Input:
REGLAMENTO (UE) No 1183/2011 DEL CONSEJO
de 14 de noviembre de 2011
que modifica el Reglamento (CE) no 521/2008, por el que se crea la «Empresa Común Pilas de Combustible e Hidrógeno»
EL CONSEJO DE LA UNIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea y, en particular, sus artículos 187 y 188,
Vista la propuesta de la Comisión Europea,
Previa transmisión del proyecto de acto legislativo a los Parlamentos nacionales,
Visto el dictamen del Parlamento Europeo (1),
Visto el dictamen del Comité Económico y Social Europeo,
De conformidad con un procedimiento legislativo especial,
Considerando lo siguiente:
(1)
La Empresa Común Pilas de Combustible e Hidrógeno (denominada en lo sucesivo «Empresa Común FCH») fue creada el 30 de mayo de 2008, conforme al Reglamento (CE) no 521/2008 del Consejo (2), por sus miembros fundadores, a saber, la Agrupación Industrial Europea para la iniciativa tecnológica conjunta sobre pilas de combustible e hidrógeno (denominada en lo sucesivo «Agrupación Industrial») y la Comisión.
(2)
La Agrupación de Investigadores se convirtió en miembro de la Empresa Común FCH el 14 de julio de 2008. La Agrupación de Investigadores contribuye a los objetivos de la Empresa Común FCH, tanto financieramente como en especie. Teniendo en cuenta la composición específica de la Empresa Común FCH, así como sus normas y la naturaleza, los objetivos y el ámbito de sus actividades, los miembros de la Agrupación de Investigadores pueden beneficiarse de los resultados conseguidos, de la misma manera que los miembros de la Agrupación Industrial. Por tanto, está justificado permitir que se contabilice, a efectos de igualdad de las contribuciones, la contribución en especie tanto de la Agrupación Industrial como de la Agrupación de Investigadores.
(3)
La Agrupación de Investigadores se convirtió en miembro de la Empresa Común FCH, y, por tanto, es oportuno considerar las contribuciones en especie de las organizaciones de investigación (incluidas las universidades y los centros de investigación) a efectos de igualdad con la contribución de la Unión, en el sentido de los estatutos de la Empresa Común FCH anexos al Reglamento (CE) no 521/2008 (denominados en lo sucesivo «los estatutos»).
(4)
La Empresa Común FCH lleva funcionando más de dos años, período durante el cual se ha completado todo el ciclo operativo con la publicación de convocatorias de propuestas, la evaluación de las propuestas, la negociación de la financiación y la celebración de acuerdos de subvención. La experiencia obtenida durante este período pone de manifiesto que los niveles máximos de financiación de los proyectos de la Empresa Común FCH han tenido que reducirse de forma significativa respecto a todos los participantes. Como resultado, el nivel de participación en las actividades de la Empresa Común FCH resultó estar considerablemente por debajo de las expectativas iniciales.
(5)
El consejo de administración ha aprobado las modificaciones del Reglamento (CE) no 521/2008, de acuerdo con los estatutos.
(6)
Si se permite que se contabilicen a efectos de igualdad de las contribuciones las aportaciones en especie de todas las entidades jurídicas que participan en las actividades, se reconocerá el carácter de miembro de la Agrupación de Investigadores y mejorarán los niveles de financiación, sin dejar de respetar el principio fundamental de la igualdad de las contribuciones, así como la necesidad de aplicar a los distintos tipos de participantes unas reducciones de financiación justas y equilibradas.
(7)
Los costes de funcionamiento de la Oficina del Programa de la Empresa Común FCH (denominada en lo sucesivo «la Oficina del Programa») deben ser sufragados por sus tres miembros. Es conveniente prever que todos los miembros de la Empresa Común FCH tengan el mismo calendario de pagos.
(8)
Es conveniente permitir que la Comisión tenga cierto grado de flexibilidad respecto a las medidas que deban tomarse en caso de incumplimiento del principio de igualdad de las contribuciones.
(9)
En la actualidad, el nivel de financiación se determina después de cada evaluación de las propuestas recibidas. A fin de que los beneficiarios puedan estimar el alcance de la financiación potencial, debe ser posible especificar el nivel mínimo de financiación de cada convocatoria.
(10)
Procede, por tanto, modificar el Reglamento (CE) no 521/2008 en consecuencia.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
El Reglamento (CE) no 521/2008 se modifica como sigue:
1)
En el artículo 6, el apartado 2 se sustituye por el texto siguiente:
«2. La Empresa Común FCH podrá disponer de un servicio de auditoría interno.».
2)
El anexo se modifica de acuerdo con el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
No obstante lo dispuesto en el artículo 12, apartado 3, del anexo del Reglamento (CE) no 521/2008, el presente Reglamento de modificación no afectará a los derechos y obligaciones derivados de los acuerdos de subvención y otros contratos celebrados por la Empresa Común FCH antes de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento. En particular, no afectará a los límites máximos de financiación allí fijados.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor a los veinte días de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
No obstante, el punto 2, letra a) del anexo del presente Reglamento será aplicable a partir del 14 de julio de 2008.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 14 de noviembre de 2011.


Input:
ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (UE) NR 914/2010
z dnia 12 października 2010 r.
zmieniające, w odniesieniu do substancji salicylan sodu, załącznik do rozporządzenia (UE) nr 37/2010 w sprawie substancji farmakologicznie czynnych i ich klasyfikacji w odniesieniu do maksymalnych limitów pozostałości w środkach spożywczych pochodzenia zwierzęcego
(Tekst mający znaczenie dla EOG)
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 470/2009 z dnia 6 maja 2009 r. ustanawiające wspólnotowe procedury określania maksymalnych limitów pozostałości substancji farmakologicznie czynnych w środkach spożywczych pochodzenia zwierzęcego oraz uchylające rozporządzenie Rady (EWG) nr 2377/90 oraz zmieniające dyrektywę 2001/82/WE Parlamentu Europejskiego i Rady i rozporządzenie (WE) nr 726/2004 Parlamentu Europejskiego i Rady (1), w szczególności jego art. 14 w związku z jego art. 17,
uwzględniając opinię Europejskiej Agencji Leków wydaną przez Komitet ds. Weterynaryjnych Produktów Leczniczych,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Maksymalne limity pozostałości substancji farmakologicznie czynnych przeznaczonych do stosowania w Unii Europejskiej w weterynaryjnych produktach leczniczych dla zwierząt, od których lub z których pozyskuje się żywność, bądź w produktach biobójczych stosowanych w produkcji zwierzęcej należy określać zgodnie z rozporządzeniem (WE) nr 470/2009.
(2)
Substancje farmakologicznie czynne i ich klasyfikację w odniesieniu do maksymalnych limitów pozostałości w środkach spożywczych pochodzenia zwierzęcego określono w załączniku do rozporządzenia Komisji (UE) nr 37/2010 z dnia 22 grudnia 2009 r. w sprawie substancji farmakologicznie czynnych i ich klasyfikacji w odniesieniu do maksymalnych limitów pozostałości w środkach spożywczych pochodzenia zwierzęcego (2).
(3)
Obecnie salicylan sodu jest wymieniony w tabeli 1 załącznika do rozporządzenia (UE) nr 37/2010 jako substancja dopuszczona do stosowania u bydła i świń, wyłącznie do stosowania doustnego, z wyjątkiem zwierząt, których mleko jest przeznaczone do spożycia przez ludzi oraz do stosowania u wszystkich gatunków, od których lub z których pozyskuje się żywność, z wyjątkiem ryb, wyłącznie do stosowania miejscowego.
(4)
Do Europejskiej Agencji Leków złożono wniosek w sprawie rozszerzenia istniejącego wpisu dotyczącego salicylanu sodu, którego stosowanie ograniczone jest wyłącznie do stosowania doustnego, tak aby obejmował on stosowanie u indyków.
(5)
Komitet ds. Weterynaryjnych Produktów Leczniczych ustanowił dopuszczalne dzienne pobranie kwasu salicylowego, pozostałości znacznikowej salicylanu sodu, na wysokości 0,38 mg/osobę lub 0,0063 mg/kg masy ciała, używając i dostosowując dostępne dane dla powiązanej substancji kwas acetylosalicylowy.
(6)
Na podstawie zaniku pozostałości salicylanu sodu w ciągu 24 godzin u indyków, którym podano tę substancję, Komitet ds. Weterynaryjnych Produktów Leczniczych w swojej opinii z dnia 13 stycznia 2010 r. zaleca określenie tymczasowych maksymalnych limitów pozostałości (MLP) w odniesieniu do indyków w zastosowaniu do mięśni, skóry, tłuszczu, wątroby i nerek. Tymczasowe MLP stanowią 96 % maksymalnego dziennego pobrania pozostałości zawartych w żywności otrzymanej z indyka.
(7)
Z powodu braku odpowiednich danych o zaniku salicylanu sodu w jajach Komitet ds. Weterynaryjnych Produktów Leczniczych nie mógł ocenić bezpieczeństwa tej substancji w jajach. W związku z tym salicylan sodu nie powinien być stosowany u zwierząt, których jaja przeznaczone są do spożycia przez ludzi.
(8)
Wpis dotyczący salicylanu sodu w tabeli 1 załącznika do rozporządzenia (UE) nr 37/2010 powinien w związku z tym zostać zmieniony w celu dodania zalecanych tymczasowych MLP dotyczących salicylanu sodu w odniesieniu do indyków oraz wyłączenia stosowania tej substancji u zwierząt, których jaja przeznaczone są do spożycia przez ludzi. Tymczasowy MLP określony w tej tabeli w odniesieniu do salicylanu sodu powinien obowiązywać do dnia 1 stycznia 2015 r.
(9)
Należy zapewnić podmiotom, których to dotyczy, odpowiednią ilość czasu na wprowadzenie środków niezbędnych do spełnienia nowych wymogów w zakresie MLP.
(10)
Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Weterynaryjnych Produktów Leczniczych,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
W załączniku do rozporządzenia (UE) nr 37/2010 wprowadza się zmiany zgodnie z załącznikiem do niniejszego rozporządzenia.
Artykuł 2
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie trzeciego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie stosuje się od dnia 12 grudnia 2010 r.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 12 października 2010 r.


Input:
A BIZOTTSÁG 169/2011/EU RENDELETE
(2011. február 23.)
a diklazuril gyöngytyúkok takarmány-adalékanyagaként történő felhasználásának engedélyezéséről (az engedély jogosultja a Janssen Pharmaceutica N.V.)
