Input:
ROZHODNUTÍ KOMISE
ze dne 18. června 2010
o ochranných opatřeních ohledně nakažlivé chudokrevnosti koní v Rumunsku
(oznámeno pod číslem K(2010) 3767)
(Text s významem pro EHP)
(2010/346/EU)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na směrnici Rady 90/425/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních a zootechnických kontrolách v obchodu s některými živými zvířaty a produkty uvnitř Společenství s cílem dotvoření vnitřního trhu (1), a zejména na čl. 10 odst. 4 uvedené směrnice,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nakažlivá chudokrevnost koní je virová choroba postihující pouze zvířata rodu koňovitých (Equidae). Inkubační doba je obvykle jeden až tři týdny, ale může dosáhnout až tří měsíců. Nakažení koňovití zůstávají infekčními po celý život a mohou potenciálně přenést nákazu na další koňovité. Infekce nakažlivou chudokrevností koní není obvykle navenek patrná, dokud po některé z akutních klinických atak během virémie nedojde k úhynu zvířete, což podstatně zvyšuje pravděpodobnost nákazy. Místně se nákaza přenáší krví z nakaženého koně prostřednictvím much, které přerušovaně sají koňskou krev, a přenosem in utero na plod. Na velké vzdálenosti se nákaza šíří zejména přesunem nakažených zvířat, jejich spermatu, vajíček a embryí a používáním kontaminovaných jehel či infuzí krevních produktů obsahujících uvedený virus.
(2)
Nakažlivá chudokrevnost koní je chorobou povinnou hlášením v souladu s přílohou A směrnice Rady 90/426/EHS ze dne 26. června 1990 o veterinárních předpisech pro přesun koňovitých a jejich dovoz ze třetích zemí (2). Navíc směrnice Rady 82/894/EHS ze dne 21. prosince 1982 o hlášení chorob zvířat ve Společenství (3) stanoví, že ohnisko nakažlivé chudokrevnosti koní se musí oznamovat Komisi a ostatním členským státům prostřednictvím systému oznamování chorob zvířat („systém ADNS“).
(3)
Ustanovení čl. 4 odst. 5 směrnice 90/426/EHS stanoví omezení týkající se přesunu koňovitých z hospodářství, kde byl potvrzen výskyt nakažlivé chudokrevnosti koní, do doby, kdy po odstranění nakažených zvířat reagují zbývající zvířata negativně při dvou vyšetřeních testem podle Cogginse.
(4)
Na rozdíl od ostatních členských států se v Rumunsku nakažlivá chudokrevnost koní vyskytuje endemicky a okamžitá porážka infikovaných koňovitých není prováděna. Z tohoto důvodu bylo přijato rozhodnutí Komise 2007/269/ES ze dne 23. dubna 2007 o ochranných opatřeních ohledně nakažlivé chudokrevnosti koní v Rumunsku (4).
(5)
Z nedávných případů nakažlivé chudokrevnosti koní u plemenných a užitkových koňovitých odesílaných z Rumunska do jiných členských států a nedávno zveřejněných výsledků veterinární inspekce, kterou v tomto členském státě provedly útvary Komise v roce 2009 v souladu s článkem 10 směrnice 90/426/EHS (5), nicméně vyplývá, že rozhodnutí 2007/269/ES je prováděno, vynucováno a monitorováno nedostatečně.
(6)
Vzhledem k obchodu s živými koňovitými, jejich spermatem, vajíčky a embryi, by mohla nákazová situace v Rumunsku představovat riziko pro zdraví koňovitých v Unii. Proto je vhodné přijmout ochranná opatření, která stanoví zvláštní režim pro přesun koňovitých, jejich spermatu, vajíček a embryí a určitých krevních produktů koňovitých, pocházejících z Rumunska, jakož i pro obchod s nimi, aby bylo zabezpečeno zdraví a dobré životní podmínky koňovitých v Unii.
(7)
Rozšíření choroby v Rumunsku a mezi různými kategoriemi koňovitých v tomto členském státě není rovnoměrné. Tato situace umožňuje uplatnit mírnější podmínky pro přesun určitých evidovaných koní na soutěže a dostihy a v budoucnu by měla umožnit definování regionů prostých nákazy.
(8)
V souladu s čl. 7 odst. 2 směrnice 90/426/EHS může členský stát určení přiznat všeobecnou nebo omezenou odchylku z některého z požadavků čl. 4 odst. 5 pro jakékoliv zvíře, které nese zvláštní označení vyjadřující, že je určeno k porážce, a to za předpokladu, že se veterinární osvědčení o takové odchylce zmiňuje. V případě udělení takovéto výjimky musejí být jateční koňovití přepraveni přímo do určených jatek a musejí být poraženi během pěti dnů po příjezdu na jatka.
(9)
Článek 12 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004 ze dne 29. dubna 2004 o úředních kontrolách za účelem ověření dodržování právních předpisů týkajících se krmiv a potravin a pravidel o zdraví zvířat a dobrých životních podmínkách zvířat (6) stanoví požadavky na akreditaci laboratoří, které provádějí analýzy vzorků odebraných při úředních kontrolách.
(10)
Příloha nařízení Komise (ES) č. 180/2008 ze dne 28. února 2008 o referenční laboratoři Společenství pro choroby koňovitých kromě moru koní (7) stanoví funkce, úkoly a postupy referenční laboratoře v Unii pro choroby koňovitých týkající se spolupráce s laboratořemi odpovědnými za diagnostiku infekčních chorob koňovitých v členských státech. Mezi tyto funkce patří mimo jiné podpora harmonizace diagnostiky a zajišťování odbornosti testů v Unii organizováním a prováděním pravidelných srovnávacích testů a pravidelným předáváním výsledků těchto testů Komisi, členským státům a národním/centrálním laboratořím. Pracovní program, na kterém se Komise s laboratořemi dohodla, stanoví, že první zkoušky odborné způsobilosti pro testování na nakažlivou chudokrevnost koní proběhnou v roce 2010.
(11)
Vzhledem k neexistenci specifických norem pro testování na nakažlivou chudokrevnost koní je třeba odkázat na příslušnou kapitolu Příručky pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE). Uvedená kapitola, v současnosti se jedná o kapitolu 2.5.6, stanoví pro zjištění nakažlivé chudokrevnosti koní imunodifúzní test v agarovém gelu (AGID), který je přesný a spolehlivý s výjimkou určitých okolností uvedených v příručce. Toto rozhodnutí má proto stanovit dva testy AGID na nakažlivou chudokrevnost koní s negativním výsledkem, aby se vyvážila omezení uvedeného testu.
(12)
Nařízení Komise (ES) č. 504/2008 ze dne 6. června 2008, kterým se provádějí směrnice Rady 90/426/EHS a 90/427/EHS, pokud jde o metody identifikace koňovitých (8), požaduje identifikaci koňovitých na základě identifikačního dokladu. Dospělí koně určení k přepravě z Rumunska do ostatních členských států musí být označeni zavedením elektronického odpovídače, aby se posílila vazba mezi identifikačním dokladem a zvířetem.
(13)
Článek 14 nařízení Rady (ES) č. 1/2005 ze dne 22. prosince 2004 o ochraně zvířat během přepravy a souvisejících činností (9) stanoví kontroly a jiná opatření související s knihou jízd, která provádí příslušný orgán před dlouhotrvajícími cestami.
