, priamo alebo nepriamo, vybavenie, ktoré by sa mohlo použiť na vnútornú represiu uvedené v prílohe I, bez ohľadu na to, či pochádza alebo nie z Únie, akejkoľvek osobe, subjektu alebo orgánu na Pobreží Slonoviny alebo na použitie v tejto krajine;
b)
zúčastňovať sa vedome a úmyselne na činnostiach, ktorých predmetom alebo dôsledkom je priame alebo nepriame podporovanie transakcií uvedených v písmene a) tohto článku.“
4.
Článok 4 sa zrušuje.
5.
V článku 4a sa odseky 1 a 2 nahrádzajú takto:
„1. Odchylne od článku 3 môže príslušný orgán uvedený v prílohe II z členského štátu, v ktorom je usadený vývozca alebo poskytovateľ služieb, za podmienok, ktoré uzná za vhodné, povoliť predaj, dodávky, prepravu alebo vývoz nesmrtonosného vybavenia uvedeného v prílohe I, keď usúdi, že príslušné nesmrtonosné vybavenie je určené výlučne na to, aby sa bezpečnostným silám Pobrežia Slonoviny umožnilo používať iba vhodnú a primeranú silu pri udržiavaní verejného poriadku.
2. Odchylne od článku 3 môže príslušný orgán uvedený v prílohe II z členského štátu, v ktorom je usadený vývozca alebo poskytovateľ služieb, za podmienok, ktoré uzná za vhodné, povoliť predaj, dodávky, prepravu alebo vývoz vybavenia uvedeného v prílohe I, použiteľného na vnútornú represiu, ktoré je však určené výlučne na podporu procesu reformy sektora bezpečnosti na Pobreží Slonoviny a na podporu operácie Organizácie Spojených národov na Pobreží slonoviny (UNOCI) alebo použitie z jej strany a francúzskych jednotiek, které ju podporujú.“
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 10. júla 2012


Input:
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 514/2010,
15. juuni 2010,
milles käsitletakse Pediococcus pentosaceuse (DSM 16244) kasutamise lubamist söödalisandina kõikide loomaliikide puhul
(EMPs kohaldatav tekst)
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi ja nõukogu 22. septembri 2003. aasta määrust (EÜ) nr 1831/2003 loomasöötades kasutatavate söödalisandite kohta, (1) eriti selle artikli 9 lõiget 2,
ning arvestades järgmist:
(1)
Määruses (EÜ) nr 1831/2003 on sätestatud loomasöötades kasutatavate söödalisandite lubamise kord ning selliste lubade andmise alused ja menetlused.
(2)
Kooskõlas määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikliga 7 on esitatud taotlus käesoleva määruse lisas kirjeldatud preparaadile loa andmiseks. Taotlusele on lisatud määruse (EÜ) nr 1831/2003 artikli 7 lõikes 3 nõutud üksikasjad ja dokumendid.
(3)
Taotluses käsitletakse Pediococcus pentosaceuse (DSM 16244) lubamist kõikide loomaliikide söödalisandina, mis tuleb klassifitseerida söödalisandite kategooriasse „tehnoloogilised lisandid”.
(4)
Euroopa Toiduohutusameti (edaspidi „toiduohutusamet”) 3. veebruari 2010. aasta arvamuses (2) on öeldud, et Pediococcus pentosaceus (DSM 16244) ei mõju kahjulikult loomade ja inimeste tervisele ega keskkonnale ning et selle preparaadi abil on võimalik silo tootmist parandada. Toiduohutusameti arvates ei ole vajadust turustamisjärgse järelevalve erinõuete järele. Toiduohutusamet kinnitas ka määrusega (EÜ) nr 1831/2003 asutatud ühenduse tugilabori aruande söödalisandi analüüsimeetodi kohta söödas.
(5)
Pediococcus pentosaceuse (DSM 16244) hindamine näitab, et määruse (EÜ) nr 1831/2003 artiklis 5 sätestatud tingimused kasutamise lubamiseks on täidetud. Seepärast tuleks anda luba söödalisandi kasutamiseks käesoleva määruse lisas esitatud viisil.
(6)
Käesoleva määrusega ettenähtud meetmed on kooskõlas toiduahela ja loomatervishoiu alalise komitee arvamusega,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Lisas kirjeldatud preparaati, mis kuulub söödalisandite kategooriasse „tehnoloogilised lisandid” ja funktsionaalrühma „silokonservandid”, lubatakse kasutada söödalisandina loomasöötades kõnealuses lisas esitatud tingimustel.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub kahekümnendal päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 15. juuni 2010


Input:
REGLAMENTO (UE) No 834/2011 DE LA COMISIÓN
de 19 de agosto de 2011
por el que se modifica el anexo I del Reglamento (CE) no 689/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, relativo a la exportación e importación de productos químicos peligrosos
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 689/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 17 de junio de 2008, relativo a la exportación e importación de productos químicos peligrosos (1), y, en particular, su artículo 22, apartado 4,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 689/2008 aplica el Convenio de Rotterdam sobre el procedimiento de consentimiento fundamentado previo (procedimiento PIC, según sus siglas en inglés) aplicable a ciertos plaguicidas y productos químicos peligrosos objeto de comercio internacional, firmado el 11 de septiembre de 1998 y aprobado, en nombre de la Comunidad, por medio de la Decisión 2003/106/CE del Consejo (2).
(2)
Procede modificar el anexo I del Reglamento (CE) no 689/2008 para adecuarlo a la evolución de la normativa que regula determinados productos químicos, de conformidad con lo dispuesto en la Directiva 91/414/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, relativa a la comercialización de productos fitosanitarios (3), en la Directiva 98/8/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de febrero de 1998, relativa a la comercialización de biocidas (4), y en el Reglamento (CE) no 1907/2006 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 18 de diciembre de 2006, relativo al registro, la evaluación, la autorización y la restricción de las sustancias y preparados químicos (REACH), por el que se crea la Agencia Europea de Sustancias y Preparados Químicos, se modifica la Directiva 1999/45/CE y se derogan el Reglamento (CEE) no 793/93 del Consejo y el Reglamento (CE) no 1488/94 de la Comisión, así como la Directiva 76/769/CEE del Consejo y las Directivas 91/155/CEE, 93/67/CEE, 93/105/CE y 2000/21/CE de la Comisión (5).
(3)
No se han incluido como sustancias activas en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE las sustancias etalfluralina, ácido indolilacético y tiobencarb, lo que tiene como consecuencia que dichas sustancias activas no pueden utilizarse como plaguicidas y, por consiguiente, deben añadirse a las listas de productos químicos del anexo I, partes 1 y 2, del Reglamento (CE) no 689/2008.