(EGT-vonatkozású szöveg)
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a takarmányozási célra felhasznált adalékanyagokról szóló, 2003. szeptember 22-i 1831/2003/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (2) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1831/2003/EK rendelet rendelkezik az adalékanyagok takarmányokban történő felhasználásának engedélyezéséről, valamint az engedélyek megadásának feltételeiről és eljárásairól.
(2)
Az 1831/2003/EK rendelet 7. cikkével összhangban kérelmet nyújtottak be a diklazuril engedélyezésére vonatkozóan. A kérelemhez csatolták az 1831/2003/EK rendelet 7. cikkének (3) bekezdésében előírt adatokat és dokumentumokat.
(3)
A kérelem a „kokcidiosztatikumok és hisztomonosztatikumok” adalékanyag-kategóriába sorolandó diklazuril gyöngytyúkok új takarmány-adalékanyagaként való engedélyezésére vonatkozik.
(4)
A legfeljebb 16 hetes, tojástermelésre nevelt csirkék és a legfeljebb 12 hetes pulykák esetében a 2430/1999/EK bizottsági rendelet (2) a 70/524/EGK tanácsi irányelvnek (3) megfelelően tíz évre engedélyezte a diklazuril takarmány-adalékanyagként való használatát. Az 1118/2010/EU bizottsági rendelet (4) a diklazuril brojlercsirkék takarmány-adalékanyagaként történő felhasználását tíz évre engedélyezte.
(5)
A diklazuril gyöngytyúkok esetében történő engedélyezése iránti kérelem alátámasztására új adatokat nyújtottak be. Az Európai Élelmiszer-biztonsági Hatóság (a továbbiakban: Hatóság) 2010. október 5-i véleményében (5) megállapította, hogy a javasolt használati feltételek mellett a diklazuril nincs káros hatással sem az állati és emberi egészségére, sem a környezetre, ugyanakkor ez az adalékanyag hatékonyan szolgálja a gyöngytyúkok kokcidiózisa elleni védekezést. A Hatóság úgy véli, hogy a forgalomba hozatalt követő nyomon követésnek különleges követelményeket kell támasztania a bakteriális és/vagy az Eimeria spp rezisztencia esetleges kialakulásának ellenőrzése érdekében. Emellett a Hatóság az 1831/2003/EK rendelettel létrehozott közösségi referencialaboratórium által benyújtott, a takarmányban lévő takarmány-adalékanyag vizsgálati módszeréről szóló jelentést is ellenőrizte.
(6)
A diklazuril értékelése azt mutatja, hogy az 1831/2003/EK rendelet 5. cikkében előírt engedélyezési feltételek teljesülnek. Ennek megfelelően a szóban forgó készítmény használatát az e rendelet mellékletében meghatározottak szerint engedélyezni kell.
(7)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az Élelmiszerlánc- és Állat-egészségügyi Állandó Bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A mellékletben meghatározott, a „kokcidiosztatikumok és hisztomonosztatikumok” adalékanyag-kategóriába tartozó készítmény takarmány-adalékanyagként való használata a mellékletben meghatározott feltételek mellett engedélyezett.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező, és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2011. február 23-án.


Input:
DECIZIA NR. 243/2012/UE A PARLAMENTULUI EUROPEAN ȘI A CONSILIULUI
din 14 martie 2012
de instituire a unui program multianual pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio
(Text cu relevanță pentru SEE)
PARLAMENTUL EUROPEAN ȘI CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 114,
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
după transmiterea proiectului de act legislativ către parlamentele naționale,
având în vedere avizul Comitetului Economic și Social European (1),
după consultarea Comitetului Regiunilor,
hotărând în conformitate cu procedura legislativă ordinară (2),
întrucât:
(1)
În conformitate cu Directiva 2002/21/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind un cadru de reglementare comun pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice (Directivă-cadru) (3), Comisia poate înainta Parlamentului European și Consiliului propuneri legislative pentru stabilirea de programe multianuale pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio. Programele respective ar trebui să definească orientările politice și obiectivele pentru planificarea strategică și armonizarea utilizării spectrului radio în conformitate cu directivele care se aplică rețelelor și serviciilor de comunicații electronice. Orientările politice și obiectivele respective ar trebui să se refere la disponibilitatea și utilizarea eficientă a spectrului radio, necesare pentru instituirea și funcționarea pieței interne. Programul pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio (denumit în continuare „programul”) ar trebui să susțină obiectivele și măsurile-cheie evidențiate în Comunicarea Comisiei din 3 martie 2010 privind Strategia Europa 2020 și în Comunicarea Comisiei din 26 august 2010 privind „O agendă digitală pentru Europa” și se numără printre cele 50 de măsuri prioritare din Comunicarea Comisiei din 11 noiembrie 2010, „Către un act privind piața unică”.
(2)
Prezenta decizie nu ar trebui să aducă atingere legislației Uniunii în vigoare, în special Directivei 1999/5/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 9 martie 1999 privind echipamentele hertziene și echipamentele terminale de telecomunicații și recunoașterea reciprocă a conformității acestora (4), Directivei 2002/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind accesul la rețelele de comunicații electronice și la infrastructura asociată, precum și interconectarea acestora (Directiva privind accesul) (5), Directivei 2002/20/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind autorizarea rețelelor și serviciilor de comunicații electronice (Directiva privind autorizarea) (6), Directivei 2002/21/CE, precum și Deciziei nr. 676/2002/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 7 martie 2002 privind cadrul de reglementare pentru politica de gestionare a spectrului de frecvențe radio în Comunitatea Europeană (Decizia privind spectrul de frecvențe radio) (7). De asemenea, prezenta decizie nu ar trebui să aducă atingere măsurilor luate la nivel național, în conformitate cu legislația Uniunii, care urmăresc obiective de interes general, în special legate de reglementarea conținutului și de politica audiovizuală, și nici dreptului statelor membre de a își organiza și utiliza spectrul radio în scopuri legate de ordinea publică, siguranța publică și apărare.
(3)
Spectrul radio este o resursă publică cheie pentru sectoare și servicii esențiale, care includ comunicațiile mobile, comunicațiile fără fir în bandă largă și prin satelit, transmisiunile de televiziune și radio, transporturile, radiolocația, precum și pentru aplicații precum alarmele, comanda la distanță, protezele auditive, microfoanele și echipamentele medicale. Pe spectrul radio se bazează servicii publice, cum sunt serviciile de securitate și siguranță inclusiv protecția civilă, și activități științifice, cum sunt meteorologia, observarea Pământului, radioastronomia și cercetarea spațială. Facilitarea accesului la spectrul radio joacă, de asemenea, un rol în asigurarea comunicațiilor electronice, în special pentru cetățenii și întreprinderile aflate în zone îndepărtate sau slab populate, cum ar fi regiunile rurale sau insulele. Prin urmare, măsurile de reglementare a spectrului radio au implicații economice, în domeniul siguranței, al sănătății, al interesului public, culturale, științifice, sociale, de mediu și tehnice.
(4)
Ar trebui adoptată o abordare economică și socială reînnoită cu privire la gestionarea, alocarea și utilizarea spectrului radio. Acest program ar trebui să aibă o componentă axată special pe această politică, în scopul de a asigura o mai mare eficiență a spectrului radio, o mai bună planificare a frecvențelor, precum și măsuri de protecție împotriva practicilor anticoncurențiale.
(5)
Planificarea strategică și armonizarea utilizării spectrului radio la nivelul Uniunii ar trebui să consolideze piața internă a serviciilor și echipamentelor de comunicații electronice fără fir, precum și alte politici ale Uniunii care implică utilizarea spectrului radio, oferind astfel noi posibilități de inovare și de creare de locuri de muncă și, în același timp, contribuind la redresare economică și la integrare socială la scara întregii Uniuni, respectând totodată importanta valoare socială, culturală și economică a spectrului radio.
(6)
Armonizarea utilizării adecvate a spectrului radio poate, de asemenea, să fie benefică pentru calitatea serviciilor oferite prin comunicațiile electronice și este esențială pentru crearea unor economii de scară, reducând costurile instalării rețelelor fără fir și costurile echipamentelor fără fir destinate consumatorilor. În acest sens, Uniunea are nevoie de un program de politică prin care să acopere piața internă în toate domeniile de politică ale Uniunii care implică utilizarea spectrului radio, precum politicile privind comunicațiile electronice, cercetarea, dezvoltarea tehnologică, spațiul, transporturile, energia și audiovizualul.
(7)
Acest program ar trebui să promoveze concurența și să contribuie la punerea bazelor unei veritabile piețe digitale unice.
(8)
Acest program ar trebui, în special, să susțină Strategia Europa 2020, având în vedere potențialul uriaș de care dispun serviciile fără fir pentru a promova o economie bazată pe cunoaștere, a dezvolta și a sprijini sectoarele care se bazează pe tehnologiile informației și comunicațiilor și a depăși decalajul digital. Utilizarea tot mai mare în special a serviciilor media audiovizuale și a conținutului online impulsionează cererea de viteză și acoperire. Programul este, de asemenea, o acțiune-cheie din Agenda digitală pentru Europa, care urmărește furnizarea internetului de mare viteză în bandă largă în viitoarea economie bazată pe rețele și cunoaștere, cu obiectivul ambițios de a asigura o acoperire universală în bandă largă. Furnizarea celor mai mari viteze și capacități posibile în bandă largă, prin cablu sau fără fir, contribuie la atingerea obiectivului de acces în bandă largă de cel puțin 30 Mbps pentru toți până în 2020 și de acces în bandă largă la viteze de minimum 100 Mbps pentru cel puțin jumătate din gospodăriile din Uniune și este importantă pentru stimularea creșterii economice și a competitivității globale și, totodată, necesară pentru obținerea beneficiilor economice și sociale durabile ale unei piețe digitale unice. Programul ar trebui să sprijine și să promoveze, de asemenea, și alte politici sectoriale ale Uniunii, precum cele referitoare la un mediu durabil și la incluziunea economică și socială a tuturor cetățenilor Uniunii. Ca urmare a importanței aplicațiilor fără fir pentru inovare, acest program este și o inițiativă-cheie de susținere a politicilor Uniunii în domeniul inovării.
(9)
Programul ar trebui să pună bazele unei dezvoltări prin care Uniunea să poată prelua conducerea în ceea ce privește vitezele conexiunilor fără fir în bandă largă, mobilitatea, acoperirea și capacitatea. O astfel de poziție de lider în acest domeniu este esențială pentru a institui o piață digitală unică competitivă care să contribuie la deschiderea pieței interne pentru toți cetățenii Uniunii.