(14)
Požadavky na osvědčení pro přesun a přepravu koňovitých stanoví článek 8 směrnice 90/426/EHS. Aby bylo možné lépe zpětně vysledovat evidované koňovité z oblastí v Rumunsku postižených nakažlivou chudokrevností koní v ostatních členských státech, mělo by být potvrzení podle přílohy B směrnice 90/426/EHS nahrazeno veterinárním osvědčením podle přílohy C uvedené směrnice.
(15)
Integrovaný počítačový obchodní řídicí a expertní systém TRACES zavedený v souladu s rozhodnutím Komise 2004/292/ES ze dne 30. března 2004 o zavedení systému Traces (10) může přispět k řízenému přemisťování koňovitých z Rumunska na jatka v ostatních členských státech.
(16)
Přesun koňovitých jiných než jatečních koňovitých z Rumunska do ostatních členských států nelze považovat za dokončený, dokud test na nakažlivou chudokrevnost koní provedený na vzorku získaném během izolace po příjezdu na místo určení nepotvrdí nepřítomnost této choroby.
(17)
Jelikož dotčené odvětví si je plně vědomo rizik, jež představuje nákazová situace v Rumunsku, je vhodné umožnit těm, kteří jsou zapojeni do přesunu koňovitých z Rumunska, sdílet odpovědnost a náklady vynaložené příslušnými orgány v souvislosti s těmito přesuny.
(18)
Směrnice Rady 92/65/EHS ze dne 13. července 1992 o veterinárních předpisech pro obchod se zvířaty, spermatem, vajíčky a embryi uvnitř Společenství a jejich dovoz do Společenství, pokud se na ně nevztahují zvláštní veterinární předpisy Společenství uvedené v příloze A hlavě I směrnice 90/425/EHS (11), ve znění nařízení Komise (EU) č. 176/2010 (12), zavedla požadavky na testování na nakažlivou chudokrevnost koní také pro dárcovské klisny, od kterých byla vajíčka nebo embrya odebrána. Nicméně tyto změny jsou účinné až od 1. září 2010. Proto pokud jsou vajíčka a embrya odebírána od klisen žijících v Rumunsku, je nutné doplnit veterinární předpisy stanovené rozhodnutím Komise 95/294/ES ze dne 24. července 1995, kterým se stanoví vzor veterinárního osvědčení pro obchod s vajíčky a embryi koňovitých (13), požadavkem testování na nakažlivou chudokrevnost koní.
(19)
Veterinární požadavky v právních předpisech Unie pro krevní produkty pocházející z koňovitých jsou navíc v současnosti předmětem přezkumu. V současné době stanoví požadavky na sérum koňovitých příloha VIII kapitola V písm. A) nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1774/2002 ze dne 3. října 2002 o hygienických pravidlech pro vedlejší produkty živočišného původu, které nejsou určeny pro lidskou spotřebu (14).
(20)
V zájmu jasnosti právních předpisů Unie je třeba zrušit rozhodnutí 2007/269/ES a nahradit ho tímto rozhodnutím.
(21)
Jeví se jako zbytečné zavádět přechodný režim, jelikož stanovená opatření náležitě zohledňují nedávno přijatý rumunský program na eradikaci nakažlivé chudokrevnosti koní v Rumunsku.
(22)
Opatření stanovená tímto rozhodnutím jsou v souladu se stanoviskem Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Ochranná opatření, která se použijí na koňovité, sperma, vajíčka a embrya koňovitých a krevní produkty pocházející z koňovitých
1. Rumunsko nesmí odesílat do ostatních členských států tyto komodity:
a)
koňovité z regionů uvedených v příloze;
b)
sperma koní;
c)
vajíčka a embrya koní;
d)
krevní produkty pocházející z koňovitých.
2. Zákaz stanovený v odst. 1 písm. a) se nevztahuje na koňovité z hospodářství nacházejících se mimo Rumunsko, kteří buď:
a)
během přepravy projíždí přes Rumunsko po hlavních silnicích a dálnicích, nebo
b)
jsou přepravováni Rumunskem přímo a bez přerušení cesty na jatka k okamžité porážce a jsou provázeni veterinárním osvědčením vyplněným podle vzoru uvedeného v příloze C směrnice 90/426/EHS.
Článek 2
Odchylky pro přesun koňovitých z regionů uvedených v příloze do ostatních členských států
1. Odchylně od čl. 1 odst. 1 písm. a) může Rumunsko povolit odesílání zásilek koňovitých do ostatních členských států, pokud jsou splněny následující podmínky:
a)
celá zásilka koňovitých musí být:
i)
izolována pod úředním dozorem v hospodářství, které je schváleno příslušným orgánem jako prosté nakažlivé chudokrevnosti koní („schválené hospodářství“), a
ii)
držena od jakýchkoliv jiných koňovitých, kteří mají horší nákazový status, v minimální vzdálenosti alespoň 200 m po dobu alespoň 90 dnů před datem odeslání;
b)
všichni koňovití tvořící zásilku musí být podrobeni imunodifúznímu testu agarovým gelem na nakažlivou chudokrevnost koní (dále jen „test AGID“) s negativními výsledky dvou testů na dvakrát odebraných krevních vzorcích s intervalem 90 dnů mezi oběma testy, přičemž druhý vzorek musí být odebrán do 10 dnů před datem odeslání zásilky ze schváleného hospodářství. Test AGID musí splňovat kritéria stanovená v příslušné kapitole Příručky pro diagnostické testy a očkovací látky pro suchozemská zvířata pro rok 2009 Světové organizace pro zdraví zvířat (OIE) (dále jen „příručka“);
c)
přepravce musí doložit opatření přijatá k zajištění toho, aby koňovití tvořící zásilku byli odesláni ze schváleného hospodářství přímo na místo určení, aniž by prošli trhem či sběrným střediskem;
d)
v případě, že zásilka obsahuje evidované koňovité nebo plemenné a užitkové koňovité, musí být všichni ostatní koňovití přítomní ve schváleném hospodářství během doby izolace uvedené v písm. a) bodě i) podrobeni testu AGID s negativním výsledkem na krevních vzorcích odebraných buď před jejich odstraněním z hospodářství během doby izolace, nebo do 10 dnů před datem odeslání zásilky ze schváleného hospodářství;
e)
všichni koňovití tvořící zásilku musí být označeni zavedením elektronického odpovídače a identifikováni prostřednictvím jediného identifikačního dokladu koňovitých nebo průkazu koně, který stanoví čl. 5 odst. 1 nařízení (ES) č. 504/2008 a ve kterém musí být uvedeno:
i)
číslo zobrazené při čtení zavedeného elektronického odpovídače, a to v bodě 5 části A oddílu 1 tohoto dokladu;
ii)
test AGID stanovený v písm. b) a d) tohoto odstavce a jeho výsledek v oddílu VII tohoto dokladu;
f)
kontroly související s knihou jízd provedené v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. a) nařízení Rady (ES) č. 1/2005 musí být uspokojivé a nesmí vyžadovat zaslání informací kontrolnímu stanovišti umístěnému v členském státu tranzitu v souladu s čl. 14 odst. 1 písm. d) uvedeného nařízení;
g)
koňovití tvořící zásilku musí být provázeni řádně vyplněným veterinárním osvědčením podle vzoru uvedeného v příloze C směrnice 90/426/EHS, ve kterém musí být uvedeno místo určení a navíc tento údaj:
„Koňovití odeslaní v souladu s rozhodnutím Komise 2010/346/EU (15).