(4)
No se ha incluido la sustancia guazatina como sustancia activa en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE, y tampoco se ha incluido dicha sustancia, que figura como triacetato de guazatina, como sustancia activa en los anexos I, IA o IB de la Directiva 98/8/CE, lo que tiene como consecuencia que la guazatina no puede utilizarse como plaguicida y debe añadirse, por tanto, a las listas de productos químicos del anexo I, partes 1 y 2, del Reglamento (CE) no 689/2008. El proceso de inclusión de la guazatina en el anexo I había quedado en suspenso, debido a una nueva solicitud de inclusión en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE, presentada con arreglo al artículo 13 del Reglamento (CE) no 33/2008 de la Comisión, de 17 de enero de 2008, por el que se establecen disposiciones detalladas de aplicación de la Directiva 91/414/CEE del Consejo en lo que se refiere a un procedimiento ordinario y acelerado de evaluación de las sustancias activas que forman parte del programa de trabajo mencionado en el artículo 8, apartado 2, de dicha Directiva pero que no figuran en su anexo I (6). Esta nueva solicitud ha sido retirada por el solicitante, con el resultado de que ha desaparecido el motivo de la suspensión de la inclusión en el anexo I. Por tanto, la sustancia guazatina debe añadirse a la lista de productos químicos que recoge el anexo I del Reglamento (CE) no 689/2008.
(5)
No se ha incluido la sustancia 1,3-dicloropropeno como sustancia activa en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE, con el resultado de que dicha sustancia no puede utilizarse como plaguicida y, por consiguiente, debe añadirse a las listas de productos químicos del anexo I, partes 1 y 2, del Reglamento (CE) no 689/2008. El proceso de inclusión del 1,3-dicloropropeno en el anexo I, parte 2, había quedado en suspenso, debido a una nueva solicitud de inclusión en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE, presentada con arreglo al artículo 13 del Reglamento (CE) no 33/2008. Esa nueva solicitud ha dado lugar de nuevo a la decisión de no incluir como sustancia activa en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE la sustancia 1,3-dicloropropeno, con el resultado de que el 1,3-dicloropropeno sigue sin poder utilizarse como plaguicida y de que ha desaparecido el motivo de la suspensión de la inclusión en el anexo I, parte 2. Por tanto, la sustancia 1,3-dicloropropeno debe añadirse a la lista de productos químicos que recoge el anexo I, parte 2, del Reglamento (CE) no 689/2008.
(6)
La sustancia haloxifop-P se ha incluido como sustancia activa en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE, con el resultado de que dicha sustancia ya puede utilizarse como plaguicida. Por consiguiente, la sustancia activa que figura como haloxifop-R debe suprimirse del anexo I, parte 1, del Reglamento (CE) no 689/2008.
(7)
Procede modificar el anexo I del Reglamento (CE) no 689/2008 en consecuencia.
(8)
Con el fin de que los Estados miembros y la industria tengan tiempo suficiente para tomar las medidas necesarias, procede diferir la aplicación del presente Reglamento.
(9)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité creado en virtud del artículo 133 del Reglamento (CE) no 1907/2006.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El anexo I del Reglamento (CE) no 689/2008 queda modificado de la forma que establece el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será aplicable a partir del 1 de octubre de 2011.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 19 de agosto de 2011.


Input:
ROZHODNUTIE RADY
z 12. júla 2010
o pridelení finančných prostriedkov uvoľnených z projektov v rámci deviateho a predchádzajúcich Európskych rozvojových fondov (ERF) na účely riešenia potrieb najzraniteľnejších skupín obyvateľstva v Sudáne
(2010/406/EÚ)
RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 217,
so zreteľom na návrh Európskej komisie,
so zreteľom na vnútornú dohodu medzi zástupcami vlád členských štátov, ktorí sa zišli na zasadnutí Rady, o financovaní pomoci Spoločenstva na základe viacročného finančného rámca na obdobie rokov 2008 - 2013 v súlade s dohodou o partnerstve AKT-ES a o poskytnutí finančnej pomoci zámorským krajinám a územiam, na ktoré sa vzťahuje časť štyri Zmluvy o ES (1), a najmä na jej článok 1 ods. 4 a článok 6,
keďže:
(1)
Sudánska vláda sa rozhodla neratifikovať Dohodu o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej, podpísanú v Cotonou 23. júna 2000 (2) a po prvýkrát zmenenú a doplnenú v Luxemburgu 25. júna 2005 (3), a tým stratila prístup k desiatemu Európskemu rozvojovému fondu (ERF) národného indikatívneho programu (NIP) s celkovým objemom prostriedkov 294,9 milliónov EUR, ktorý sa v súčasnosti ponecháva v desiatom ERF.
(2)
Súčasná politická situácia v Sudáne, ako aj humanitárna kríza v Darfúre, južnom Sudáne, východnom Sudáne a prechodových oblastiach si vyžaduje výraznú účasť Európskej únie vrátane poskytnutia nevyhnutnej pomoci sudánskemu obyvateľstvu. Nedostatok spôsobený nedostupnosťou desiateho ERF značne zníži schopnosť Únie pomôcť obyvateľstvu a prispieť k stabilizovaniu krajiny, čo by mohlo ovplyvniť širšie územie.
(3)
Na preklenutie tohto nedostatku financií, ktorý sa vyskytne, je vhodné použiť finančné prostriedky uvoľnené z deviateho ERF a predchádzajúcich ERF.
(4)
Finančné prostriedky by sa mali použiť na uspokojenie potrieb najzraniteľnejších skupín obyvateľstva v Sudáne, najmä v oblastiach postihnutých konfliktom vrátane Darfúru, južného Sudánu, východného Sudánu a prechodových oblastí. Budú pridelené na základe rozhodnutia o financovaní, ktoré má prijať Komisia. Takisto by sa malo zabezpečiť pokrytie nákladov na podporné opatrenia.
(5)
Tieto finančné prostriedky by mali byť spravované na základe centralizovaného a spoločného hospodárenia a na účely zjednodušenia podľa vykonávacích ustanovení pre desiaty ERF,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
1. Finančné prostriedky vo výške 150 miliónov EUR, ktoré už nie sú viazané na projekty v rámci deviateho a predchádzajúcich ERF, sa prideľujú na účely reagovania na potreby najzraniteľnejších skupín obyvateľstva v Sudáne. Na podporné výdavky Komisie sú určené 2 % z tejto sumy.
2. Tieto finančné prostriedky sa spravujú na základe centralizovaného a spoločného hospodárenia v súlade s pravidlami a postupmi platnými pre desiaty ERF.
Článok 2
Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho prijatí.