(10)
Acest program ar trebui să specifice principiile directoare și obiectivele până în 2015 pentru statele membre și pentru instituțiile Uniunii și să stabilească inițiativele specifice de punere în aplicare. Deși gestionarea spectrului radio este încă în mare măsură o competență națională, aceasta ar trebui exercitată în conformitate cu legislația existentă a Uniunii și ar trebui să permită acțiunile care au ca scop aplicarea politicilor Uniunii.
(11)
De asemenea, programul ar trebui să țină seama de Decizia nr. 676/2002/CE și de experiența tehnică a Conferinței Europene a Administrațiilor de Poștă și Telecomunicații (denumită în continuare „CEPT”), astfel încât politicile Uniunii care se bazează pe spectrul radio și care au fost aprobate de Parlamentul European și de Consiliu să poată fi aplicate prin măsuri tehnice de punere în aplicare, cu mențiunea că astfel de măsuri pot fi luate ori de câte ori este necesar pentru punerea în aplicare a politicilor deja existente ale Uniunii.
(12)
Facilitarea accesului la spectrul radio ar putea necesita tipuri inovatoare de autorizare, precum utilizarea colectivă a spectrului radio sau utilizarea în comun a infrastructurii, a căror aplicare în Uniune ar putea fi facilitată prin identificarea celor mai bune practici și încurajarea partajării informațiilor, precum și prin definirea anumitor condiții comune sau convergente pentru utilizarea spectrului radio. Autorizațiile generale, care reprezintă cel mai puțin costisitor tip de autorizare, sunt de interes special în cazurile în care interferența nu riscă să devină un obstacol în calea dezvoltării altor servicii.
(13)
Deși din punct de vedere tehnologic se află încă în stadiu de dezvoltare, așa-numitele „tehnologii cognitive” ar trebui să fie explorate în continuare, inclusiv prin facilitarea utilizării în comun pe baza geolocalizării.
(14)
Comerțul cu drepturi de spectru radio, combinat cu condiții flexibile de utilizare, ar putea să aducă beneficii substanțiale creșterii economice. Prin urmare, benzile în care utilizarea flexibilă a fost deja introdusă prin legislația Uniunii ar trebui să devină imediat comercializabile în conformitate cu Directiva 2001/21/CE. Schimbul de bune practici privind condițiile și procedurile de autorizare pentru astfel de benzi și măsurile comune de prevenire a acumulării drepturilor de utilizare a spectrului radio, acumulare care ar putea duce la poziții dominante și la incapacitatea nejustificată de a utiliza astfel de drepturi, ar facilita introducerea coordonată a acestor măsuri de către toate statele membre și achiziționarea unor astfel de drepturi oriunde în Uniune. Utilizarea colectivă (sau în comun) a spectrului radio - înțeleasă ca un număr nedefinit de utilizatori independenți și/sau echipamente independente care accesează spectrul radio în aceeași gamă de frecvențe, în același timp, într-o zonă geografică dată și în condiții bine definite - ar trebui încurajată acolo unde este posibil, fără a aduce atingere dispozițiilor Directivei 2002/20/CE în ceea ce privește rețelele și serviciile de comunicații electronice.
(15)
După cum se subliniază în Agenda digitală pentru Europa, banda largă fără fir este un mijloc important de stimulare a concurenței, a posibilităților de alegere oferite consumatorilor și a accesului în zonele rurale și în alte zone în care instalarea benzii largi prin cablu este dificilă sau neviabilă din punct de vedere economic. Totuși, gestionarea spectrului radio poate afecta concurența prin modificarea rolului și a forței operatorilor de pe piață, de exemplu, dacă utilizatorilor existenți li se oferă avantaje concurențiale necuvenite. Accesul limitat la spectrul radio, în special atunci când spectrul radio corespunzător devine insuficient, poate crea o barieră pentru intrarea noilor servicii sau aplicații, precum și obstacole în calea inovării și a concurenței. Achiziționarea de noi drepturi de utilizare a spectrului radio, inclusiv prin transferul sau închirierea frecvențelor sau prin alte tranzacții între utilizatori, precum și introducerea unor criterii noi și flexibile pentru utilizarea spectrului radio, pot avea un impact asupra situației concurențiale existente. În consecință, statele membre ar trebui să ia măsuri de reglementare ex ante sau ex post adecvate (precum măsuri de modificare a drepturilor existente, de interzicere a anumitor achiziții de drepturi de utilizare a spectrului radio, de impunere a unor condiții privind tezaurizarea spectrului radio și utilizarea eficientă a acestuia, precum cele menționate în Directiva 2002/21/CE, de limitare a spectrului radio de care dispune fiecare întreprindere sau de evitare a acumulării excesive de drepturi de utilizare a spectrului radio) pentru a evita denaturarea concurenței, în conformitate cu principiile care stau la baza Directivei 2002/20/CE și a Directivei 87/372/CEE a Consiliului din 25 iunie 1987 privind benzile de frecvență care urmează să fie rezervate pentru introducerea coordonată în Comunitate a telecomunicațiilor mobile terestre digitale celulare paneuropene publice (8) (Directiva GSM).
(16)
Efectuarea unui inventar al utilizării actuale a spectrului radio și a unei analize a tendințelor tehnologice, a viitoarelor necesități și a cererii de spectru radio, în special între 400 MHz și 6 GHz, ar trebui să permită identificarea benzilor de frecvență a căror eficiență ar putea fi îmbunătățită, precum și a posibilităților de utilizare în comun a spectrului radio, atât în beneficiul sectorului comercial, cât și al celui public. Metodologia pentru crearea și actualizarea unui inventar al utilizării existente a spectrului radio ar trebui să țină seama în mod corespunzător de sarcina administrativă generată la nivelul administrațiilor și ar trebui să vizeze reducerea la minimum a sarcinii respective. Prin urmare, informațiile furnizate de statele membre în temeiul Deciziei 2007/344/CE a Comisiei din 16 mai 2007 privind disponibilitatea armonizată a informațiilor referitoare la utilizarea spectrului de frecvențe radio în cadrul Comunității (9) ar trebui luate pe deplin în considerare atunci când se elaborează metodologia pentru crearea unui inventar al utilizării existente a spectrului radio.
(17)
Standardele armonizate prevăzute în Directiva 1999/5/CE sunt esențiale pentru asigurarea unei utilizări eficiente a spectrului radio și ar trebui să țină seama de condițiile de utilizare în comun definite prin lege. Standardele europene pentru rețelele și echipamentele electronice și electrice care nu utilizează unde radio ar trebui, de asemenea, să contribuie la evitarea perturbărilor în utilizarea spectrului radio. Impactul cumulat al creșterii volumului și densității echipamentelor și aplicațiilor fără fir combinat cu diversitatea utilizărilor spectrului radio reprezintă o provocare pentru abordările actuale ale gestionării interferențelor. Aceste aspecte ar trebui, așadar, examinate și reevaluate împreună cu caracteristicile receptoarelor și cu mecanisme mai sofisticate de evitare a interferențelor.
(18)
Statelor membre ar trebui să li se permită, după caz, să introducă măsuri de compensare legate de costurile de migrare.
(19)
În conformitate cu obiectivele Agendei digitale pentru Europa, banda largă fără fir ar putea contribui substanțial la redresarea și creșterea economică dacă ar fi pus la dispoziție un spectru radio suficient, dacă drepturile de utilizare a spectrului radio ar fi acordate rapid și dacă ar fi permisă adaptarea comerțului cu acestea la evoluția pieței. Agenda digitală pentru Europa susține accesul tuturor cetățenilor Uniunii la banda largă la o viteză de cel puțin 30 Mbps până în 2020. În consecință, spectrul radio, care face deja obiectul unor decizii în vigoare ale Comisiei, ar trebui pus la dispoziție în termenii și condițiile prevăzute în deciziile respective. În funcție de cererea de pe piață, procesul de autorizare ar trebui să aibă loc în conformitate cu Directiva 2002/20/CE până la 31 decembrie 2012 pentru comunicațiile terestre în vederea facilitării accesului tuturor la banda largă fără fir, în special în cadrul benzilor de frecvență desemnate prin Deciziile 2008/411/CE (10), 2008/477/CE (11) și 2009/766/CE (12) ale Comisiei. În vederea completării serviciilor terestre în bandă largă și asigurarea acoperirii celor mai îndepărtate regiuni ale Uniunii, accesul la banda largă prin satelit ar putea fi o soluție rapidă și fezabilă.
(20)
Ar trebui introduse, după caz, modalități mai flexibile de utilizare a spectrului radio pentru a încuraja inovarea și serviciile de conectare rapidă în bandă largă, care permit întreprinderilor să-și reducă costurile și să-și amelioreze competitivitatea și care permit crearea de noi servicii interactive online, de exemplu, în domeniile învățământului, sănătății și serviciilor de interes general pentru public.
(21)
Având aproape 500 de milioane de persoane conectate la banda largă de mare viteză în Europa ar putea să contribuie la dezvoltarea pieței interne, creând o masă critică de utilizatori unică în lume, oferind tuturor regiunilor noi oportunități, dând fiecărui utilizator valoare adăugată și oferind Uniunii capacitatea de a fi o economie de prim rang la nivel mondial bazată pe cunoaștere. Implementarea rapidă a benzii largi este, prin urmare, crucială pentru dezvoltarea productivității europene și pentru apariția de noi întreprinderi mici care pot să devină lideri în diferite sectoare, de exemplu al sănătății, al producției și al serviciilor.
(22)
În 2006, Uniunea Internațională a Telecomunicațiilor (UIT) a estimat că viitoarele cerințe privind lărgimea benzii, în vederea dezvoltării Telecomunicațiilor Mobile Internaționale-2000 (TMI-2000) și a sistemelor avansate TMI (comunicații mobile 3G și 4G) ar fi între 1 280 și 1 720 MHz în 2020 pentru sectorul comunicațiilor mobile comerciale în fiecare regiune a UIT, inclusiv Europa. Ar trebui notat că cifra mai mică (1 280 MHz) este superioară cerințelor pentru anumite țări. În plus, există anumite țări în care cerințele sunt mai mari decât cifra superioară (1 720 MHz). Ambele cifre includ spectrul radio deja utilizat sau prevăzut a fi utilizat pentru sistemele pre-TMI și pentru TMI-2000 și variantele îmbunătățite ale acestuia. Fără eliberarea spectrului radio necesar, de preferință într-un mod armonizat la nivel mondial, noile servicii și creșterea economică vor fi îngreunate de constrângeri legate de capacitatea rețelelor mobile.