2. Odchylně od odst. 1 písm. b) první test AGID, který má být proveden na vzorcích odebraných alespoň 90 dnů před odesláním, nelze požadovat za těchto podmínek:
a)
členský stát určení přiznal takovouto odchylku z opatření stanovenou v čl. 7 odst. 2 směrnice 90/426/EHS, nebo
b)
koňovití jsou určeni k přímé přepravě na jatka a byli shromážděni ve schváleném hospodářství z hospodářství s osvědčením o tom, že jsou prosti nakažlivé chudokrevnosti koní v souladu s platným vnitrostátním programem na tlumení nakažlivé chudokrevnosti koní.
Článek 3
Odchylka z přesunu koňovitých z regionů uvedených v příloze do ostatních členských států, pokud jde evidované koně, kteří se mají účastnit určitých soutěží a akcí
Odchylně od čl. 2 odst. 1 písm. a), b), c), d) a f) může Rumunsko povolit odesílání zásilek evidovaných koní do ostatních členských států za účelem účasti v soutěžích organizovaných pod záštitou Mezinárodní jezdecké federace (FEI) nebo ve významných mezinárodních koňských dostizích, pokud jsou splněny následující podmínky:
a)
koně museli podstoupit test AGID s negativními výsledky testů provedených na krevních vzorcích odebraných do 10 dnů před datem odeslání ze schváleného hospodářství v souladu s kritérii stanovenými příručkou;
b)
všichni koňovití ve schváleném hospodářství a v okruhu 200 m kolem schváleného hospodářství podstoupili test AGID s negativními výsledky testů provedených na krevních vzorcích odebraných 90 až 180 dnů před datem zamýšleného přesunu;
c)
podmínky uvedené v čl. 2 odst. 1 písm. e) a g).
Článek 4
Omezení v případě pozitivních výsledků testu AGID
V případě pozitivního výsledku kteréhokoliv z testů AGID stanovených v čl. 2 odst. 1 písm. b) a d) a v čl. 3 písm. a) tohoto rozhodnutí platí pro celé schválené hospodářství omezení přesunu, dokud neskončí opatření stanovená v čl. 4 odst. 5 písm. a) třetí odrážce směrnice 90/426/EHS.
Článek 5
Odchylky pro zmrazené sperma, vajíčka a embrya koňovitých a krevní produkty pocházející z koňovitých
1. Odchylně od čl. 1 odst. 1 písm. b) může Rumunsko povolit odeslání zmrazeného spermatu koňovitých do ostatních členských států, které splňuje požadavky uvedené v příloze D kapitole II hlavě I bodě 1.6 písm. c) a v bodech 1.7 a 1.8 směrnice 92/65/EHS.
2. Odchylně od čl. 1 odst. 1 písm. c) může Rumunsko povolit odesílání zmrazených embryí do ostatních členských států odebraných od dárcovských klisen, které podstoupily test AGID s negativními výsledky testu provedeného na krevních vzorcích odebraných dvakrát v intervalu 90 dnů, přičemž druhý vzorek musí být odebrán 30 až 45 dnů po datu odebrání embryí.
3. Zásilky zmrazeného spermatu nebo embryí uvedené v odstavcích 1 a 2 musí být provázeny veterinárním osvědčením vypracovaným pro dotyčnou zásilku v souladu s čl. 11 odst. 5 směrnice Rady 92/65/EHS, ve kterém musí být navíc uvedeno:
„Sperma/embrya (nehodící se škrtněte) koňovitých odeslané/odeslaná v souladu s rozhodnutím Komise 2010/346/EU (16).
4. Odchylně od čl. 1 odst. 1 písm. d) může Rumunsko povolit odeslání séra koňovitých do ostatních členských států, které splňuje požadavky uvedené v příloze VIII kapitole V písm. A) nařízení (ES) č. 1774/2002.
Článek 6
Další povinnosti Rumunska
Rumunsko zajistí, aby:
a)
byl Komisi a členským státům sdělen název a zeměpisná poloha schváleného hospodářství a jméno a profesní způsobilost úředního veterinárního lékaře odpovědného za schválené hospodářství, který podepsal veterinární osvědčení podle čl. 2 odst. 1 písm. g) a čl. 5 odst. 3;
b)
úřední laboratoř, která provádí testy AGID podle čl. 2 odst. 1 písm. b) a d) a článku 3:
i)
splňovala požadavky článku 12 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 882/2004,
ii)
podstoupila do 31. prosince 2010 a poté každý rok každoroční zkoušky odborné způsobilosti ve spolupráci s referenční laboratoří Evropské unie pro choroby koňovitých kromě moru koní;
c)
dvojí krevní vzorky byly uchovávány v úřední laboratoři podle písmene b) pro každý test AGID provedený do 10 dnů od data odeslání v souladu s čl. 2 odst. 1 písm. b) a d) a článkem 3, a to nejméně po dobu 90 dnů, pokud:
i)
úhyn tohoto zvířete nebyl oznámen v souladu s článkem 19 nařízení (ES) č. 504/2008, nebo
ii)
nebyl nahlášen negativní výsledek testu AGID stanoveného v čl. 7 odst. 1 písm. b) před uplynutím lhůty 90 dnů;
d)
přesun byl předem oznámen místu určení prostřednictvím systému TRACES nejméně 36 hodin před okamžikem příjezdu.
Článek 7
Povinnosti členských států místa určení
1. Členské státy místa určení zajistí, aby koňovití v případě, že jejich přesun stanovený v čl. 2 odst. 1 písm. b) je předem oznámen v souladu s čl. 6 písm. d), byli po svém příjezdu na místo určení buď:
a)
poraženi nejpozději do 72 hodin od okamžiku příjezdu na jatka nahlášená příslušným orgánům prostřednictvím systému TRACES; 10 % zásilky, která dorazila na jatka v souladu s tímto rozhodnutím, musí být po příjezdu podrobeno testu AGID, nebo
b)
izolováni pod úředním veterinárním dohledem v hospodářství určení uvedeném ve veterinárním osvědčení stanoveném v čl. 2 odst. 1 písm. g) po dobu alespoň 30 dnů a ve vzdálenosti nejméně 200 m od jakýchkoliv jiných koňovitých nebo za podmínek ochrany před vektory a aby byli podrobeni testu AGID s negativními výsledky testu provedeného na krevním vzorku odebraném nejdříve 28 dnů po datu zahájení doby izolace.
2. Aniž je dotčen čl. 1 odst. 1 písm. b), členské státy musí zajistit, aby během období 90 dnů po datu příjezdu koňovitých, které stanoví čl. 2 odst. 1 písm. b), do hospodářství určení uvedeného v odst. 1 písm. b) tohoto článku mohli být koňovití odesláni z tohoto hospodářství do jiného členského státu pouze tehdy, pokud:
a)
podstoupili test AGID s negativními výsledku testu provedeného na krevním vzorku odebraném do 10 dnů před datem odeslání a
b)
jsou provázeni řádně vyplněným veterinárním osvědčením podle vzoru uvedeného v příloze C směrnice 90/426/EHS.
Článek 8
Povinnost podávání zpráv
Členské státy dotčené obchodem s koňovitými a jejich spermatem, vajíčky a embryi v souladu s tímto rozhodnutím musí pravidelně, ale nejméně každé tři měsíce, podávat zprávy Komisi a ostatním členským státům na zasedáních Stálého výboru pro potravinový řetězec a zdraví zvířat.