V Bruseli 12. júla 2010


Input:
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 261/2010
z 25. marca 2010,
ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 297/95, pokiaľ ide o úpravu poplatkov splatných Európskej agentúre pre lieky na základe miery inflácie
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 297/95 z 10. februára 1995 o poplatkoch splatných Európskej agentúre na hodnotenie liekov (1), a najmä na jeho článok 12,
keďže:
(1)
Podľa článku 67 ods. 3 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 z 31. marca 2004, ktorým sa stanovujú postupy Spoločenstva pri povoľovaní liekov na humánne použitie a na veterinárne použitie a pri vykonávaní dozoru nad týmito liekmi a ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky (2), príjmy Európskej agentúry pre lieky (ďalej len „agentúra“) pozostávajú z príspevku Únie a poplatkov, ktoré podniky platia agentúre. V nariadení (ES) č. 297/95 sa stanovujú kategórie a výška takýchto poplatkov.
(2)
V článku 12 nariadenia (ES) č. 297/95 sa požaduje, aby sa poplatky splatné agentúre aktualizovali každý rok na základe miery inflácie.
(3)
Tieto poplatky by sa preto mali aktualizovať na základe miery inflácie v roku 2009. Podľa údajov zverejnených Štatistickým úradom Európskej únie (Eurostat) v roku 2009 miera inflácie dosahovala v Únii výšku 1 %.
(4)
V záujme zjednodušenia by sa upravená výška poplatkov mala zaokrúhliť na najbližších 100 EUR.
(5)
Nariadenie (ES) č. 297/95 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
(6)
Na účely právnej istoty by sa toto nariadenie nemalo uplatňovať na platné žiadosti, o ktorých sa má rozhodnúť k 1. aprílu 2010.
(7)
Podľa článku 12 nariadenia (ES) č. 297/95 sa poplatky musia aktualizovať s účinnosťou od 1. apríla 2010. Preto je vhodné, aby toto nariadenie urýchlene nadobudlo účinnosť a uplatňovalo sa od uvedeného dátumu,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Nariadenie (ES) č. 297/95 sa mení a dopĺňa takto:
1.
Článok 3 sa mení a dopĺňa takto:
a)
Odsek 1 sa mení a dopĺňa takto:
i)
písmeno a) sa mení a dopĺňa takto:
-
v prvom pododseku sa suma „251 600 EUR“ nahrádza sumou „254 100 EUR“,
-
v druhom pododseku sa suma „25 200 EUR“ nahrádza sumou „25 500 EUR“,
-
v treťom pododseku sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“;
ii)
písmeno b) sa mení a dopĺňa takto:
-
v prvom pododseku sa suma „97 600 EUR“ nahrádza sumou „98 600 EUR“,
-
v druhom pododseku sa suma „162 600 EUR“ nahrádza sumou „164 200 EUR“,
-
v treťom pododseku sa suma „9 700 EUR“ nahrádza sumou „9 800 EUR“,
-
vo štvrtom pododseku sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“;
iii)
písmeno c) sa mení a dopĺňa takto:
-
v prvom pododseku sa suma „75 500 EUR“ nahrádza sumou „76 300 EUR“,
-
v druhom pododseku sa spojenie „od 18 900 EUR do 56 600 EUR“ nahrádza spojením „od 19 100 EUR do 57 200 EUR“,
-
v treťom pododseku sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“.
b)
Odsek 2 sa mení a dopĺňa takto:
i)
písmeno a) prvý pododsek sa mení a dopĺňa takto:
-
suma „6 300 EUR“ sa nahrádza sumou „6 400 EUR“;
ii)
písmeno b) sa mení a dopĺňa takto:
-
v prvom pododseku sa suma „75 500 EUR“ nahrádza sumou „76 300 EUR“,
-
v druhom pododseku sa spojenie „od 18 900 EUR do 56 600 EUR“ nahrádza spojením „od 19 100 EUR do 57 200 EUR“.
c)
V odseku 3 sa suma „12 500 EUR“ nahrádza sumou „12 600 EUR“.
d)
V odseku 4 sa suma „18 900 EUR“ nahrádza sumou „19 100 EUR“.
e)
V odseku 5 sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“.
f)
Odsek 6 sa mení a dopĺňa takto:
i)
v prvom pododseku sa suma „90 200 EUR“ nahrádza sumou „91 100 EUR“;
ii)
v druhom pododseku sa spojenie „od 22 500 EUR do 67 600 EUR“ nahrádza spojením „od 22 700 EUR do 68 300 EUR“.
2.
V článku 4 sa suma „62 800 EUR“ nahrádza sumou „63 400 EUR“.
3.
Článok 5 sa mení a dopĺňa takto:
a)
Odsek 1 sa mení a dopĺňa takto:
i)
písmeno a) sa mení a dopĺňa takto:
-
v prvom pododseku sa suma „125 800 EUR“ nahrádza sumou „127 100 EUR“,
-
v druhom pododseku sa suma „12 500 EUR“ nahrádza sumou „12 600 EUR“,
-
v treťom pododseku sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“,
-
štvrtý pododsek sa mení a dopĺňa takto:
-
suma „62 800 EUR“ sa nahrádza sumou „63 400 EUR“,
-
suma „6 300 EUR“ sa nahrádza sumou „6 400 EUR“;
ii)
písmeno b) sa mení a dopĺňa takto:
-
v prvom pododseku sa suma „62 800 EUR“ nahrádza sumou „63 400 EUR“,
-
v druhom pododseku sa suma „106 300 EUR“ nahrádza sumou „107 400 EUR“,
-
v treťom pododseku sa suma „12 500 EUR“ nahrádza sumou „12 600 EUR“,
-
vo štvrtom pododseku sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“,
-
piaty pododsek sa mení a dopĺňa takto:
-
suma „31 400 EUR“ sa nahrádza sumou „31 700 EUR“,
-
suma „6 300 EUR“ sa nahrádza sumou „6 400 EUR“;
iii)
písmeno c) sa mení a dopĺňa takto:
-
v prvom pododseku sa suma „31 400 EUR“ nahrádza sumou „31 700 EUR“,
-
v druhom pododseku sa spojenie „od 7 800 EUR do 23 500 EUR“ nahrádza spojením „od 7 900 EUR do 23 700 EUR“,
-
v treťom pododseku sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“.
b)
Odsek 2 sa mení a dopĺňa takto:
i)
v písmene a) sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“;
ii)
písmeno b) sa mení a dopĺňa takto:
-
v prvom pododseku sa suma „37 700 EUR“ nahrádza sumou „38 100 EUR“,
-
v druhom pododseku sa spojenie „od 9 400 EUR do 28 300 EUR“ nahrádza spojením „od 9 500 EUR do 28 600 EUR“,
-
v treťom pododseku sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“.
c)
V odseku 3 sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“.
d)
V odseku 4 sa suma „18 900 EUR“ nahrádza sumou „19 100 EUR“.
e)
V odseku 5 sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“.
f)
Odsek 6 sa mení a dopĺňa takto:
i)
v prvom pododseku sa suma „30 100 EUR“ nahrádza sumou „30 400 EUR“;
ii)
v druhom pododseku sa spojenie „od 7 500 EUR do 22 500 EUR“ nahrádza spojením „od 7 600 EUR do 22 700 EUR“.