(23)
Banda de 800 MHz (790-862 MHz) este optimă pentru acoperirea cu servicii fără fir în bandă largă a unor zone întinse. Având în vedere armonizarea condițiilor tehnice în conformitate cu Decizia 2010/267/UE, precum și Recomandarea Comisiei din 28 octombrie 2009 privind facilitarea eliberării dividendului digital în Uniunea Europeană (13) care face apel la abandonarea radiodifuziunii analogice până la 1 ianuarie 2012, precum și evoluția rapidă a reglementărilor naționale, această bandă ar trebui, în principiu, să fie pusă la dispoziție pentru serviciile de comunicații electronice în Uniune până în 2013. Pe termen lung, în funcție de rezultatele unei analize a tendințelor tehnologice, a necesităților viitoare și a cererii de spectru radio, ar putea fi avut în vedere și un spectru radio suplimentar. Deoarece banda de 800 MHz are capacitatea de transmisie pe zone întinse, la drepturi ar putea fi adăugate, după caz, obligații de acoperire.
(24)
Înmulțirea posibilităților de comunicare fără fir în bandă largă este crucială pentru a furniza noi platforme de distribuție sectorului cultural, pregătind astfel terenul pentru o dezvoltare cu succes a sectorului respectiv în viitor.
(25)
Sistemele de acces fără fir, inclusiv rețelele locale radio, pot depăși alocările actuale în regim fără licență. Necesitatea și fezabilitatea extinderii alocărilor de spectru radio în regim fără licență pentru sistemele de acces fără fir, inclusiv rețelele radio locale, la 2,4 GHz și 5 GHz, ar trebui evaluate în funcție de inventarul utilizărilor actuale ale spectrului radio și de necesitățile care apar în legătură cu spectrul radio, precum și în funcție de utilizarea acestuia în alte scopuri.
(26)
În timp ce radiodifuziunea va rămâne o platformă importantă de distribuție a conținutului, întrucât încă este cea mai ieftină platformă de distribuție în masă, banda largă fără fir sau prin cablu, precum și alte servicii noi oferă noi posibilități sectorului cultural de a-și diversifica gama de platforme de distribuție, de a furniza servicii la cerere și de a profita de potențialul economic al creșterii majore a traficului de date.
(27)
Pentru a se axa pe prioritățile acestui prim program multianual, statele membre și Comisia ar trebui să coopereze în vederea susținerii și atingerii obiectivului de a permite Uniunii să preia poziția de lider în domeniul serviciilor de comunicații electronice fără fir în bandă largă, prin eliberarea de spectru radio suficient în benzi rentabile pentru ca serviciile respective să fie disponibile la scară largă.
(28)
Deoarece o abordare comună și economiile de scară sunt esențiale pentru dezvoltarea comunicațiilor în bandă largă în întreaga Uniune și pentru prevenirea denaturării concurenței și a fragmentării pieței între statele membre, o serie de bune practici privind condițiile și procedurile de autorizare ar trebui să fie identificate de statele membre în mod concertat, precum și împreună cu Comisia. Astfel de condiții și proceduri ar putea să includă obligațiile de acoperire, mărimea blocurilor de frecvențe, calendarul de acordare a drepturilor, accesul la operatorii rețelelor mobile virtuale și durata drepturilor de utilizare a spectrului radio. Reflectând importanța comerțului cu frecvențe pentru creșterea eficienței utilizării spectrului radio și pentru dezvoltarea pieței interne a echipamentelor și serviciilor fără fir, condițiile și procedurile respective ar trebui să se aplice benzilor de frecvență alocate comunicațiilor fără fir, pentru care drepturile de utilizare pot fi transferate sau închiriate.
(29)
Ar putea fi necesar spectru radio suplimentar pentru alte sectoare cum ar fi transporturile (pentru sisteme de siguranță, de informare și de management), cercetarea și dezvoltarea (C&D), e-sănătatea, e-incluziunea și, dacă este necesar, protecția publică și intervenția în caz de dezastre (PPID), deoarece acestea utilizează tot mai mult transmiterea de imagini video și date pentru un serviciu rapid și eficient. Optimizarea sinergiilor dintre politica în domeniul spectrului radio și activitățile de cercetare și dezvoltare, precum și desfășurarea de studii privind radiocompatibilitatea diferiților utilizatori ai spectrului radio ar trebui să faciliteze inovarea. Mai mult, rezultatele cercetării întreprinse în contextul celui de Al șaptelea program-cadru pentru activități de cercetare, de dezvoltare tehnologică și demonstrative (2007-2013) arată că este necesară examinarea nevoilor de frecvențe ale proiectelor care ar putea avea un mare potențial economic sau de investiții, în special pentru IMM-uri, cum ar fi tehnologia radio cognitiv sau e-sănătatea. Pentru susținerea activităților de C&D și științifice ar trebui asigurată totodată o protecție adecvată împotriva interferențelor prejudiciabile.
(30)
Strategia Europa 2020 stabilește obiective de mediu pentru o economie sustenabilă, eficientă din punct de vedere energetic și competitivă, cum ar fi creșterea eficienței energetice cu 20 % până în 2020. După cum se subliniază în Agenda digitală pentru Europa, un rol principal revine sectorului tehnologiei informației și comunicațiilor. Printre acțiunile propuse se numără accelerarea instalării în întreaga Uniune a sistemelor inteligente de gestionare a energiei (rețele și contoare inteligente) care utilizează facilitățile oferite de comunicații pentru a reduce consumul de energie, precum și dezvoltarea sistemelor de transport inteligente și a gestionării inteligente a traficului pentru a reduce emisiile de dioxid de carbon în sectorul transporturilor. Utilizarea eficientă a tehnologiilor aplicate spectrului radio ar putea contribui, de asemenea, la reducerea consumului de energie al echipamentelor radio și la limitarea impactului asupra mediului în zonele rurale și îndepărtate.
(31)
O abordare coerentă a autorizării privind spectrul radio în Uniune ar trebui să ia pe deplin în considerare protecția sănătății publice împotriva câmpurilor electromagnetice, care este esențială pentru bunăstarea cetățenilor. Asigurând respectarea Recomandării 1999/519/CE a Consiliului din 12 iulie 1999 privind limitarea expunerii publicului la câmpuri electromagnetice (0 Hz-300 GHz) (14), este esențial să se asigure monitorizarea permanentă a efectelor de natură ionizantă și neionizantă asupra sănătății ale utilizării spectrului radio, inclusiv a efectelor cumulate în situații reale în care diferite frecvențe ale spectrului radio sunt utilizate de un număr din ce în ce mai mare de tipuri de echipamente.
(32)
Obiectivele esențiale de interes general, precum siguranța vieții, evidențiază necesitatea unor soluții tehnice coordonate de interoperabilitate a serviciilor de siguranță și de urgență între statele membre. Ar trebui pus la dispoziție, într-un mod coerent, un spectru radio suficient pentru dezvoltarea și libera circulație a serviciilor și dispozitivelor de siguranță, precum și pentru dezvoltarea soluțiilor inovatoare de siguranță și de urgență paneuropene sau interoperabile. Studiile au arătat că este necesar spectru radio suplimentar armonizat sub 1 GHz pentru furnizarea serviciilor mobile în bandă largă pentru PPID în întreaga Uniune în următorii 5-10 ani.
(33)
Reglementarea spectrului radio are o pronunțată dimensiune transfrontalieră sau internațională, ca urmare a caracteristicilor de propagare, a naturii internaționale a piețelor dependente de servicii care utilizează radiocomunicațiile și a necesității de a evita interferențele prejudiciabile între țări.
(34)
Potrivit jurisprudenței relevante a Curții de Justiție a Uniunii Europene, în cazul în care obiectul unui acord internațional intră în parte în sfera de competență a Uniunii și în parte în cea a statelor membre, este esențial să se asigure o cooperare strânsă între acestea din urmă și instituțiile Uniunii. Această obligație de cooperare, astfel cum a fost clarificată în jurisprudența consacrată, decurge din principiul unității în reprezentarea internațională a Uniunii și a statelor sale membre.
(35)
De asemenea, statele membre ar putea avea nevoie de sprijin în ceea ce privește coordonarea frecvențelor în cadrul negocierilor bilaterale cu țări vecine ale Uniunii, inclusiv cu țări candidate sau în curs de aderare, pentru a-și îndeplini obligațiile în temeiul legislației Uniunii în materie de coordonare a frecvențelor. Acest lucru ar trebui să contribuie, de asemenea, la evitarea interferențelor prejudiciabile și la creșterea eficienței spectrului radio și a convergenței utilizării acestuia chiar și dincolo de frontierele Uniunii.
(36)
În vederea realizării obiectivelor prezentei decizii, este important să se consolideze cadrul instituțional actual de coordonare a politicii privind spectrul radio și a gestionării acestuia la nivelul Uniunii, inclusiv în chestiunile care afectează în mod direct două sau mai multe state membre, ținând pe deplin seama de competența și experiența de specialitate a administrațiilor naționale. Sunt, de asemenea, esențiale cooperarea și coordonarea dintre organismele de standardizare, instituțiile de cercetare și CEPT.
(37)
În cazul în care sunt necesare condiții uniforme pentru punerea în aplicare a prezentei decizii, ar trebui conferite competențe de executare Comisiei. Respectivele competențe ar trebui exercitate în conformitate cu Regulamentul (UE) nr. 182/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 februarie 2011 de stabilire a normelor și principiilor generale privind mecanismele de control de către statele membre al exercitării competențelor de executare de către Comisie (15).
(38)
Deoarece obiectivul prezentei decizii, și anume instituirea unui program multianual pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio, nu poate fi realizat în mod satisfăcător de către statele membre și, în consecință, având în vedere amploarea acțiunii propuse, poate fi realizat mai bine la nivelul Uniunii, aceasta poate adopta măsuri în conformitate cu principiul subsidiarității, astfel cum este prevăzut la articolul 5 din Tratatul privind Uniunea Europeană. În conformitate cu principiul proporționalității, astfel cum este enunțat în articolul respectiv, prezenta decizie nu depășește ceea ce este necesar pentru atingerea acestui obiectiv.
(39)
Comisia ar trebui să prezinte Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la rezultatele obținute în temeiul prezentei decizii, precum și la acțiunile viitoare planificate.
(40)
La redactarea propunerii sale, Comisia a ținut seama în cel mai înalt grad de avizul Grupului pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio înființat prin Decizia 2002/622/CE a Comisiei (16),
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Scop și domeniu de aplicare
(1) Prezenta decizie instituie un program multianual pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio (denumit în continuare „programul”), ale cărui scopuri sunt planificarea strategică și armonizarea utilizării spectrului radio în vederea asigurării funcționării pieței interne în domeniile de politică ale Uniunii care presupun utilizarea spectrului radio, cum ar fi politicile privind comunicațiile electronice, cercetarea, dezvoltarea tehnologică, spațiul, transporturile, energia și audiovizualul.