Článek 9
Náklady spojené s administrativními postupy
1. Rumunsko přijme nezbytná opatření, v případě potřeby včetně právních opatření, s cílem zajistit, aby náklady spojené s dodatečnými administrativními postupy, včetně všech nezbytných laboratorních testů nebo následného šetření, související s přesunem zásilek koňovitých, spermatu, vajíček a embryí a séra pocházejících z koňovitých z tohoto členského státu v souladu s články 2, 3 a 5 byly plně hrazeny odesílatelem koňovitých nebo jejich produktů.
2. Členské státy místa určení přijmou nezbytná opatření, v případě potřeby včetně právních opatření, s cílem zajistit, aby náklady spojené s dodatečnými administrativními postupy, včetně všech nezbytných laboratorních testů nebo následného šetření do ukončení opatření stanovených v článku 7, související s přesunem koňovitých z Rumunska v souladu s články 2 a 3 byly plně hrazeny příjemcem koňovitých.
Článek 10
Zrušení
Rozhodnutí 2007/269/ES se zrušuje.
Článek 11
Určení
Toto rozhodnutí je určeno členským státům.
V Bruselu dne 18. června 2010.


Input:
NÕUKOGU OTSUS,
24. juuni 2010,
Euroopa Ühenduse ning Bosnia ja Hertsegoviina vahelise lennuühenduse teatavaid aspekte käsitleva lepingu sõlmimise kohta
(2010/360/EL)
EUROOPA LIIDU NÕUKOGU,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut, eriti selle artikli 100 lõiget 2 koostoimes artikli 218 lõike 6 punktiga a ja artikli 218 lõike 8 esimese lõiguga 8,
võttes arvesse Euroopa Komisjoni ettepanekut,
võttes arvesse Euroopa Parlamendi arvamust
ning arvestades järgmist:
(1)
Nõukogu volitas 5. juunil 2003. aastal komisjoni alustama kolmandate riikidega läbirääkimisi olemasolevate kahepoolsete lepingute teatavate sätete asendamiseks ühendusega sõlmitava lepinguga.
(2)
Komisjon on vastavalt nõukogu otsuse (millega volitati komisjoni alustama kolmandate riikidega läbirääkimisi olemasolevate kahepoolsete lepingute teatavate sätete asendamiseks ühendusega sõlmitava lepinguga) lisas sätestatud menetlustele ja suunistele pidanud ühenduse nimel Bosnia ja Hertsegoviinaga läbirääkimisi lennuühenduse teatavaid aspekte käsitleva lepingu (edaspidi „leping”) sõlmimise üle.
(3)
Vastavalt nõukogu otsusele 2006/426/EÜ (1) kirjutati kõnealune leping ühenduse nimel 5. mail 2006 alla, eeldusel et see on võimalik sõlmida hilisemal kuupäeval.
(4)
Euroopa Liit peaks teatama Bosnia ja Hertsegoviinale, et Lissaboni lepingu 1. detsembril 2009 jõustumise tulemusena on Euroopa Liit asendanud Euroopa Ühenduse ja on selle õigusjärglane.
(5)
Leping tuleks heaks kiita,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA OTSUSE:
Artikkel 1
Euroopa Ühenduse ning Bosnia ja Hertsegoviina vaheline lennuühenduse teatavaid aspekte käsitlev leping kiidetakse liidu nimel heaks (2).
Artikkel 2
Nõukogu eesistujal on õigus nimetada isik(ud), kes on volitatud esitama lepingu artikli 8 lõikes 1 sätestatud teate ning esitama järgmise teate:
„Lissaboni lepingu 1. detsembril 2009 jõustumise tulemusena on Euroopa Liit asendanud Euroopa Ühenduse ja on selle õigusjärglane, võttes nimetatud kuupäevast üle kõik Euroopa Ühenduse õigused ja kohustused. Seega tuleb vajaduse korral kokkuleppe tekstis esinevaid viiteid Euroopa Ühendusele käsitada viidetena Euroopa Liidule.”
Luxembourg, 24. juuni 2010


Input:
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 1097/2010
z dne 26. novembra 2010
o izvajanju Uredbe (ES) št. 177/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi skupnega okvira za poslovne registre v statistične namene glede izmenjave zaupnih podatkov med Komisijo (Eurostat) in centralnimi bankami
(Besedilo velja za EGP)
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe (ES) št. 177/2008 Evropskega parlamenta in Sveta z dne 20. februarja 2008 o vzpostavitvi skupnega okvira za poslovne registre v statistične namene in o razveljavitvi Uredbe Sveta (EGS) št. 2186/93 (1) ter zlasti člena 12 Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Uredba (ES) št. 177/2008 vzpostavlja nov skupni okvir za poslovne registre izključno v statistične namene zaradi vzdrževanja razvoja poslovnih registrov v usklajenem okviru.
(2)
Izmenjava zaupnih podatkov izključno v statistične namene med Komisijo in nacionalnimi centralnimi bankami ter med Komisijo in Evropsko centralno banko mora prispevati k zagotovitvi kakovosti informacij o večnacionalnih skupinah podjetij v Evropski uniji. Zato je treba določiti obliko, varnostne ukrepe, ukrepe za zaupnost ter postopek pošiljanja takšnih zaupnih podatkov nacionalnim centralnim bankam in Evropski centralni banki, da se zagotovi uporaba poslanih podatkov izključno v statistične namene.
(3)
V skladu z Uredbo Sveta (ES) št. 2533/98 z dne 23. novembra 1998 o zbiranju statističnih informacij s strani Evropske centralne banke (2) je treba podatke, ki so jih člani ESCB prejeli od organov ESS, uporabljati izključno za statistične namene. Člani ESCB morajo tudi poskrbeti za fizično in logično zaščito zaupnih statističnih informacij, ki so jih zagotovili organi ESS. ECB mora vsako leto objaviti poročila o zaupnosti v zvezi z ukrepi, sprejetimi za zaščito zaupnosti teh statističnih informacij.
(4)
Za zagotovitev doslednosti morajo podatkovni nizi, poslani v skladu s to uredbo, uporabljati enake dogovore o poimenovanju, strukturi in opredelitvi polj, kakor so navedeni v Uredbi Komisije (ES) št. 192/2009 z dne 11. marca 2009 o izvedbi Uredbe (ES) št. 177/2008 Evropskega parlamenta in Sveta o vzpostavitvi skupnega okvira za poslovne registre v statistične namene glede izmenjave zaupnih podatkov med Komisijo (Eurostat) in državami članicami (3).
(5)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Odbora za evropski statistični sistem -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Oblika
1. Oblika iz dela A Priloge se uporablja za podatke, poslane na podlagi člena 12(2) Uredbe (ES) št. 177/2008.
2. Podatki in metapodatki se pošiljajo v skladu s standardi Evropskega statističnega sistema in strukturo iz najnovejše različice Eurostatovega priročnika o priporočilih za poslovne registre, ki je na voljo pri Komisiji (Eurostat).
Člen 2
Ukrepi za zaupnost
Značilnosti, podrobno opredeljene v delu B Priloge, vključno z oznakami zaupnosti, lahko Komisija (Eurostat) samo v statistične namene pošlje nacionalnim centralnim bankam in Evropski centralni banki, če je to izrecno odobril ustrezni nacionalni organ in če je, v primeru pošiljanja podatkov nacionalni centralni banki, vsaj ena enota večnacionalne skupine podjetij na ozemlju države članice navedene nacionalne centralne banke.