4.
V článku 6 sa suma „37 700 EUR“ nahrádza sumou „38 100 EUR“.
5.
Článok 7 sa mení a dopĺňa takto:
a)
V prvom odseku sa suma „62 800 EUR“ nahrádza sumou „63 400 EUR“.
b)
V druhom odseku sa suma „18 900 EUR“ nahrádza sumou „19 100 EUR“.
6.
Článok 8 sa mení a dopĺňa takto:
a)
Odsek 1 sa mení a dopĺňa takto:
i)
v druhom pododseku sa suma „75 500 EUR“ nahrádza sumou „76 300 EUR“;
ii)
v treťom pododseku sa suma „37 700 EUR“ nahrádza sumou „38 100 EUR“;
iii)
vo štvrtom pododseku sa spojenie „od 18 900 EUR do 56 600 EUR“ nahrádza spojením „od 19 100 EUR do 57 200 EUR“;
iv)
v piatom pododseku sa spojenie „od 9 400 EUR do 28 300 EUR“ nahrádza spojením „od 9 500 EUR do 28 600 EUR“.
b)
Odsek 2 sa mení a dopĺňa takto:
i)
v druhom pododseku sa suma „251 600 EUR“ nahrádza sumou „254 100 EUR“;
ii)
v treťom pododseku sa suma „125 800 EUR“ nahrádza sumou „127 100 EUR“;
iii)
v piatom pododseku sa spojenie „od 2 700 EUR do 216 800 EUR“ nahrádza spojením „od 2 700 EUR do 219 000 EUR“;
iv)
v šiestom pododseku sa suma „108 500 EUR“ nahrádza sumou „109 600 EUR“.
c)
V odseku 3 sa suma „6 300 EUR“ nahrádza sumou „6 400 EUR“.
Článok 2
Toto nariadenie sa neuplatní na platné žiadosti nevybavené k 1. aprílu 2010.
Článok 3
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. apríla 2010.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 25. marca 2010


Input:
DECISIÓN DEL CONSEJO
de 13 de diciembre de 2011
relativa a la plena aplicación de las disposiciones del acervo de Schengen en el Principado de Liechtenstein
(2011/842/UE)
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Protocolo entre la Unión Europea, la Comunidad Europea, la Confederación Suiza y el Principado de Liechtenstein sobre la adhesión del Principado de Liechtenstein al Acuerdo entre la Unión Europea, la Comunidad Europea y la Confederación Suiza sobre la asociación de la Confederación Suiza a la ejecución, aplicación y desarrollo del acervo de Schengen (1), y, en particular, su artículo 10, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
(1)
El artículo 10, apartado 1, del citado Protocolo establece que las disposiciones del acervo de Schengen se aplicarán en el Principado de Liechtenstein en virtud de una decisión del Consejo a tal efecto, tras asegurarse el Consejo del cumplimiento por parte de Liechtenstein de las condiciones necesarias para la aplicación de dicho acervo.
(2)
El Consejo, tras haber comprobado que el Principado de Liechtenstein cumple las condiciones para la aplicación de la parte del acervo Schengen relativa a la protección de datos, declaró aplicables, en virtud de la Decisión 2011/352/UE (2), las disposiciones del acervo de Schengen relativas al Sistema de Información de Schengen al Principado de Liechtenstein, a partir del 9 de junio de 2011.
(3)
El Consejo ha comprobado, de conformidad con los procedimientos de evaluación de Schengen establecidos en la Decisión del Comité ejecutivo de 16 de septiembre de 1998 relativa a la creación de una Comisión permanente de evaluación y aplicación de Schengen [SCH/Com-ex (98) 26 def.] (3), que se han cumplido en el Principado de Liechtenstein las condiciones necesarias para la aplicación del acervo de Schengen en todos los demás ámbitos del acervo de Schengen.
(4)
El 13 de diciembre de 2011, el Consejo llegó a la conclusión de que en el Principado de Liechtenstein se han cumplido las condiciones relativas a cada uno de los ámbitos mencionados.
(5)
Se puede fijar la fecha para la aplicación de la totalidad del acervo de Schengen en el Principado de Liechtenstein, es decir, la fecha a partir de la cual deberán suprimirse los controles sobre las personas en las fronteras interiores con el Principado de Liechtenstein.
(6)
A partir de esa fecha deberán levantarse las restricciones que pesan sobre el uso del Sistema de Información de Schengen, dispuestas en la Decisión 2011/352/UE.
(7)
De conformidad con el artículo 15 del Acuerdo entre la Comunidad Europea y la Confederación Suiza, sobre los criterios y mecanismos para determinar el Estado miembro responsable del examen de una solicitud de asilo presentada en un Estado miembro o en Suiza (4) y con el artículo 8 del Protocolo entre la Comunidad Europea, la Confederación Suiza y el Principado de Liechtenstein sobre la adhesión del Principado de Liechtenstein al Acuerdo entre la Comunidad Europea y la Confederación Suiza sobre los criterios y mecanismos para determinar el Estado responsable del examen de una solicitud de asilo presentada en un Estado miembro o en Suiza (5), este último Acuerdo se aplica desde el 7 de marzo de 2011.
(8)
El Acuerdo entre el Principado de Liechtenstein y el Reino de Dinamarca sobre la ejecución, aplicación y desarrollo del acervo de Schengen, basados en las disposiciones del título V del Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea, firmado en Bruselas el 18 de marzo de 2011, dispone que dicho Acuerdo entrará en vigor en la misma fecha en que lo hagan las disposiciones indicadas en el artículo 2 del Protocolo para el Principado de Liechtenstein.
(9)
De conformidad con el artículo 15, apartado 1, párrafo segundo, del Acuerdo entre la Unión Europea, la Comunidad Europea y la Confederación Suiza sobre la asociación de la Confederación Suiza a la ejecución, aplicación y desarrollo del acervo de Schengen (6), y como resultado de la aplicación parcial del acervo de Schengen por parte del Reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda del Norte según lo establecido en la Decisión 2004/926/CE del Consejo, de 22 de diciembre de 2004, sobre la ejecución de partes del acervo de Schengen por el Reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda del Norte (7), y, en particular, su artículo 1, párrafo primero, solo parte de las disposiciones del acervo Schengen aplicables al Principado de Liechtenstein en sus relaciones con los Estados miembros que aplican el acervo Schengen en su totalidad han de aplicarse en las relaciones del Principado de Liechtenstein con el Reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda del Norte.