Prezenta decizie nu aduce atingere disponibilității unui spectru radio suficient pentru alte domenii de politică ale Uniunii, cum ar fi protecția civilă și intervenția în caz de dezastre, precum și politica de securitate și apărare comună.
(2) Prezenta decizie nu aduce atingere legislației Uniunii în vigoare, în special Directivelor 1999/5/CE, 2002/20/CE și 2002/21/CE și, sub rezerva articolului 6 din prezenta decizie, Deciziei nr. 676/2002/CE, și nici măsurilor luate la nivel național în conformitate cu legislația Uniunii.
(3) Prezenta decizie nu aduce atingere măsurilor luate la nivel național, în deplină conformitate cu legislația Uniunii, care urmăresc atingerea unor obiective de interes general, în special în ceea ce privește reglementarea conținutului și politica audiovizualului.
Prezenta decizie nu aduce atingere dreptului statelor membre de a-și organiza și utiliza spectrul radio în scopuri legate de ordinea publică, securitatea publică și apărare. În cazul în care prezenta decizie sau măsurile adoptate pentru punerea în aplicare a acesteia pentru benzile de frecvență menționate la articolul 6 produc efecte asupra spectrului radio utilizat de un stat membru în mod exclusiv și direct în scopuri legate de propria securitate publică sau de apărare, statul membru în cauză, în măsura necesităților, poate continua să utilizeze banda de frecvență respectivă în scopuri legate de securitate publică și apărare până la dezafectarea treptată a sistemelor existente în acea bandă la data intrării în vigoare a prezentei decizii sau, respectiv, a unei măsuri adoptate în temeiul acesteia. Statul membru în cauză notifică decizia sa Comisiei în mod corespunzător.
Articolul 2
Principii generale de reglementare
(1) Statele membre cooperează între ele și cu Comisia în mod transparent pentru a asigura aplicarea coerentă în întreaga Uniune a următoarelor principii generale de reglementare:
(a)
aplicarea celui mai adecvat și mai puțin costisitor sistem de autorizare posibil, astfel încât flexibilitatea și eficiența utilizării spectrului radio să crească la maximum. Un astfel de sistem de autorizare se bazează pe criterii obiective, transparente, nediscriminatorii și proporționale;
(b)
stimularea dezvoltării pieței interne prin promovarea instituirii în viitor a serviciilor digitale în întreaga Uniune și prin încurajarea concurenței reale;
(c)
promovarea concurenței și a inovării, ținându-se seama de necesitatea evitării interferențelor prejudiciabile și de nevoia asigurării calității tehnice a serviciului, pentru a facilita disponibilitatea serviciilor în bandă largă și pentru a oferi un răspuns eficient la creșterea traficului fără fir de date;
(d)
definirea condițiilor tehnice de utilizare a spectrului radio, luând în considerare pe deplin dreptul Uniunii în domeniu, inclusiv privind limitarea expunerii populației la câmpurile electromagnetice;
(e)
promovarea principiului neutralității tehnologiei și a serviciului în drepturile de utilizare a spectrului radio, acolo unde este posibil.
(2) Pentru comunicațiile electronice se aplică, pe lângă principiile generale de reglementare definite la alineatul (1) de la prezentul articol, următoarele principii specifice, în conformitate cu articolele 8a, 9, 9a și 9b din Directiva 2002/21/CE și cu Decizia nr. 676/2002/CE:
(a)
aplicarea neutralității tehnologiei și a serviciului în drepturile de utilizare a spectrului radio pentru rețelele și serviciile de comunicații electronice și în transferul sau închirierea drepturilor individuale de utilizare a frecvențelor radio;
(b)
promovarea armonizării utilizării frecvențelor radio pe întreg teritoriul Uniunii, în concordanță cu necesitatea de a asigura utilizarea efectivă și eficientă a acestora;
(c)
facilitarea unui trafic fără fir de date intensificat și a serviciilor în bandă largă, în special prin stimularea flexibilității, precum și promovarea inovării, ținându-se seama de necesitatea de a evita interferențele prejudiciabile și de a asigura calitatea tehnică a serviciului.
Articolul 3
Obiective de politică
Pentru a se axa pe prioritățile prezentei decizii, statele membre și Comisia cooperează în vederea susținerii și atingerii următoarelor obiective de politică:
(a)
încurajarea utilizării și gestionării eficiente a spectrului radio astfel încât cererea crescândă de utilizare a frecvențelor să poată fi satisfăcută în cele mai bune condiții, reflectând importanta valoare socială, culturală și economică a spectrului radio;
(b)
alocarea în timp util a unui spectru radio suficient și adecvat pentru susținerea obiectivelor de politică ale Uniunii și pentru satisfacerea în cel mai bun mod a cererii tot mai mari din domeniul traficului fără fir de date, permițând astfel dezvoltarea serviciilor comerciale și publice și ținând totodată seama de obiectivele de interes general importante, precum diversitatea culturală și pluralismul mass-mediei; în acest scop, ar trebui depuse toate eforturile pentru a identifica, pe baza inventarului stabilit în temeiul articolului 9, cel puțin 1 200 MHz de spectru radio corespunzător până în 2015. Această cifră include spectrul radio deja utilizat;
(c)
eliminarea decalajului digital și contribuția la realizarea obiectivelor Agendei digitale pentru Europa, stimulând accesul la banda largă cu o viteză de cel puțin 30 Mbps până în 2020, pentru toți cetățenii Uniunii și permițând Uniunii să dispună de cea mai mare viteză și capacitate posibilă pentru serviciile în bandă largă;
(d)
a face posibilă poziția de lider a Uniunii în domeniul serviciilor de comunicații electronice fără fir în bandă largă prin eliberarea de spectru radio suficient în benzi rentabile pentru ca serviciile respective să fie disponibile la scară largă;
(e)
asigurarea de oportunități atât pentru sectorul comercial, cât și pentru sectoarele publice prin intermediul creșterii capacității serviciilor mobile în bandă largă;
(f)
promovarea inovării și a investițiilor printr-o flexibilitate sporită în ceea ce privește utilizarea spectrului radio, printr-o aplicare consecventă în întreaga Uniune a principiilor neutralității tehnologiei și a serviciului în rândul soluțiilor tehnologice care pot fi adoptate și printr-o previzibilitate normativă adecvată, astfel cum este prevăzut, printre altele, în cadrul de reglementare pentru comunicațiile electronice prin eliberarea unui spectru radio armonizat pentru noi tehnologii avansate și prin posibilitatea comercializării drepturilor de utilizare a spectrului radio, creând astfel oportunități de dezvoltare în viitor a serviciilor digitale în întreaga Uniune;
(g)
facilitarea accesului la spectrul radio prin valorificarea avantajelor oferite de autorizațiile generale pentru comunicațiile electronice în conformitate cu articolul 5 din Directiva 2002/20/CE;
(h)
încurajarea utilizării în comun a infrastructurilor pasive în cazurile în care acest lucru este proporțional și nediscriminatoriu, astfel cum s-a prevăzut la articolul 12 din Directiva 2002/21/CE;
(i)
menținerea și dezvoltarea concurenței efective, în special în domeniul serviciilor de comunicații electronice, prin încercarea de a evita, prin măsuri ex ante sau prin măsuri de remediere ex post, acumularea excesivă de drepturi de utilizare a frecvențelor radio de către anumite întreprinderi, fapt care dăunează semnificativ concurenței;
(j)
reducerea fragmentării și exploatarea deplină a potențialului pieței interne pentru a promova creșterea economică și economiile de scară la nivelul Uniunii prin îmbunătățirea coordonării și a armonizării condițiilor tehnice pentru utilizarea și disponibilitatea spectrului radio, după caz;
(k)
evitarea interferențelor prejudiciabile sau a perturbărilor cauzate de alte dispozitive care utilizează sau nu undele radio, printre altele prin facilitarea elaborării de standarde care să contribuie la o utilizare eficientă a spectrului radio și prin creșterea imunității la interferență a receptoarelor, ținând seama în mod special de impactul cumulat al creșterii volumului și densității dispozitivelor și aplicațiilor radio;
(l)
stimularea accesibilității noilor produse și tehnologii pentru consumatori, astfel încât trecerea la tehnologia digitală și utilizarea eficientă a dividendului digital să fie sprijinită de consumatori;
(m)
reducerea amprentei de carbon a Uniunii prin sporirea eficienței tehnice și a eficienței energetice a rețelelor și echipamentelor de comunicații fără fir.
Articolul 4
Creșterea eficienței și a flexibilității
(1) Statele membre stimulează, în cooperare cu Comisia și acolo unde este cazul, utilizarea colectivă a spectrului radio, precum și utilizarea în comun a spectrului radio.
Statele membre stimulează, de asemenea, dezvoltarea tehnologiilor actuale și a noilor tehnologii, de exemplu, în tehnologia radio cognitiv, inclusiv a acelor tehnologii care folosesc „spațiile albe”.
(2) Statele membre și Comisia cooperează pentru a spori flexibilitatea în utilizarea spectrului radio, cu scopul de a promova inovarea și investițiile, prin posibilitatea utilizării noilor tehnologii și prin transferul sau închirierea drepturilor de utilizare a spectrului radio.
(3) Statele membre și Comisia cooperează pentru stimularea elaborării și armonizării standardelor pentru echipamente radio și echipamente terminale de telecomunicații, precum și pentru echipamente și rețele electrice și electronice, dacă este necesar, pe baza mandatelor de standardizare acordate de Comisie organismelor de standardizare relevante. De asemenea, se acordă o atenție specială standardelor pentru echipamentele ce urmează a fi utilizate de persoanele cu handicap.
(4) Statele membre stimulează activitățile de C&D în domeniul noilor tehnologii, cum ar fi tehnologiile cognitive și bazele de date de geolocalizare.
(5) Statele membre introduc, după caz, criterii de selecție și proceduri de acordare a drepturilor de utilizare a spectrului radio care să încurajeze concurența, investițiile și utilizarea eficientă a spectrului radio ca bun public, precum și coexistența serviciilor și dispozitivelor noi și a celor existente. Statele membre promovează utilizarea eficientă a spectrului radio în permanență pentru rețele, dispozitive și aplicații.