Člen 3
Varnostni ukrepi
1. Zaupni podatki se na podlagi te uredbe pošljejo članom ESCB šele po tem, ko člani ESCB sprejmejo potrebne ukrepe na svojih področjih pristojnosti v skladu s členom 8a in 8b Uredbe (ES) št. 2533/98, da se zagotovi:
-
varstvo teh podatkov, zlasti shranjevanje podatkov, ki imajo oznako zaupnosti, na varnem območju z omejenim in nadzorovanim dostopom,
-
uporaba podatkov izključno za statistične namene,
-
da se informacije o ukrepih vključijo v letno poročilo o zaupnosti iz člena 8b Uredbe (ES) št. 2533/98 ali nacionalne centralne banke ali Evropska centralna banka o ukrepih drugače obvestijo Komisijo (Eurostat) in ustrezne nacionalne organe.
2. Podatki se pošiljajo v šifrirani obliki.
Člen 4
Postopek pošiljanja
1. Podatki in metapodatki, poslani v skladu s to uredbo, se izmenjujejo v elektronski obliki.
2. Podatki in metapodatki se pošiljajo po varnem mediju, ki ga Komisija (Eurostat) uporablja za pošiljanje zaupnih podatkov, ali po varovanem daljinskem dostopu.
Člen 5
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 26. novembra 2010


Input:
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 1005/2010
2010 m. lapkričio 8 d.
dėl tam tikrų variklinių transporto priemonių vilkimo įtaisų tipo patvirtinimo reikalavimų, kuriuo įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 661/2009 dėl variklinių transporto priemonių, jų priekabų ir joms skirtų sistemų, sudėtinių dalių bei atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į jų bendrąją saugą, reikalavimų
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2009 m. liepos 13 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 661/2009 dėl variklinių transporto priemonių, jų priekabų ir joms skirtų sistemų, sudėtinių dalių bei atskirų techninių mazgų tipo patvirtinimo, atsižvelgiant į jų bendrąją saugą, reikalavimų (1), ypač į jo 14 straipsnio 1 dalies a punktą,
kadangi:
(1)
Reglamentas (EB) Nr. 661/2009 yra atskiras reglamentas, susijęs su Bendrijos tipo patvirtinimo procedūra, nustatyta 2007 m. rugsėjo 5 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvoje 2007/46/EB, nustatančioje motorinių transporto priemonių ir jų priekabų bei tokioms transporto priemonėms skirtų sistemų, sudėtinių dalių ir atskirų techninių mazgų patvirtinimo pagrindus (toliau - Pagrindų direktyva) (2).
(2)
Reglamentu (EB) Nr. 661/2009 pakeista 1977 m. gegužės 17 d. Tarybos direktyva 77/389/EEB dėl valstybių narių įstatymų, susijusių su motorinių transporto priemonių vilkimo kilpomis (3), suderinimo, Šioje direktyvoje nustatyti reikalavimai turėtų būti perkelti į šį reglamentą ir, jei reikia, iš dalies pakeisti, kad būtų pritaikyti prie mokslo ir technikos žinių raidos.
(3)
Šio reglamento taikymo sritis atitinka Direktyvos 77/389/EEB taikymo sritį, todėl šis reglamentas taikomas tik M ir N kategorijos transporto priemonėms.
(4)
Reglamente (EB) Nr. 661/2009 nustatytos esminės nuostatos dėl variklinių transporto priemonių tipo pagal vilkimo įtaisus patvirtinimo reikalavimų. Todėl būtina apibrėžti tokiam tipo patvirtinimui taikomas specialias procedūras, bandymus ir reikalavimus.
(5)
Šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Motorinių transporto priemonių techninio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Taikymo sritis
Šis reglamentas taikomas M ir N kategorijos motorinėms transporto priemonėms, kaip apibrėžta Direktyvos 2007/46/EEB II priede.
2 straipsnis
Sąvokų apibrėžtys
Šiame reglamente vartojamų sąvokų apibrėžtys:
(1) Transporto priemonių tipas pagal vilkimo įtaisą- transporto priemonės, kurios nesiskiria tokiomis pagrindinėmis savybėmis kaip vilkimo įtaisų charakteristikos.
(2) Vilkimo įtaisas- kablio, ąsos ar kitokios formos įtaisas, prie kurio gali būti tvirtinama jungiamoji dalis, pvz., vilkimo strypas arba lynas.
3 straipsnis
Transporto priemonės EB tipo patvirtinimo atsižvelgiant į vilkimo įtaisus nuostatos
1. Gamintojas arba jo atstovas pateikia tipo patvirtinimo institucijai paraišką dėl transporto priemonės EB tipo patvirtinimo atsižvelgiant į vilkimo įtaisus.
2. Paraiška parengiama pagal I priedo 1 dalyje nustatytą informacinio dokumento pavyzdį.
3. Jei laikomasi šio reglamento II priede nustatytų susijusių reikalavimų, patvirtinimo institucija suteikia EB tipo patvirtinimą ir pagal Direktyvos 2007/46/EB VII priede nustatytą numeravimo sistemą suteikia tipo patvirtinimo numerį.
Valstybė narė negali priskirti to paties numerio kitam transporto priemonių tipui.
4. Taikydama 3 dalies nuostatas tipo patvirtinimo institucija išduoda EB tipo patvirtinimo sertifikatą, parengtą pagal I priedo 2 dalyje nustatytą pavyzdį.
4 straipsnis
Pagal Direktyvą 77/389/EEB suteikto patvirtinimo galiojimas ir patvirtinimo išplėtimas
Nacionalinės institucijos leidžia parduoti ir pradėti eksploatuoti patvirtinto tipo transporto priemones iki Reglamento (EB) Nr. 661/2009 13 straipsnio 2 dalyje nurodytos datos ir toliau tvirtina tų transporto priemonių tipo patvirtinimo išplėtimą pagal Direktyvoje 77/389/EEB nustatytas sąlygas.
5 straipsnis
Įsigaliojimas
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną nuo jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. lapkričio 8 d.


Input:
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 787/2011
z 5. augusta 2011,
ktorým sa schvaľuje účinná látka kyselina 1-naftyloctová v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a ktorým sa mení a dopĺňa príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 a rozhodnutie Komisie 2008/941/ES
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009 z 21. októbra 2009 o uvádzaní prípravkov na ochranu rastlín na trh a o zrušení smerníc Rady 79/117/EHS a 91/414/EHS (1), a najmä na jeho článok 13 ods. 2 a článok 78 ods. 2,
keďže:
(1)
Smernica Rady 91/414/EHS (2) sa má v súlade s článkom 80 ods. 1 písm. c) nariadenia (ES) č. 1107/2009 uplatňovať na účinné látky, v prípade ktorých sa stanovila úplnosť žiadosti v súlade s článkom 16 nariadenia Komisie (ES) č. 33/2008 (3), pokiaľ ide o postup a podmienky schválenia. Kyselina 1-naftyloctová, predtým označovaná ako „kyselina naftyloctová“, je účinnou látkou, v prípade ktorej sa v súlade s uvedeným nariadením skonštatovala úplnosť.