(10)
De conformidad con el artículo 15, apartado 1, párrafo tercero, del Acuerdo entre la Unión Europea, la Comunidad Europea y la Confederación Suiza sobre la asociación de la Confederación Suiza a la ejecución, aplicación y desarrollo del acervo de Schengen, y como resultado de la aplicación parcial del acervo de Schengen por parte de la República de Chipre, sobre la base del artículo 3, apartado 2, del Acta de adhesión de 2003, por una parte, y de la República de Bulgaria y Rumanía, sobre la base del artículo 4, apartado 2, del Acta de Adhesión de 2005, por otra, solo la parte del acervo Schengen aplicable a estos Estados miembros debe ser aplicable al Principado de Liechtenstein en sus relaciones con los mismos.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
1. Todas las disposiciones contempladas en el anexo A y en el anexo B del Acuerdo entre la Unión Europea, la Comunidad Europea y la Confederación Suiza sobre la asociación de la Confederación Suiza a la ejecución, aplicación y desarrollo del acervo de Schengen, así como todas las disposiciones incluidas en el anexo del Protocolo a dicho Acuerdo, y cualquier acto que constituya un desarrollo posterior de una o varias de dichas disposiciones se aplicarán al Principado de Liechtenstein en sus relaciones con el Reino de Bélgica, la República Checa, el Reino de Dinamarca, la República Federal de Alemania, la República de Estonia, la República Helénica, el Reino de España, la República Francesa, la República Italiana, la República de Letonia, la República de Lituania, el Gran Ducado de Luxemburgo, Hungría, Malta, el Reino de los Países Bajos, la República de Austria, la República de Polonia, la República Portuguesa, la República de Eslovenia, la República de Eslovaquia, la República de Finlandia y el Reino de Suecia a partir del 19 de diciembre de 2011.
Todas las restricciones impuestas por los países a que se refiere el párrafo primero al uso del Sistema de Información de Schengen quedarán levantadas desde esa misma fecha.
2. Las disposiciones del acervo de Schengen que aplica el Reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda del Norte sobre la base del artículo 1 de la Decisión 2004/926/CE y de cualquier acto que constituya un desarrollo ulterior de una o varias de dichas disposiciones, se aplicarán al Principado de Liechtenstein en sus relaciones con el Reino Unido de Gran Bretaña e Irlanda del Norte a partir del 19 de diciembre de 2011.
3. Las disposiciones del acervo de Schengen aplicables a la República de Chipre, sobre la base del artículo 3, apartado 1, del Acta de Adhesión de 2003, por una parte, y a la República de Bulgaria y Rumanía, sobre la base del artículo 4, apartado 1, del Acta de adhesión de 2005, por otra, y cualquier acto que constituya un desarrollo ulterior de una o varias de dichas disposiciones, se aplicarán al Principado de Liechtenstein en sus relaciones con la República de Chipre, la República de Bulgaria y Rumanía a partir del 19 de diciembre de 2011.
Artículo 2
La presente Decisión entrará en vigor el día de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Hecho en Bruselas, el 13 de diciembre de 2011.


Input:
REGOLAMENT TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 701/2012
tat-30 ta’ Lulju 2012
li jemenda r-Regolament ta’ Implimentazzjoni (UE) Nru 543/2011 li jistabbilixxi regoli dettaljati għall-applikazzjoni tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1234/2007 għas-setturi tal-frott u l-ħaxix u tal-frott u l-ħaxix ipproċessat
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1234/2007 tat-22 ta’ Ottubru 2007 li jistabbilixxi organizzazzjoni komuni ta’ swieq agrikoli u dwar dispożizzjonijiet speċifiċi għal ċerti prodotti agrikoli (ir-Regolament Waħdieni dwar l-OKS) (1), u b'mod partikolari l-Artikoli 103h, 127(c) u 143 flimkien mal-Artikolu 4 tiegħu,
Billi:
(1)
Ir-Regolament (KE) Nru 1234/2007 jistabbilixxi organizzazzjoni komuni ta’ swieq agrikoli inklużi s-setturi tal-frott u l-ħaxix u dawk tal-frott u l-ħaxix ipproċessat. Skont l-Artikolu 103c ta' dak ir-Regolament, programmi operattivi fis-settur tal-frott u tal-ħaxix jistgħu jinkludu miżuri għall-prevenzjoni u l-ġestjoni tal-kriżijiet, bil-għan li jiġu evitati u ttrattati kriżijiet fis-swieq tal-frott u tal-ħaxix.
(2)
Skont l-Artikolu 79(1) tar-Regolament ta’ Implimentazzjoni tal-Kummissjoni (UE) Nru 543/2011 (2), l-Anness XI ta' dak ir-Regolament ta' Implimentazzjoni jistipula l-ammonti massimi ta' appoġġ għall-prodotti rtirati mis-suq elenkati fih. Dawk l-ammonti għandhom jiġu ffissati sabiex ikun evitat li l-irtirar isir punt tal-ħruġ alternattiv permanenti għall-prodotti meta mqabbel mat-tqegħid tagħhom fis-suq u biex jiġi żgurat, fl-istess waqt, li l-irtirar jibqa’ strument effettiv għall-prevenzjoni u għall-ġestjoni tal-kriżijiet.
(3)
Sabiex ikun żgurat li l-irtirar jibqa' strument effettiv għall-prevenzjoni u l-ġestjoni tal-kriżijiet, l-ammonti massimi ta’appoġġ għal irtirar mis-suq għandhom jiżdiedu għal dak il-frott u ħaxix fejn il-livelli attwali ta' appoġġ huma partikolarment baxxi meta mqabbla mal-prezzijiet medji tal-produtturi fl-Unjoni. Dan huwa l-każ għat-tadam, l-għeneb, il-berquq, il-lanġas, il-brunġiel u l-bettieħ. Minbarra dan, sabiex jiġi evitat kumpens żejjed għall-irtirar ta' tadam bi prezz aktar baxx maħsub għall-ipproċessar, għandu jiġi introdott ammont divrenzjat għat-tadam prodott mill-1 ta’ Ġunju sal-31 ta’ Ottubru, li huwa l-perjodu li fih jista' jiġi rtirat it-tadam maħsub għall-ipproċessar.
(4)
Sabiex tiġi mħeġġa d-distribuzzjoni bla ħlas ta' frott u ħaxix irtirat fi ħdan it-tifsira tal-Artikolu 103d(4) tar-Regolament (KE) Nru 1234/2007 u kwalunkwe destinazzjoni oħra ekwivalenti approvata mill-Istati Membri, għandu jiġi ffissat ammont massimu ta’ għajnuna ogħla minn dak għal destinazzjonijiet oħra, jekk id-differenza bejn prezz medju ta' produttur fl-Unjoni u l-livelli ta' appoġġ massimu attwali jippermettu dan mingħajr il-ħolqien ta' punt tal-ħruġ alternattiv għal prodotti meta mqabbel mat-tqegħid tagħhom fis-suq. Dan huwa l-każ għall-pastard, it-tadam, it-tuffieħ, l-għeneb, il-berquq, il-lanġas, il-brunġiel, il-bettieħ, id-dulliegħ, il-klementini u l-lumi.