(6) Pentru a asigura utilizarea eficientă a drepturilor de utilizare a spectrului radio și pentru a evita tezaurizarea spectrului radio, statele membre pot lua în considerare aplicarea unor măsuri corespunzătoare, atunci când este necesar, cum ar fi penalitățile financiare, utilizarea instrumentelor bazate pe stimulente tarifare sau retragerea drepturilor. Măsurile respective se stabilesc și se aplică în mod transparent, nediscriminatoriu și proporțional.
(7) În ceea ce privește serviciile de comunicații electronice, statele membre adoptă, până la 1 ianuarie 2013, măsuri de autorizare și de alocare adecvate pentru dezvoltarea serviciilor în bandă largă, în conformitate cu Directiva 2002/20/CE, în scopul de a obține cea mai mare capacitate posibilă și cele mai mari viteze posibile pentru serviciile în bandă largă.
(8) Pentru a evita eventuala fragmentare a pieței interne, ca urmare a criteriilor și procedurilor de selecție divergente pentru spectrul radio armonizat alocat serviciilor de comunicații electronice și care poate fi comercializat în toate statele membre în conformitate cu articolul 9b din Directiva 2002/21/CE, Comisia facilitează, în cooperare cu statele membre și cu respectarea principiului subsidiarității, identificarea și punerea în comun a celor mai bune practici privind condițiile și procedurile de autorizare și încurajează schimbul de informații în legătură cu astfel de benzi, pentru a spori coerența în întreaga Uniune, în conformitate cu principiile neutralității tehnologiei și a serviciului.
Articolul 5
Concurența
(1) Statele membre promovează concurența efectivă și evită denaturarea concurenței pe piața internă a serviciilor de comunicații electronice, în conformitate cu Directivele 2002/20/CE și 2002/21/CE.
Statele membre țin seama de aspectele legate de concurență atunci când acordă drepturi de utilizare a spectrului radio utilizatorilor de rețele private de comunicații electronice
(2) În sensul alineatului (1) primul paragraf și fără a aduce atingere aplicării normelor de concurență și nici măsurilor adoptate de statele membre în vederea atingerii obiectivelor de interes general, în conformitate cu articolul 9 alineatul (4) din Directiva 2002/21/CE, statele membre pot adopta, între altele, măsuri:
(a)
pentru a limita întinderea spectrului radio pentru care se acordă drepturi de utilizare unei întreprinderi sau pentru a condiționa astfel de drepturi de utilizare, cum ar fi acordarea accesului generalizat sau roaming la nivel național sau regional, în anumite benzi sau în anumite grupuri de benzi cu caracteristici similare, de exemplu, în benzile sub 1 GHz alocate serviciilor de comunicații electronice. Aceste condiții suplimentare pot fi impuse numai de autoritățile naționale competente;
(b)
pentru a rezerva, dacă este cazul, în funcție de situația de pe piața națională, o anumită parte a unei benzi de frecvență sau a unui grup de benzi pentru a fi alocate noilor actori de pe piață;
(c)
pentru a refuza acordarea de noi drepturi de utilizare a spectrului radio sau autorizarea de noi utilizări ale spectrului radio în anumite benzi sau pentru a condiționa acordarea de noi drepturi de utilizare a spectrului radio sau autorizarea de noi utilizări ale spectrului radio, pentru a evita denaturarea concurenței cauzată de eventuale alocări, transferuri sau acumulări ale drepturilor de utilizare;
(d)
pentru a interzice sau pentru a impune condiții asupra transferurilor de drepturi de utilizare a spectrului radio care nu sunt supuse controlului fuziunilor la nivel național sau al Uniunii, în cazul în care astfel de transferuri pot dăuna semnificativ concurenței;
(e)
pentru a modifica drepturile existente în conformitate cu Directiva 2002/20/CE atunci când acest lucru este necesar pentru a remedia a posteriori denaturarea concurenței cauzată de eventuale transferuri sau acumulări ale drepturilor de utilizare a frecvențelor radio.
(3) În cazul în care statele membre doresc să adopte oricare dintre măsurile menționate la alineatul (2) de la prezentul articol, acestea acționează în conformitate cu procedurile pentru impunerea sau modificarea unor astfel de condiții privind drepturile de utilizare a spectrului radio prevăzute în Directiva 2002/20/CE.
(4) Statele membre asigură că procedurile de autorizare și de selecție pentru serviciile de comunicații electronice încurajează concurența efectivă, în beneficiul cetățenilor, al consumatorilor și al întreprinderilor din Uniune.
Articolul 6
Necesitățile în materie de spectru radio pentru comunicații fără fir în bandă largă
(1) Statele membre, în cooperare cu Comisia, iau toate măsurile necesare pentru a asigura disponibilitatea în Uniune a unui spectru radio suficient pentru scopuri de acoperire și capacitate, pentru a permite Uniunii să dispună de cele mai mari viteze în bandă largă din lume, făcând astfel posibil ca aplicațiile fără fir și poziția de lider a Uniunii în noile servicii să contribuie efectiv la creșterea economică, precum și pentru a atinge obiectivul pentru toți cetățenii de a avea acces la viteze în bandă largă de cel puțin 30 Mbps până în 2020.
(2) În vederea promovării unei mai mari disponibilități a serviciilor fără fir în bandă largă, în beneficiul cetățenilor și al consumatorilor din Uniune, statele membre pun la dispoziție benzile reglementate de Deciziile 2008/411/CE (3,4-3,8 GHz), 2008/477/CE (2,5-2,69 GHz) și 2009/766/CE (900-1 800 MHz), în conformitate cu termenii și condițiile prevăzute în deciziile menționate. În funcție de cererea de pe piață, statele membre desfășoară procesul de autorizare până la 31 decembrie 2012, fără a aduce atingere utilizării actuale a serviciilor și în condiții care să permită consumatorilor un acces facil la serviciile fără fir în bandă largă.
(3) Statele membre stimulează modernizarea permanentă a rețelelor de către furnizorii de comunicații electronice cu cele mai recente și mai eficiente tehnologii, în vederea generării propriilor lor frecvențe recuperate, în conformitate cu principiile neutralității tehnologiei și serviciului.
(4) Până la 1 ianuarie 2013, statele membre desfășoară procesul de autorizare pentru a permite utilizarea benzii de 800 MHz pentru serviciile de comunicații electronice. Comisia acordă derogări specifice până la 31 decembrie 2015 în statele membre în care circumstanțe excepționale naționale sau locale sau probleme legate de coordonarea transfrontalieră a frecvențelor ar împiedica disponibilitatea benzii, pe baza unei cereri motivate corespunzător din partea statului membru în cauză.
În cazul în care problemele motivate ale unui stat membru de coordonare transfrontalieră a frecvențelor cu una sau mai multe țări, inclusiv țări candidate sau în curs de aderare, persistă după 31 decembrie 2015 și împiedică disponibilitatea benzii de 800 MHz, Comisia acordă derogări excepționale pe perioade de un an, până la înlăturarea problemelor respective.
Statul membru căruia i-a fost acordată o derogare în temeiul primului și celui de-al doilea paragraf se asigură că utilizarea benzii de 800 MHz nu împiedică disponibilitatea acestei benzi pentru serviciile de comunicații electronice, altele decât cele de difuziune, din statele membre învecinate.
Prezentul alineat se aplică inclusiv în ceea ce privește problemele de coordonare a spectrului radio din Republica Cipru, cauzate de faptul că Guvernul Ciprului este împiedicat să exercite controlul efectiv pe o parte a teritoriului său.
(5) Statele membre, în cooperare cu Comisia, monitorizează în permanență nevoile de capacitate pentru serviciile fără fir în bandă largă. Pe baza rezultatelor analizei menționate la articolul 9 alineatul (4), Comisia evaluează și raportează către Parlamentul European și Consiliu înainte de 1 ianuarie 2015 cu privire la necesitatea aplicării unor măsuri de armonizare a unor benzi de frecvență suplimentare.
Statele membre pot asigura, după caz și în conformitate cu legislația Uniunii, compensarea adecvată a costurilor directe de migrare sau de realocare a frecvențelor utilizate, în conformitate cu legislația națională și cu legislația Uniunii.
(6) Statele membre, în cooperare cu Comisia, promovează accesul la serviciile în bandă largă utilizând banda de 800 MHz în zonele îndepărtate și slab populate, după caz. În acest sens, statele membre examinează modalitățile și, după caz, iau măsuri tehnice și de reglementare pentru a se asigura că eliberarea benzii de 800 MHz nu afectează negativ utilizatorii serviciilor de realizare a programelor și evenimentelor speciale (PMSE).
(7) Comisia, în cooperare cu statele membre, evaluează motivele și fezabilitatea extinderii alocărilor de frecvențe în regim fără licență pentru sistemele de acces fără fir, inclusiv rețelele radio locale.
(8) Statele membre permit transferul sau închirierea drepturilor de utilizare a spectrului radio în benzile armonizate 790-862 MHz, 880-915 MHz, 925-960 MHz, 1 710-1 785 MHz, 1 805-1 880 MHz, 1 900-1 980 MHz, 2 010-2 025 MHz, 2 110-2 170 MHz, 2,5-2,69 GHz și 3,4-3,8 GHz.
(9) Pentru a garanta că toți cetățenii au acces la servicii digitale avansate, inclusiv în bandă largă, în special în zonele îndepărtate și slab populate, statele membre și Comisia pot analiza disponibilitatea unui spectru radio suficient pentru furnizarea serviciilor prin satelit în bandă largă, permițând accesul la internet.
(10) Statele membre, în colaborare cu Comisia, analizează posibilitatea extinderii disponibilității și utilizării de picocelule și femtocelule. Statele membre țin seama pe deplin de potențialul acestor stații cu bază celulară și de utilizarea în comun și fără licență a spectrului radio pentru a furniza baza pentru rețelele-plasă fără fir, care pot juca un rol important în eliminarea decalajului digital.
Articolul 7
Necesitățile în materie de spectru radio în cazul altor politici privind comunicațiile fără fir
Pentru a sprijini dezvoltarea în continuare a serviciilor media audiovizuale inovatoare și a altor servicii destinate cetățenilor Uniunii, ținând seama de avantajele economice și sociale ale unei piețe digitale unice, statele membre, în cooperare cu Comisia, vizează asigurarea disponibilității unui spectru radio suficient pentru furnizarea acestor servicii prin satelit și pe cale terestră, cu condiția ca necesitatea să fie motivată în mod clar.