(2)
V nariadeniach Komisie (ES) č. 1112/2002 (4) a (ES) č. 2229/2004 (5) sa ustanovujú podrobné pravidlá vykonávania štvrtej etapy pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 smernice 91/414/EHS a ustanovuje sa zoznam účinných látok, ktoré sa majú hodnotiť vzhľadom na ich možné zaradenie do prílohy I k smernici 91/414/EHS. Uvedený zoznam zahŕňal kyselinu 1-naftyloctovú.
(3)
V súlade s článkom 24e nariadenia (ES) č. 2229/2004 žiadateľ stiahol svoje podporné stanovisko k zaradeniu uvedenej účinnej látky do prílohy I k smernici 91/414/EHS do dvoch mesiacov od prijatia návrhu hodnotiacej správy uvedenej v článku 24 ods. 2 uvedeného nariadenia. Následne sa v súvislosti s nezaradením kyseliny 1-naftyloctovej prijalo rozhodnutie Komisie 2008/941/ES z 8. decembra 2008 o nezaradení niektorých účinných látok do prílohy I k smernici Rady 91/414/EHS a odobratí povolení na prípravky na ochranu rastlín obsahujúce tieto látky (6).
(4)
V súlade s článkom 6 ods. 2 smernice 91/414/EHS pôvodný oznamovateľ (ďalej len „žiadateľ“) predložil novú žiadosť o uplatnenie skráteného konania podľa článkov 14 až 19 nariadenia (ES) č. 33/2008, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na uplatňovanie smernice 91/414/EHS, pokiaľ ide o riadne a skrátené konanie v rámci hodnotenia účinných látok, ktoré boli súčasťou pracovného programu uvedeného v článku 8 ods. 2 uvedenej smernice, ale neboli zaradené do prílohy I k uvedenej smernici.
(5)
Žiadosť bola predložená Francúzsku, ktoré bolo nariadením (ES) č. 2229/2004 určené za spravodajský členský štát. Časová lehota na skrátené konanie bola dodržaná. Špecifikácia účinnej látky a odporúčané spôsoby použitia sa zhodujú s tými, ktoré boli predmetom rozhodnutia 2008/941/ES. Uvedená žiadosť tiež spĺňa ostatné hmotnoprávne a procesné požiadavky uvedené v článku 15 nariadenia (ES) č. 33/2008.
(6)
Francúzsko vyhodnotilo dodatočné údaje, ktoré predložil žiadateľ, a pripravilo doplňujúcu správu. 12. marca 2010 so správou oboznámilo Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (ďalej len „úrad“) a Komisiu. Úrad postúpil doplňujúcu správu na pripomienkovanie ostatným členským štátom a žiadateľovi a prijaté pripomienky zaslal Komisii. V súlade s článkom 20 ods. 1 nariadenia (ES) č. 33/2008 a na žiadosť Komisie úrad 15. februára 2011 predložil Komisii svoj záver o kyseline 1-naftyloctovej (7). Členské štáty a Komisia preskúmali návrh hodnotiacej správy, dodatočnú správu a záver úradu v rámci Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat a 17. júna 2011 ju dokončili vo forme revíznej správy Komisie týkajúcej sa kyseliny 1-naftyloctovej.
(7)
Z rôznych hodnotení vyplynulo, že od prípravkov na ochranu rastlín s obsahom kyseliny 1-naftyloctovej možno očakávať, že vo všeobecnosti spĺňajú požiadavky stanovené v článku 5 ods. 1 písm. a) a b) smernice 91/414/EHS najmä vzhľadom na spôsoby použitia, ktoré boli preskúmané a podrobne opísané v revíznej správe Komisie. Preto je vhodné kyselinu 1-naftyloctovú povoliť v súlade s nariadením (ES) č. 1107/2009.
(8)
V súlade s článkom 13 ods. 2 nariadenia (ES) č. 1107/2009 v spojení s článkom 6 daného nariadenia a vzhľadom na súčasné vedecké a technické poznatky je však potrebné zahrnúť určité podmienky a obmedzenia.
(9)
Bez toho, aby tým bol dotknutý záver, že kyselina 1-naftyloctová by sa mala schváliť, je predovšetkým vhodné požadovať ďalšie potvrdzujúce informácie.
(10)
Pred schválením by sa mala poskytnúť primeraná lehota s cieľom umožniť členským štátom a zainteresovaným stranám, aby sa pripravili na plnenie nových požiadaviek vyplývajúcich zo schválenia.
(11)
Bez toho, aby boli v dôsledku schválenia dotknuté povinnosti vymedzené nariadením (ES) č. 1107/2009, a so zohľadnením konkrétnej situácie, ktorá vyplynula z prechodu zo smernice 91/414/EHS na nariadenie (ES) č. 1107/2009, by sa však mali uplatňovať ďalej uvedené body. Členským štátom by sa malo po schválení umožniť šesťmesačné obdobie na revíziu povolení prípravkov na ochranu rastlín s obsahom kyseliny 1-naftyloctovej. Členské štáty by mali v prípade potreby zmeniť, nahradiť alebo odobrať existujúce povolenia. Odchylne od uvedeného termínu by sa malo poskytnúť dlhšie obdobie na predloženie a posúdenie aktualizácie úplnej dokumentácie podľa prílohy III, ako je stanovené v smernici 91/414/EHS, pre každý prípravok na ochranu rastlín a pre každé plánované použitie, a to v súlade s jednotnými zásadami.
(12)
Zo skúseností so zaradeniami účinných látok hodnotených v rámci nariadenia Komisie (EHS) č. 3600/92 z 11. decembra 1992, ktorým sa stanovujú podrobné pravidlá na realizáciu prvého stupňa pracovného programu, na ktorý sa vzťahuje článok 8 (2) smernice Rady 91/414/EHS o umiestnení na trh prípravkov na ochranu rastlín (8), do prílohy I k smernici 91/414/EHS vyplýva, že pri výklade povinností držiteľov existujúcich povolení môžu vzniknúť ťažkosti, pokiaľ ide o prístup k údajom. S cieľom predísť ďalším ťažkostiam sa preto zdá, že je potrebné objasniť povinnosti členských štátov, najmä povinnosť overiť, či držiteľ povolenia dokáže preukázať prístup k dokumentácii spĺňajúcej požiadavky prílohy II k uvedenej smernici. Týmto objasnením sa však nestanovujú žiadne nové povinnosti pre členské štáty ani pre držiteľov povolení v porovnaní so smernicami, ktoré sa doteraz prijali a ktorými sa mení a dopĺňa príloha I k uvedenej smernici alebo nariadenia o schválení účinných látok.
(13)
Príloha k vykonávaciemu nariadeniu Komisie (EÚ) č. 540/2011 z 25. mája 2011, ktorým sa vykonáva nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1107/2009, pokiaľ ide o zoznam schválených účinných látok (9), by sa mala v súlade s článkom 13 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1107/2009 zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
(14)
Rozhodnutím 2008/941/ES sa stanovuje nezaradenie kyseliny 1-naftyloctovej a odobratie povolení pre prípravky na ochranu rastlín obsahujúce uvedenú látku do 31. decembra 2011. Z prílohy k uvedenému rozhodnutiu je potrebné vypustiť riadok týkajúci sa kyseliny naftyloctovej. Rozhodnutie 2008/941/ES je preto vhodné zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.
(15)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Schvaľovanie účinnej látky
Účinná látka kyselina 1-naftyloctová, vymedzená v prílohe I, sa schvaľuje za podmienok stanovených v uvedenej prílohe.