(5)
Sabiex tiġi ffacilitiata d-distribuzzjoni tal-prodotti rtirati minn organizzazzjonijiet u istituzzjonijiet tal-karità, dawk l-organizzazzjonijiet u l-istituzzjonijiet għandhom ikunu obbligati biss li jżommu kontijiet finanzjarji għall-operazzjoni inkwistjoni jekk ikunu talbu u kisbu l-awtorizzazzjoni mill-awtoritajiet kompetenti tal-Istat Membru biex jitolbu kontribuzzjoni finanzjarja simbolika mingħand dawk li finalment jirċievu l-prodott. Il-possibbiltà li tintalab tali kontribuzzjoni għandha tkun estiża wkoll għal prodotti friski.
(6)
Sabiex jitqiesu l-esperjenzi tal-passat fl-applikazzjoni ta’ miżuri għall-prevenzjoni u l-ġestjoni tal-kriżijiet, huwa xieraq li jiġu ċċarati d-definizzjonijiet ta’ ħsad bikri u ta' meta ma jsirx ħsad u s-sitwazzjonijiet fejn jistgħu jitwettqu miżuri fir-rigward tal-ħsad bikri u ta' meta ma jsirx ħsad. Minbarra dan, sabiex jiġu allinjati d-diversi miżuri ta’ prevenzjoni u ġestjoni tal-kriżijiet u tiżdied l-effikaċja tagħhom, huwa xieraq li jitħassar l-obbligu speċifiku previst fl-Artikolu 85(2) tar-Regolament ta' Implimentazzjoni (UE) Nru 543/2011 li tiġi inkluża analiżi obbligatorja tas-suq fl-ewwel notifika ta’ kull operazzjoni ta’ ħsad bikri maħsuba.
(7)
Sabiex ikun hemm reazzjoni għal sitwazzjoni ta' kriżi f'daqqa, il-ħsad bikri u li ma jsirx ħsad għandhom ikunu possibbli għall-frott u l-ħaxix b'perjodu ta' ħsad itwal, għalkemm ikun diġà beda l-ħsad normali jew il-produzzjoni kummerċjali tkun diġà ttieħdet miż-żona kkonċernata, soġġetti għal restrizzjonijiet li għandhom jiġu deċiżi mill-Istati Membri. F'dawn il-każijiet, għandha tkun ikkumpensata biss il-produzzjoni li għandha tinħasad sitt ġimgħat wara l-operazzjoni. Billi l-pjanti li jkollhom frott u ħaxix b'perjodu itwal ta' ħsad ta' spiss ikollhom, fl-istess ħin, kemm prodotti misjura kif ukoll dawk mhux misjura, huwa xieraq li ssir deroga mir-regola ġenerali li topponi l-applikazzjoni ta’ miżuri ta' ħsad bikri u li ma jsirx ħsad għall-istess prodott u fl-istess żona partikolari fi kwalunkwe sena partikolari.
(8)
Sabiex jiġi żgurat li ġie ssodisfat l-obbligu li jintwera li kull lott tneħħa skont il-kundizzjonijiet rilevanti u sabiex ikunu permessi kontrolli doganali effettivi bbażati fuq analiżi tar-riskju, għandhom jiġu stabbiliti regoli dettaljati fir-rigward tal-obbligu li jkunu disponibbli għall-awtoritajiet doganali ċerti dokumenti rilevanti għall-kontrolli li għandhom jitwettqu.
(9)
Għalhekk, ir-Regolament ta’ Implimentazzjoni (UE) Nru 543/2011 għandu jiġi emendat skont dan.
(10)
Huwa xieraq li jiġu applikati retroattivament l-ammonti l-ġodda ta’ appoġġ għal irtirar mis-suq mill-1 ta' Lulju 2012 meta jibda l-istaġun ta' kummerċjalizzazzjoni tas-sajf. Sabiex jingħata żmien biżżejjed lill-importaturi biex jaddattaw għar-regoli ġodda li jikkonċernaw is-sistema ta’ prezz ta’ dħul, dawk ir-regoli għandhom japplikaw mill-1 ta’ Settembru 2012.
(11)
Il-Kumitat ta' Ġestjoni għall-Organizzazzjoni Komuni tas-Swieq Agrikoli ma ressaqx opinjoni fil-limitu taż-żmien stabbilit mill-President tiegħu,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Emendi għar-Regolament ta' Implimentazzjoni (UE) Nru 543/2011
Ir-Regolament ta’ Implimentazzjoni (UE) Nru 543/2011 huwa emendat kif ġej:
(1)
Fl-Artikolu 80(2), it-tieni subparagrafu għandu jiġi sostitwit b’dan li ġej:
"Fuq talba, l-Istati Membri jistgħu jawtorizzaw lill-organizzazzjonijiet u l-istituzzjonijiet tal-karità msemmija fl-Artikolu 103d(4) tar-Regolament (KE) Nru 1234/2007 biex jitolbu kontribuzzjoni simbolika mingħand dawk li fl-aħħar mill-aħħar jirċievu l-prodotti rtirati mis-suq. Meta l-organizzazzjonijiet u l-istituzzjonijiet tal-karità kkonċernati jkunu kisbu l-awtorizzazzjoni, minbarra l-obbligi skont l-Artikolu 83(1) ta' dan ir-Regolament, huma għandhom iżommu kontijiet finanzjarji għall-operazzjoni inkwistjoni."
(2)
Fl-Artiklu 83(1), il-punt (b) jinbidel b’dan li ġej:
"(b)
iżommu reġistri separati tal-ħażniet għall-operazzjonijiet inkwistjoni;"
(3)
Fl-Artikolu 84(1), il-punti (a) u (b) huma sostitwiti b’dan li ġej:
"(a)
“ħsad bikri” tfisser il-ħsad totali ta’ prodotti mhux misjura li ma jistgħux jiġu kkummerċjalizzati f’żona partikolari. Il-prodotti kkonċernati ma għandhomx ikunu diġà bil-ħsara qabel il-ħsad bikri, kemm jekk minħabba raġunijiet klimatiċi jew minħabba mard jew affarijiet oħra.
(b)
“meta ma jsirx ħsad” tfisser it-tmiem taċ-ċiklu attwali ta' produzzjoni miż-żona kkonċernata meta l-prodott huwa żviluppat sew u huwa ta’ kwalità tajba, ġusta u kummerċjabbli. Il-qerda tal-prodotti minħabba avveniment klimatiku jew minħabba l-mard ma għandhiex titqies bħala każ ta’ meta ma jsirx il-ħsad."