Articolul 8
Necesitățile în materie de spectru radio ale altor politici specifice ale Uniunii
(1) Statele membre și Comisia asigură disponibilitatea spectrului radio și protejează frecvențele radio necesare pentru monitorizarea atmosferei și a suprafeței Pământului, care permit elaborarea și exploatarea aplicațiilor spațiale, precum și îmbunătățirea sistemelor de transport, în special pentru sistemul global de navigație civilă prin satelit instituit în temeiul programului Galileo (17), pentru Programul european de monitorizare a Pământului (GMES) (18) și pentru sistemele inteligente de siguranță și de management al transporturilor.
(2) Comisia, în cooperare cu statele membre, efectuează studii cu privire la economisirea energiei în utilizarea spectrului radio pentru a putea contribui la aplicarea unei politici a emisiilor scăzute de dioxid de carbon și are în vedere punerea la dispoziție a spectrului radio pentru tehnologii fără fir cu potențial de creștere a economiilor de energie și a eficienței altor rețele de distribuție, cum ar fi rețeaua de furnizare a apei, inclusiv rețele energetice inteligente și contoare inteligente.
(3) Comisia încearcă să asigure, în cooperare cu statele membre, punerea la dispoziție în condiții armonizate a unui spectru radio suficient pentru susținerea dezvoltării serviciilor de siguranță și a liberei circulații a dispozitivelor aferente, precum și a elaborării de soluții interoperabile inovatoare pentru siguranța și protecția publică și pentru protecția civilă și intervenția în caz de dezastre.
(4) Statele membre și Comisia colaborează cu comunitățile științifice și universitare în vederea identificării unei serii de inițiative de cercetare și dezvoltare și de aplicații inovatoare care pot avea un impact socioeconomic major și/sau prezintă potențial pentru investiții și examinează necesitățile în materie de spectru radio a unor astfel de aplicații și, după caz, au în vedere alocarea unui spectru radio suficient pentru aceste aplicații, în condiții tehnice armonizate și cu cel mai mic cost administrativ.
(5) Statele membre, în colaborare cu Comisia, încearcă să asigure benzile necesare de frecvență pentru realizarea PMSE, în conformitate cu obiectivele Uniunii de a îmbunătăți integrarea pieței interne și accesul la cultură.
(6) Statele membre și Comisia încearcă să asigure disponibilitatea spectrului radio pentru identificarea prin frecvențe radio (RFID) și pentru alte tehnologii de comunicare fără fir ale internetului obiectelor (IO) și cooperează în vederea stimulării elaborării de standarde și armonizării alocării spectrului radio pentru comunicațiile IO în toate statele membre.
Articolul 9
Inventarul
(1) Se creează un inventar al utilizărilor actuale ale spectrului radio, atât în scopuri comerciale, cât și publice.
Obiectivele inventarului sunt următoarele:
(a)
să permită identificarea benzilor de frecvență în care eficiența utilizărilor actuale ale spectrului radio ar putea fi îmbunătățită;
(b)
să contribuie la identificarea benzilor de frecvență care ar putea fi adecvate pentru realocare și a posibilităților de utilizare în comun a spectrului radio, în vederea sprijinirii politicilor UE stabilite în prezenta decizie, ținând seama în același timp de necesitățile viitoare de spectru radio pe baza, printre altele, a cererii consumatorilor și operatorilor și de posibilitatea de a satisface aceste necesități;
(c)
să contribuie la analiza diferitelor tipuri de utilizare a spectrului radio, atât de către utilizatorii privați, cât și de către cei publici;
(d)
să contribuie la identificarea benzilor de frecvență care ar putea fi alocate sau realocate în vederea creșterii eficienței utilizării lor, la încurajarea inovării și a creșterii concurenței pe piața internă, la explorarea unor noi modalități de utilizare în comun a spectrului radio, în beneficiul atât al utilizatorilor privați, cât și al celor publici, ținând seama de impactul potențial pozitiv și negativ al alocării și realocării respectivelor benzi și a benzilor adiacente asupra utilizatorilor existenți.
(2) În scopul de a asigura o punere în aplicare uniformă a alineatului (1) de la prezentul articol și ținând seama în cea mai mare măsură posibilă de avizul Grupului pentru politica în domeniul spectrului de frecvențe radio, Comisia adoptă următoarele acte de punere în aplicare până la 1 iulie 2013:
(a)
stabilirea modalităților practice și a modelelor uniforme de colectare și furnizare a datelor din partea statelor membre către Comisie, cu privire la utilizările actuale ale spectrului radio, cu condiția respectării reglementărilor în materie de secrete de afaceri prevăzute la articolul 8 din Decizia nr. 676/2002/CE și a dreptului statelor membre de a nu divulga informații confidențiale, ținând seama de obiectivul de a reduce la minimum sarcina administrativă și de obligațiile existente care revin statelor membre în conformitate cu alte reglementări la nivelul Uniunii, în special obligațiile de a furniza informații specifice;
(b)
stabilirea metodologiei de analiză a tendințelor tehnologice, a necesităților viitoare și a cererii de frecvențe radio în domeniile de politică ale Uniunii care fac obiectul prezentei decizii, în special pentru acele servicii care ar putea opera în gama de frecvențe 400 MHz-6 GHz, în vederea identificării utilizărilor în curs de apariție și potențial semnificative ale spectrului radio.
Actele de punere în aplicare respective se adoptă în conformitate cu procedura de examinare menționată la articolul 13 alineatul (2).
(3) Comisia administrează inventarul menționat la alineatul (1) în conformitate cu actele de punere în aplicare de la alineatul (2).
(4) Comisia desfășoară analiza tendințelor tehnologice, a necesităților viitoare și a cererii de frecvențe radio în conformitate cu actele de punere în aplicare menționate la alineatul (2) litera (b). Comisia înaintează Parlamentului European și Consiliului un raport cu privire la rezultatele respectivei analize.
Articolul 10
Negocierile internaționale
(1) În cadrul negocierilor internaționale privind chestiunile legate de spectrul radio, se aplică următoarele principii:
(a)
dacă subiectul negocierilor internaționale intră în sfera de competență a Uniunii, poziția Uniunii se stabilește în conformitate cu legislația Uniunii;
(b)
dacă subiectul negocierilor internaționale intră parțial în sfera de competență a Uniunii și parțial în sfera de competență a statelor membre, Uniunea și statele membre caută să stabilească o poziție comună în conformitate cu cerințele principiului cooperării sincere.
În scopul aplicării literei (b) de la primul paragraf, Uniunea și statele membre cooperează în conformitate cu principiul unității în reprezentarea internațională a Uniunii și a statelor sale membre.
(2) Uniunea oferă statelor membre, la cererea acestora, asistență juridică, politică și tehnică pentru rezolvarea problemelor de coordonare a spectrului radio cu țări învecinate Uniunii, inclusiv cu țări candidate sau în curs de aderare, în așa fel încât statele membre în cauză să își poată respecta obligațiile care le revin în temeiul legislației Uniunii. În procesul de acordare a asistenței menționate anterior, Uniunea își utilizează toate competențele juridice și politice pentru a promova punerea în aplicare a politicilor Uniunii.
Uniunea sprijină, de asemenea, eforturile țărilor terțe de a pune în aplicare o gestionare a spectrului radio compatibilă cu cea a Uniunii, astfel încât să salvgardeze obiectivele politicii Uniunii în domeniul spectrului radio.
(3) Atunci când negociază cu țări terțe într-un cadru bilateral sau multilateral, statele membre sunt ținute să-și respecte obligațiile în conformitate cu legislația Uniunii. Atunci când semnează sau acceptă în alt mod orice obligații internaționale privind spectrul radio, statele membre atașează semnăturii lor sau oricărui alt act de acceptare o declarație comună în care afirmă că vor pune în aplicare acordurile sau angajamentele internaționale respective în conformitate cu obligațiile care le revin în temeiul Tratatului privind Uniunea Europeană și al Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene.
Articolul 11
Cooperarea dintre diverse organisme
(1) Comisia și statele membre cooperează pentru îmbunătățirea actualului cadru instituțional cu scopul de a stimula coordonarea la nivelul Uniunii a gestionării spectrului radio, inclusiv în chestiuni care afectează direct două sau mai multe state membre, în vederea dezvoltării pieței interne și a asigurării îndeplinirii complete a obiectivelor politicii Uniunii în domeniul spectrului radio.
(2) Comisia și statele membre încurajează organismele de standardizare, CEPT, Centrul Comun de Cercetare al Comisiei și toate părțile relevante să coopereze îndeaproape în ceea ce privește aspectele tehnice, pentru a promova utilizarea eficientă a spectrului radio. În acest scop, Comisia și statele membre asigură menținerea unei legături coerente între gestionarea spectrului radio și standardizare, în așa fel încât să consolideze piața internă.
Articolul 12
Consultarea publică
Ori de câte ori este cazul, Comisia organizează consultări publice pentru a culege opiniile tuturor părților interesate, precum și ale publicului larg, cu privire la utilizarea spectrului radio în Uniune.
Articolul 13
Procedura comitetului
(1) Comisia este asistată de Comitetul pentru spectrul de frecvențe radio, instituit prin Decizia nr. 676/2002/CE. Respectivul comitet este un comitet în înțelesul Regulamentului (UE) nr. 182/2011.
(2) Atunci când se face trimitere la prezentul alineat, se aplică articolul 5 din Regulamentul (UE) nr. 182/2011. În cazul în care comitetul nu emite niciun aviz, Comisia nu adoptă proiectul de act de punere în aplicare și se aplică articolul 5 alineatul (4) paragraful al treilea din Regulamentul (UE) nr. 182/2011.
Articolul 14
Respectarea orientărilor și a obiectivelor de politică
Statele membre aplică orientările și obiectivele de politică stabilite în prezenta decizie până la 1 iulie 2015, în afara cazului în care aceasta dispune altfel.
Articolul 15
Raportare și revizuire
Până la 10 aprilie 2014, Comisia prezintă Parlamentului European și Consiliului un raport privind activitățile desfășurate și măsurile adoptate în temeiul prezentei decizii.
Statele membre transmit Comisiei toate informațiile necesare în scopul reexaminării aplicării prezentei decizii.
Până la 31 decembrie 2015, Comisia reexaminează aplicarea prezentei decizii.
Articolul 16
Intrarea în vigoare
Prezenta decizie intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Articolul 17
Destinatari
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Strasbourg, 14 martie 2012.