Článok 2
Prehodnotenie prípravkov na ochranu rastlín
1. V súlade s nariadením (ES) č. 1107/2009 členské štáty v prípade potreby do 30. júna 2012 zmenia a doplnia alebo odoberú existujúce povolenia týkajúce sa prípravkov na ochranu rastlín s obsahom kyseliny 1-naftyloctovej ako účinnej látky.
Do tohto dátumu overia najmä to, či sú podmienky prílohy I k tomuto nariadeniu splnené, s výnimkou tých, ktoré sú stanovené v časti B stĺpca týkajúceho sa špecifických ustanovení uvedenej prílohy, a či držiteľ povolenia má dokumentáciu spĺňajúcu požiadavky prílohy II k smernici 91/414/EHS v súlade s podmienkami článku 13 ods. 1 až 4 uvedenej smernice a článku 62 nariadenia (ES) č. 1107/2009, alebo má k nej prístup.
2. Odchylne od odseku 1 členské štáty prehodnotia každý povolený prípravok na ochranu rastlín s obsahom kyseliny 1-naftyloctovej ako jedinej účinnej látky alebo jednej z viacerých účinných látok, z ktorých sa všetky najneskôr do 31. decembra 2011 uviedli v prílohe k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 540/2011, v súlade s jednotnými zásadami stanovenými v článku 29 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1107/2009, na základe dokumentácie spĺňajúcej požiadavky prílohy III k smernici 91/414/EHS a so zohľadnením časti B stĺpca týkajúceho sa špecifických ustanovení prílohy I k tomuto nariadeniu. Na základe uvedeného hodnotenia určia, či prípravok spĺňa podmienky stanovené v článku 29 ods. 1 nariadenia (ES) č. 1107/2009. Po tomto určení členské štáty:
a)
v prípade prípravku s obsahom kyseliny 1-naftyloctovej ako jedinej účinnej látky v prípade potreby zmenia a doplnia alebo odoberú povolenie najneskôr do 31. decembra 2015, alebo
b)
v prípade prípravku s obsahom kyseliny 1-naftyloctovej ako jednej z viacerých účinných látok v prípade potreby zmenia a doplnia alebo odoberú povolenie najneskôr do 31. decembra 2015 alebo do dátumu určeného na takúto zmenu, doplnenie alebo odobratie v príslušnom akte alebo aktoch, ktorými sa príslušná látka alebo látky dopĺňajú do prílohy I k smernici 91/414/EHS alebo ktorými sa príslušná látka alebo látky schvaľujú, podľa toho, čo nastane neskôr.
Článok 3
Zmeny a doplnenia vykonávacieho nariadenia (EÚ) č. 540/2011
Príloha k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 540/2011 sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou II k tomuto nariadeniu.
Článok 4
Zmeny a doplnenia rozhodnutia 2008/941/ES
V prílohe k rozhodnutiu 2008/941/ES sa vypúšťa riadok týkajúci sa kyseliny naftyloctovej.
Článok 5
Nadobudnutie účinnosti a dátum uplatňovania
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Uplatňuje sa od 1. januára 2012.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 5. augusta 2011


Input:
VERORDENING (EU) Nr. 328/2012 VAN DE COMMISSIE
van 17 april 2012
tot wijziging van Verordening (EG) nr. 62/2006 betreffende de technische specificaties voor interoperabiliteit inzake het subsysteem „Telematicatoepassingen voor goederenvervoer” van het conventionele trans-Europese spoorwegsysteem
(Voor de EER relevante tekst)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2008/57/EG van het Europees Parlement en de Raad van 17 juni 2008 betreffende de interoperabiliteit van het spoorwegsysteem in de Gemeenschap (1), en met name artikel 6, lid 1,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
De Commissie heeft op 12 mei 2011 aanbeveling nr. ERA/REC/06-2011/INT van het Europees Spoorwegbureau ontvangen.
(2)
In elke technische specificatie voor interoperabiliteit (TSI) moet een uitvoeringsstrategie worden opgenomen voor de tenuitvoerlegging van die TSI en moet worden gespecificeerd via welke stappen de bestaande situatie geleidelijk overgaat in de uiteindelijke situatie waarin in alle gevallen aan de TSI wordt voldaan. De strategie voor de invoering van de TSI inzake telematicatoepassingen voor goederenvervoersdiensten (TAF) moet niet alleen gericht zijn op de conformiteit van de subsystemen met de TSI maar ook de gecoördineerde tenuitvoerlegging van de TSI waarborgen.
(3)
Verordening (EG) nr. 62/2006 van de Commissie van 23 december 2005 betreffende de technische specificaties voor interoperabiliteit inzake het subsysteem telematicatoepassingen voor goederenvervoer van het conventionele trans-Europese spoorwegsysteem (2) moet, waar nodig, worden afgestemd op hoofdstuk 7 van Verordening (EU) nr. 454/2011 van de Commissie van 5 mei 2011 betreffende de technische specificatie inzake interoperabiliteit van het subsysteem telematicatoepassingen ten dienste van passagiers van het trans-Europees spoorwegsysteem (3).
(4)
Overeenkomstig artikel 3 van Verordening (EG) nr. 62/2006 hebben de op Europees niveau optredende representatieve instanties van de spoorwegsector een strategisch Europees implementatieplan (SEDP) voor de invoering van telematicatoepassingen voor het goederenvervoer ingediend bij de Commissie. Met die werkzaamheden moet rekening worden gehouden bij de aanpassing van bijlage A bij de bijlage. Bijlage A bevat de lijst van de gedetailleerde specificaties die de basis vormen voor de ontwikkeling van het TAF-systeem. Voor deze documenten moet een veranderingsbeheerproces worden ingesteld. Via dat proces dient het Bureau deze documenten bij te werken teneinde te verduidelijken welke als baseline geldt voor de implementatie.
(5)
De in 2007 ingediende individuele planningen van het SEDP zijn achterhaald. Spoorwegondernemingen, infrastructuurbeheerders en houders van goederenwagons dienen de Commissie derhalve via de stuurgroep in kennis te stellen van hun gedetailleerde planning, met vermelding van de stappen op korte termijn, de resultaten en de data waarop de verschillende TSI TAF-functies worden ingevoerd. Elke afwijking van de termijnen van het SEDP moet omstandig worden gemotiveerd, met opgave van corrigerende maatregelen om verdere vertraging te beperken. Bij deze werkzaamheden moet worden aangenomen dat de overeenkomstig punt 7.2.2 van de bijlage verwerkte veranderingsverzoeken zijn gevalideerd.
(6)
Alle adressaten van deze verordening, met name kleine goederenexploitanten die geen lid zijn van de representatieve instanties van de Europese spoorwegsector, moeten op hun verplichtingen worden gewezen.
(7)
Verordening (EG) nr. 62/2006 moet derhalve dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(8)
De in deze verordening vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het overeenkomstig artikel 29, lid 1, van Richtlijn 2008/57/EG ingestelde comité,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De volgende artikelen 4 bis, 4 ter en 4 quater worden ingevoegd in Verordening (EG) nr. 62/2006.
„Artikel 4 bis
1. Spoorwegondernemingen, infrastructuurbeheerders en houders van goederenwagons ontwikkelen en introduceren een computersysteem overeenkomstig de bepalingen van hoofdstuk 7 van de bijlage bij deze verordening en met name overeenkomstig de specificaties van de functionele eisen en het in punt 7.1.2 bedoelde masterplan.