(4)
L-Artikolu 85 huwa emendat kif ġej:
(a)
fil-paragrafu 2, jitħassar it-tieni subparagrafu.
(b)
il-paragrafu 3 għandu jiġi sostitwit b’dan li ġej:
"3. Miżuri ta' ħsad bikri ma għandhomx jitwettqu fir-rigward tal-frott u l-ħaxix li l-ħsad normali tagħhom ikun diġà beda, u miżuri ta' meta ma jsirx ħsad ma għandhomx isiru fejn il-produzzjoni kummerċjali ttieħdet miż-żona kkonċernata matul iċ-ċiklu ta’ produzzjoni normali.
Madankollu, l-ewwel subparagrafu ma għandux japplika meta l-pjanti tal-frott u l-ħaxix ikollhom perjodu tal-ħsad ta' aktar minn xahar. F'tali każijiet, l-ammonti msemmija fil-paragrafu 4 għandhom jikkumpensaw biss għall-produzzjoni li għandha tinħasad sitt ġimgħat wara operazzjoni ta' ħsad bikri u ta' meta ma jsirx ħsad. Dawk il-pjanti tal-frott u l-ħaxix ma għandhomx jintużaw għal skopijiet ulterjuri ta’ produzzjoni wara li tkun seħħet l-operazzjoni.
Għall-finijiet tat-tieni subparagrafu, l-Istati Membri jistgħu jipprojbixxu l-applikazzjoni ta’ miżuri ta' ħsad bikri u ta' meta ma jsirx ħsad jekk, fil-każ ta’ ħsad bikri, ġiet imwettqa parti sinifikanti tal-ħsad normali u, fil-każ ta' meta ma jsirx ħsad, parti sinifikanti tal-produzzjoni kummerċjali tkun ittieħdet diġà. Stat Membru li biħsiebu japplika din id-dispożizzjoni għandu jistabbilixxi, fl-istrateġija nazzjonali tiegħu, il-parti li jqis bħala sinifikanti.
Il-ħsad bikri u li ma jsirx ħsad ma għandhomx ikunu applikati t-tnejn għall-istess prodott u fl-istess żona partikolari fi kwalunkwe sena partikolari, ħlief għall-finijiet tat-tieni subparagrafu fejn iż-żewġ operazzjonijiet jistgħu jkunu applikati simultanjament."
(c)
fil-paragrafu 4, il-punt (b) għandu jiġi sostitwit b'dan li ġej:
"(b)
f'livell li jkopri mhux iktar minn 90 % tal-livell massimu ta’ appoġġ għall-irtirar mis-suq applikabbli għall-irtirar għal destinazzjonijiet għajr id-distribuzzjoni bla ħlas imsemmija fl-Artikolu 103d(4) tar-Regolament (KE) Nru 1234/2007."
(5)
Fl-Artikolu 109(5), il-punt (a) għandu jiġi sostitwit b’dan li ġej:
"(a)
verifika ta’ kampjun fir-reġistrazzjonijiet tal-ħażniet li għandhom ikunu miżmuma minn dawk li jirċievu u fuq il-kontijiet finanzjarji tal-organizzazzjonijiet u l-istituzzjonijiet tal-karità kkonċernati meta japplika t-tieni subparagrafu tal-Artikolu 80(2);"
(6)
L-Artikolu 110 huwa emendat kif ġej:
(a)
fil-paragrafu 1, jitħassar it-tieni subparagrafu;
(b)
fil-paragrafu 2, jiżdied it-tielet subparagrafu li ġej:
"Meta japplika t-tieni subparagrafu tal-Artikolu 85(3), ma għandux japplika r-rekwiżit, previst fl-ewwel subparagrafu ta’ dan il-paragrafu, li ma jkunx seħħ ebda ħsad parzjali."
(c)
jiddaħħal il-paragrafu 2a li ġej:
"2a. Meta japplika t-tieni subparagrafu tal-Artikolu 85(3), l-Istati Membri għandhom jiżguraw li l-pjanti tal-frott u l-ħaxix li fuqhom ttieħdu miżuri ta' meta ma jsirx ħsad u ħsad bikri ma jintużawx għal skopijiet ulterjuri ta' produzzjoni."
(7)
L-Artikolu 121 huwa emendat kif ġej:
(a)
fil-paragrafu 1, jitħassar il-punt (a);
(b)
fil-paragrafu 2, jiddaħħal is-subparagrafu li ġej:
"Il-Punt (b) tal-ewwel subparagrafu ta' dan il-paragrafu ma għandux japplika fejn japplika t-tieni subparagrafu tal-Artikolu 85(3)."
(8)
Fl-Artikolu 137(4), jiżdiedu r-raba' u l-ħames subparagrafi li ġejjin:
"Sabiex jingħata prova li l-lott tneħħa skont il-kundizzjonijiet stipulati fl-ewwel subparagrafu,, flimkien mal-fattura, għandhom ikunu disponibbli mill-importatur id-dokumenti kollha meħtieġa għat-twettiq tal-kontrolli doganali rilevanti fir-rigward tal-bejgħ u t-tneħħija ta' kull prodott tal-lott inkwistjoni. Dan għandu jinkludi d-dokumenti relatati mat-trasport, l-assigurazzjoni, l-immaniġġar u l-ħżin tal-lott.
Fejn l-istandards tal-kummerċjalizzazzjoni msemmija fl-Artikolu 3 jesiġu li jiġu indikati l-varjetà tal-prodott jew it-tip kummerċjali tal-frott u l-ħaxix fuq l-imballaġġ, il-varjetà tal-prodott jew it-tip kummerċjali tal-frott u l-ħaxix li jiffurmaw parti mil-lott għandhom jiġu indikati fuq id-dokumenti relatati mat-trasport, il-fatturi u l-ordni tal-kunsinna."
(9)
L-Anness XI jinbidel bit-test stabbilit fl-Anness ta’ dan ir-Regolament.
Artikolu 2
Dħul fis-seħħ
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fis-seba' jum wara l-publikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Madankollu, il-punt (8) tal-Artikolu 1 għandu japplika mill-1 ta’ Settembru 2012 u punt (9) tal-Artikolu 1 għandu japplikaw mill-1 ta' Lulju 2012.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, it-30 ta’ Lulju 2012.