Input:
DECISIÓN DE EJECUCIÓN DE LA COMISIÓN
de 11 de abril de 2011
relativa a la no inclusión del diclobenil en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE del Consejo
[notificada con el número C(2011) 2437]
(Texto pertinente a efectos del EEE)
(2011/234/UE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 91/414/CEE del Consejo, de 15 de julio de 1991, relativa a la comercialización de productos fitosanitarios (1), y, en particular, su artículo 6, apartado 1,
Considerando lo siguiente:
(1)
Los Reglamentos (CE) no 451/2000 (2) y (CE) no 1490/2002 (3) de la Comisión establecen las disposiciones de aplicación de la segunda y tercera fases del programa de trabajo contemplado en el artículo 8, apartado 2, de la Directiva 91/414/CEE, así como una lista de sustancias activas que deben evaluarse con vistas a su posible inclusión en el anexo I de la mencionada Directiva. Dicha lista incluye el diclobenil.
(2)
De conformidad con el artículo 11 septies del Reglamento (CE) no 1490/2002 y el artículo 12, apartado 1, letra a), y apartado 2, letra b), del mencionado Reglamento, se adoptó la Decisión 2008/754/CE de la Comisión, de 18 de septiembre de 2008, relativa a la no inclusión del diclobenil en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE del Consejo y a la retirada de las autorizaciones de los productos fitosanitarios que contengan esta sustancia (4).
(3)
El notificador original (en lo sucesivo, «el solicitante») presentó una nueva solicitud con arreglo al artículo 6, apartado 2, de la Directiva 91/414/CEE, en la que pedía la aplicación del procedimiento acelerado contemplado en los artículos 14 a 19 del Reglamento (CE) no 33/2008 de la Comisión, de 17 de enero de 2008, por el que se establecen disposiciones detalladas de aplicación de la Directiva 91/414/CEE del Consejo en lo que se refiere a un procedimiento ordinario y acelerado de evaluación de las sustancias activas que forman parte del programa de trabajo mencionado en el artículo 8, apartado 2, de dicha Directiva, pero que no figuran en su anexo I (5).
(4)
La solicitud se remitió al Reino Unido, que el Reglamento (CE) no 1490/2002 había designado Estado miembro ponente. Se respetó el plazo para el procedimiento acelerado. La especificación de la sustancia activa y los usos propuestos son los mismos que los que fueron objeto de la Decisión 2008/754/CE. La solicitud cumple también los demás requisitos sustantivos y de procedimiento del artículo 15 del Reglamento (CE) no 33/2008.
(5)
El Reino Unido evaluó los nuevos datos presentados por el solicitante y elaboró un informe suplementario. El 7 de octubre de 2009, transmitió dicho informe a la Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (en lo sucesivo, «la EFSA») y a la Comisión. La EFSA comunicó el informe suplementario a los demás Estados miembros y al solicitante para recabar sus observaciones al respecto y transmitió las observaciones recibidas a la Comisión. El 29 de julio de 2010, de conformidad con el artículo 20, apartado 1, del Reglamento (CE) no 33/2008 y a petición de la Comisión, la EFSA presentó a esta última su conclusión sobre el diclobenil (6). Los Estados miembros y la Comisión examinaron, en el Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal, el proyecto de informe de evaluación, el informe suplementario y la conclusión de la EFSA, que fueron finalizados el 11 de marzo de 2011 como informe de revisión relativo al diclobenil.
(6)
El informe suplementario presentado por el Estado miembro ponente y las conclusiones presentadas por la EFSA se centraron en los motivos que dieron lugar a la no inclusión; en particular, preocupaba la exposición del consumidor a través del agua potable y la lixiviación a las aguas subterráneas. En el informe de revisión del diclobenil se identificaron otros motivos de preocupación.
(7)
El solicitante presentó información complementaria, en particular en relación con la lixiviación a las aguas subterráneas, la exposición del consumidor a través del agua potable, los riesgos para mamíferos y aves y los métodos de análisis para las impurezas del material técnico y para los productos de origen animal.
(8)
Sin embargo, la información complementaria presentada por el solicitante no permitió eliminar todos los motivos de preocupación específicos que se planteaban en relación con el diclobenil.
(9)
Durante la evaluación de esta sustancia activa se detectaron varios problemas. Se identificaron varios efectos inaceptables para el medio ambiente. En particular, se prevé que la posible contaminación de las aguas subterráneas por un metabolito muy persistente, 2,6-diclorobenzamida (BAM), sea muy elevada, con concentraciones muy superiores a 10 μg/l en todos los modelos utilizados. Existe la posibilidad de transporte a gran distancia del metabolito BAM a través de la atmósfera. Se identificó un alto riesgo de toxicidad aguda para las aves, así como un alto riesgo de toxicidad a largo plazo para las aves y los mamíferos que se alimentan de lombrices de tierra. No se disponía de suficientes datos para abordar la naturaleza de los residuos del metabolito BAM en las mercancías procesadas.
(10)
La Comisión pidió al solicitante que remitiera sus observaciones en relación con la conclusión de la EFSA. Además, de conformidad con el artículo 21, apartado 1, del Reglamento (CE) no 33/2008, le ofreció la posibilidad de presentar observaciones sobre el proyecto de informe de revisión. El solicitante envió sus observaciones, que se han examinado con detenimiento.
(11)
Sin embargo, a pesar de las razones aducidas por el solicitante, siguen subsistiendo los problemas mencionados, y las evaluaciones realizadas basándose en la información presentada y evaluada durante las reuniones de expertos de la EFSA no han demostrado que pueda suponerse que, en las condiciones de utilización propuestas, los productos fitosanitarios que contienen diclobenil cumplan en general los requisitos establecidos en el artículo 5, apartado 1, letras a) y b), de la Directiva 91/414/CEE.
(12)
Por tanto, el diclobenil no debe incluirse en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE.
(13)
En aras de la claridad, es necesario derogar la Decisión 2008/754/CE.
(14)
La presente Decisión no excluye la presentación de otra solicitud para el diclobenil, de conformidad con el artículo 6, apartado 2, de la Directiva 91/414/CEE y con el capítulo II del Reglamento (CE) no 33/2008.
(15)
Las medidas previstas en la presente Decisión se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO LA PRESENTE DECISIÓN:
Artículo 1
El diclobenil no se incluirá como sustancia activa en el anexo I de la Directiva 91/414/CEE.
Artículo 2
Queda derogada la Decisión 2008/754/CE de la Comisión.
Artículo 3
Los destinatarios de la presente Decisión serán los Estados miembros.
Hecho en Bruselas, el 11 de abril de 2011.


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1156/2011
2011 m. lapkričio 10 d.
kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Kočevski gozdni med (SKVN)]
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (1), ypač į jo 7 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą,
kadangi:
(1)
remiantis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 6 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, Slovėnijos paraiška įregistruoti pavadinimą Kočevski gozdni med paskelbta Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2);
(2)
prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį Komisija negavo, todėl šis pavadinimas turi būti įregistruotas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Šio reglamento priede nurodytas pavadinimas įregistruojamas.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 10 d.


Input:
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 114/2012
av den 10 februari 2012
om ändring av förordning (EG) nr 765/2006 om restriktiva åtgärder mot Vitryssland
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 215,
med beaktande av rådets beslut 2012/36/Gusp av den 23 januari 2012 (1) om ändring av rådets beslut 2010/639/Gusp (2) om restriktiva åtgärder mot Vitryssland,
med beaktande av det gemensamma förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik samt Europeiska kommissionen, och
av följande skäl:
(1)
I rådets förordning (EG) nr 765/2006 (3) föreskrivs frysning av president Lukasjenkos och vissa vitryska tjänstemäns tillgångar.
(2)
Genom beslut 2012/36/Gusp beslutade rådet att frysning av penningmedel och ekonomiska resurser bör utvidgas både till personer som är ansvariga för de allvarliga brotten mot mänskliga rättigheter eller represssalierna mot det civila samhället och den demokratiska oppositionen, särskilt personer i ledande ställning, och på personer och enheter som drar nytta av eller stöder Lukasjenkoregimen, särskilt personer och enheter som ger finansiellt eller materiellt stöd till regimen.
(3)
Denna åtgärd omfattas av tillämpningsområdet för fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och åtgärder på unionsnivå är därför nödvändiga för att genomföra den, särskilt för att se till att de ekonomiska aktörerna i alla medlemsstater tillämpar den på ett enhetligt sätt.
(4)
Förordning (EG) nr 765/2006 bör därför ändras i enlighet med detta.
(5)
För att säkerställa att de åtgärder som föreskrivs i denna förordning är effektiva bör denna förordning träda i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Förordning (EG) nr 765/2006 ska ändras på följande sätt:
1.
Artikel 2 ska ersättas med följande artikel:
”Artikel 2
1. Alla tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör, ägs, innehas eller kontrolleras av de fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som förtecknas i bilagorna I, IA och IB ska frysas.
2. Inga tillgångar eller ekonomiska resurser får direkt eller indirekt ställas till förfogande för, eller göras tillgängliga till förmån för, de fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som förtecknas i bilagorna I, IA eller IB.
3. Det ska vara förbjudet att medvetet och avsiktligt delta i verksamhet vars syfte eller verkan är att direkt eller indirekt kringgå de åtgärder som avses i punkterna 1 och 2.
4. Bilaga I ska bestå av en förteckning över fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som, i enlighet med artikel 2.1 a i rådets beslut 2010/639/Gusp av den 25 oktober 2010 om restriktiva åtgärder mot Vitryssland (4), av rådet har fastställts som ansvariga för åsidosättandet av internationella normer för genomförande av val i samband med presidentvalet i Vitryssland den 19 mars 2006 och repressalierna mot det civila samhället och den demokratiska oppositionen, eller som associerade med de ansvariga.
5. Bilaga IA ska bestå av en förteckning över fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som, i enlighet med artikel 2.1 b i beslut 2010/639/Gusp, av rådet har fastställts som ansvariga för åsidosättandet av internationella normer för genomförande av val i samband med presidentvalet i Vitryssland den 19 december 2010 och repressalierna mot det civila samhället och den demokratiska oppositionen, eller som associerade med de ansvariga.
6. Bilaga IB ska bestå av en förteckning över fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som, i enlighet med artikel 2.1 c och d i beslut 2010/639/Gusp, av rådet har fastställts som antingen i) ansvariga för allvarliga brott mot mänskliga rättigheter eller förtryck mot det civila samhället och den demokratiska oppositionen i Vitryssland, eller ii) personer eller enheter som drar nytta av eller stöder Lukasjenkoregimen.
2.
I artiklarna 2b.1 och 2b.2, 3.1 a, 4a och i artikel 8a.1 och 8a.4 ska hänvisningar till ”bilagorna I och IA” ersättas med hänvisningar till ”bilagorna I, IA och IB”.
Artikel 2
Bilagan till denna förordning ska införas som bilaga IB till förordning (EG) nr 765/2006.
Artikel 3
Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 10 februari 2012.