Input:
BESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 9 februari 2012
betreffende de niet-opneming van bepaalde stoffen in bijlage I, IA of IB van Richtlijn 98/8/EG van het Europees Parlement en de Raad betreffende het op de markt brengen van biociden
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2012) 645)
(Voor de EER relevante tekst)
(2012/78/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 98/8/EG van het Europees Parlement en de Raad van 16 februari 1998 betreffende het op de markt brengen van biociden (1), en met name artikel 16, lid 2, tweede alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
In Verordening (EG) nr. 1451/2007 van de Commissie van 4 december 2007 betreffende de tweede fase van het in artikel 16, lid 2, van Richtlijn 98/8/EG van het Europees Parlement en de Raad betreffende het op de markt brengen van biociden (2) bedoelde tienjarige werkprogramma is een lijst vastgesteld van werkzame stoffen die met het oog op een mogelijke opneming daarvan in bijlage I, IA of IB bij Richtlijn 98/8/EG dienen te worden beoordeeld.
(2)
Voor een aantal van de op die lijst vermelde combinaties van stoffen/productsoorten hebben alle deelnemers zich uit het beoordelingsprogramma teruggetrokken of heeft de voor de beoordeling als rapporteur aangewezen lidstaat niet binnen de in artikel 9 en artikel 12, lid 3, van Verordening (EG) nr. 1451/2007 vastgestelde termijn een volledig dossier ontvangen.
(3)
De Commissie heeft dit derhalve overeenkomstig artikel 11, lid 2, artikel 12, lid 1, en artikel 13, lid 5, van Verordening (EG) nr. 1451/2007 aan de lidstaten meegedeeld. Deze informatie is ook elektronisch openbaar gemaakt.
(4)
In de periode van drie maanden na die bekendmakingen hebben enkele bedrijven belangstelling getoond voor het overnemen van de taak van deelnemer voor een aantal van deze stoffen en productsoorten. Vervolgens hebben die bedrijven evenwel geen volledig dossier ingediend.
(5)
Krachtens artikel 12, leden 4 en 5, van Verordening (EG) nr. 1451/2007 mogen de betrokken stoffen en productsoorten derhalve niet in bijlage I, IA of IB bij Richtlijn 98/8/EG worden opgenomen.
(6)
Omwille van de rechtszekerheid moet worden bepaald vanaf welke datum biociden die de in de bijlage bij dit besluit genoemde productsoorten, die werkzame stoffen uit deze bijlagen bevatten, niet langer op de markt worden gebracht.
(7)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor biociden,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De in de bijlage bij dit besluit genoemde stoffen mogen voor de betrokken productsoorten niet in bijlage I, IA of IB bij Richtlijn 98/8/EG worden opgenomen.
Artikel 2
Voor de doeleinden van artikel 4, lid 2, van Verordening (EG) nr. 1451/2007 mogen biociden van de in de bijlage bij dit besluit genoemde productsoorten, die werkzame uit deze bijlage bevatten, met ingang van 1 februari 2013 niet langer op de markt worden gebracht.
Artikel 3
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 9 februari 2012.


Input:
REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 379/2010
tal-4 ta’ Mejju 2010
li jemenda l-Annessi I, II, III tar-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 3030/93 dwar regoli komuni għall-importazzjonijiet ta’ ċerti prodotti tat-tessuti minn pajjiżi terzi
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 3030/93 tat-12 ta’ Ottubru 1993 dwar regoli komuni għall-importazzjoni ta’ ċerti prodotti tat-tessuti minn pajjiżi terzi (1), u b’mod partikolari l-Artikolu 19 tiegħu,
Billi:
(1)
Ir-regoli komuni għall-importazzjoni ta’ ċerti prodotti tat-tessuti minn pajjiżi terzi għandhom jiġu aġġornati biex jieħdu inkonsiderazzjoni għadd ta’ żviluppi reċenti.
(2)
Il-Ftehim bilaterali bejn il-Komunità Ewropea u r-Repubblika tal-Uzbekistan fuq il-kummerċ ta’ ċerti tessuti skada fil-31 ta’ Diċembru 2004. Sabiex jiġi inkluż is-settur tat-tessuti u tal-ħwejjeġ fl-ambitu tal-Ftehim ta’ Sħubija u Kooperazzjoni, is-sistema ta monitoraġġ fuq il-post għandha titneħħa.
(3)
Ir-Regolament (KEE) Nru 3030/93 għandu għalhekk jiġi emendat skont dan.
(4)
Il-miżuri previsti f’dan ir-Regolament huma skont l-opinjoni tal-Kumitat dwar it-Tessuti mwaqqaf permezz tal-Artikolu 17 tar-Regolament (KEE) Nru 3030/93,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
L-Annessi I, II, III għar-Regolament (KEE) Nru 3030/93 huma emendati skont l-Anness għal dan ir-Regolament.
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ dakinhar tal-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Għandu japplika b’effett mill-5 ta’ Mejju 2010.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, l-4 ta’ Mejju 2010.


Input:
RÅDETS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE 2011/627/FUSP
af 22. september 2011
om gennemførelse af afgørelse 2010/656/FUSP om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d'Ivoire
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til Rådets afgørelse 2010/656/FUSP af 29. oktober 2010 om forlængelse af de restriktive foranstaltninger over for Côte d'Ivoire (1), særlig artikel 6, stk. 2, sammenholdt med artikel 31, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Union, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådet vedtog den 29. oktober 2010 afgørelse 2010/656/FUSP.
(2)
I betragtning af udviklingen i Côte d'Ivoire bør listen over personer og enheder, der er omfattet af restriktive foranstaltninger, i bilag II til afgørelse 2010/656/FUSP ændres -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
De personer, der er opført på listen i bilaget til denne afgørelse, udgår af listen i bilag II til afgørelse 2010/656/FUSP.
Artikel 2
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 22. september 2011.


Input:
REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 886/2010
tas-7 ta’ Ottubru 2010
li jdaħħal denominazzjoni fir-reġistru tad-denominazzjonijiet protetti tal-oriġini u tal-indikazzjonijiet ġeografiċi protetti [Prleška tünka (IĠP)]
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 510/2006 tal-20 ta’ Marzu 2006 dwar il-protezzjoni tal-indikazzjonijiet ġeografiċi u d-denominazzjonijiet tal-oriġini għall-prodotti agrikoli u l-oġġetti tal-ikel (1), u partikolarment l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 7(4) tiegħu,
Billi:
(1)
Skont l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 6(2), u b’applikazzjoni tal-Artikolu 17(2) tar-Regolament (KE) Nru 510/2006, it-talba mressqa mis-Slovenja biex id-denominazzjoni “Prleška tünka” tiddaħħal fir-reġistru, ġiet ippubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (2).
(2)
Ma kien hemm l-ebda oġġezzjoni mibgħuta lill-Kummissjoni skont l-Artikolu 7 tar-Regolament (KE) Nru 510/2006, din id-denominazzjoni għandha għalhekk tiddaħħal fir-reġistru,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Id-denominazzjoni msemmija fl-Anness għal dan ir-Regolament b’dan qed tiddaħħal fir-reġistru.
Artikolu 2
Dan ir-Regolament ser jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f’Il Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, is-7 ta’ Ottubru 2010.