2. Spoorwegondernemingen, infrastructuurbeheerders en houders van goederenwagons bezorgen de Commissie via de in punt 7.1.4 van de bijlage bedoelde stuurgroep uiterlijk op 13 mei 2012 het in punt 7.1.2 bedoelde masterplan dat is opgesteld op basis van hun gedetailleerde planning met vermelding van de tussenstappen, resultaten en data voor de invoering van de verschillende TSI TAF-functies.
3. Overeenkomstig de bepalingen van hoofdstuk 7 van de bijlage bij deze verordening brengen zij via de in punt 7.1.4 van de bijlage bedoelde stuurgroep aan de Commissie verslag uit over de voortgang van hun werkzaamheden.
Artikel 4 ter
1. Het Bureau publiceert het in punt 7.1.2 bedoelde masterplan en houdt dit up-to-date.
2. Het Bureau werkt de in bijlage A bedoelde documenten bij op basis van de veranderingsverzoeken die voor 13 mei 2012 zijn gevalideerd overeenkomstig het in punt 7.2.2 beschreven veranderingsbeheerproces. Het Bureau formuleert tegen 13 oktober 2012 een aanbeveling aan de Commissie over de bijgewerkte bijlage A, die als baseline geldt voor de implementatie.
3. Het Bureau evalueert de invoering van de TAF teneinde te bepalen of de beoogde doelstellingen en termijnen zijn gehaald.
Artikel 4 quater
De lidstaten stellen alle op hun grondgebied gevestigde spoorwegondernemingen, infrastructuurbeheerders en houders van goederenwagons in kennis van deze verordening en belasten een nationaal contactpunt met de follow-up van de tenuitvoerlegging daarvan.”.
Artikel 2
De bijlage bij Verordening (EG) nr. 62/2006 wordt als volgt gewijzigd:
1)
De punten 7.1, 7.2 en 7.3 worden vervangen door de tekst in bijlage I bij deze verordening.
2)
Bijlage A wordt vervangen door de tekst in bijlage II bij deze verordening.
3)
In deel 2.3.1 wordt in de alinea die begint met „Sommige dienstverleners…” de tekst „(zie tevens bijlage A, tabblad 6)” geschrapt.
4)
In de punten 4.2, 4.2.3.1, 4.2.4.1 en 4.2.8.1, wordt de verwijzing naar „tabblad 1” vervangen door een verwijzing naar „aanhangsel F”.
5)
In punt 4.2.1.1 wordt de zin:
„Deze gegevens, met inbegrip van de aanvullende gegevens (voor een beschrijving zie bijlage A, tabblad 3) zijn te vinden in de tabel in bijlage A, tabblad 3, met vermelding in de regel „Vrachtbriefgegevens” of ze verplicht of facultatief zijn en of ze moeten worden afgegeven door de afzender of aangevuld door de hoofdspoorwegonderneming.”
vervangen door:
„Deze gegevens, met inbegrip van de aanvullende gegevens (voor een beschrijving zie bijlage A - aanhangsel A, B, F en bijlage 1 bij aanhangsel B) zijn te vinden in de tabel in bijlage A - bijlage 1 bij aanhangsel B, met vermelding in de regel „Vrachtbriefgegevens” of ze verplicht dan wel facultatief zijn en of ze moeten worden afgegeven door de afzender of aangevuld door de hoofdspoorwegonderneming.”.
6)
In punt 4.2.1.2 wordt de zin:
„De gegevens van de vervoersopdrachten naar gelang van de rol van de spoorwegonderneming worden besproken in bijlage A, tabblad 3, met vermelding of zij verplicht dan wel facultatief zijn. Het formaat van deze berichten wordt nader bepaald in bijlage A, tabblad 1.”
vervangen door:
„De gegevens van de vervoersopdrachten naar gelang van de rol van de spoorwegonderneming worden besproken in bijlage A - aanhangsel A en B en bijlage 1 bij aanhangsel B, met vermelding of zij verplicht dan wel facultatief zijn. Het formaat van deze berichten wordt nader bepaald in bijlage A, aanhangsel F.”.
7)
In punt 4.2.2.1 worden „tabblad 4” en „tabblad 1” allebei vervangen door „aanhangsel F”.
8)
In punt 4.2.11.2 wordt „tabblad 2” vervangen door „aanhangsel D en F”.
9)
In punt 4.2.11.3 wordt „tabblad 2” vervangen door „aanhangsel A, B, F en bijlage 1 bij aanhangsel B”.
10)
In punt 6.2 wordt „tabblad 1” vervangen door „aanhangsel E en F”.
Artikel 3
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 17 april 2012.


Input:
RÈGLEMENT (UE) No 984/2010 DE LA COMMISSION
du 3 novembre 2010
enregistrant une dénomination dans le registre des spécialités traditionnelles garanties [Ovčí hrudkový syr - salašnícky (STG)]
LA COMMISSION EUROPEENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l'Union européenne,
vu le règlement (CE) no 509/2006 du Conseil du 20 mars 2006 relatif aux spécialités traditionnelles garanties des produits agricoles et des denrées alimentaires (1), et notamment son article 9, paragraphe 4, premier alinéa,
considérant ce qui suit:
(1)
Conformément à l’article 8, paragraphe 2, premier alinéa, du règlement (CE) no 509/2006, la demande d’enregistrement de la dénomination «Ovčí hrudkový syr - salašnícky» déposée par la Slovaquie a été publiée au Journal officiel de l’Union européenne (2).
(2)
Aucune déclaration d’opposition au titre de l’article 9 du règlement (CE) no 509/2006 n’ayant été notifiée à la Commission, cette dénomination doit donc être enregistrée.
(3)
La protection visée à l'article 13, paragraphe 2, du règlement (CE) no 509/2006 n'a pas été sollicitée,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
La dénomination figurant à l’annexe du présent règlement est enregistrée.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 3 novembre 2010.


Input:
ROZHODNUTÍ RADY 2010/784/SZBP
ze dne 17. prosince 2010
o policejní misi Evropské unie pro palestinská území (EUPOL COPPS)
RADA EVROPSKÉ UNIE,
s ohledem na Smlouvu o Evropské unii, a zejména na článek 28 a čl. 43 odst. 2 této smlouvy,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Dne 14. listopadu 2005 přijala Rada společnou akci 2005/797/SZBP o policejní misi Evropské unie pro palestinská území (1) (EUPOL COPPS) na dobu tří let. Operační fáze EUPOL COPPS začala dnem 1. ledna 2006.
(2)
Mise byla naposledy prodloužena rozhodnutím Rady 2009/955/SZBP (2), jehož použitelnost končí dnem 31. prosince 2010.
(3)
Dne 19. listopadu 2010 doporučil Politický a bezpečnostní výbor prodloužení mise o další období 12 měsíců do 31. prosince 2011.
(4)
Velitelskou a řídicí strukturou mise by neměly být dotčeny smluvní závazky vedoucího mise vůči Evropské komisi, pokud jde o plnění rozpočtu mise.
(5)
Pro misi by měla být uvedena v činnost pohotovostní složka.
(6)
Mise bude probíhat za situace, která se může zhoršit a která by mohla ohrozit cíle společné zahraniční a bezpečnostní politiky stanovené v článku 21 Smlouvy,
PŘIJALA TOTO ROZHODNUTÍ:
Článek 1
Mise
1. Policejní mise Evropské unie pro palestinská území, dále uváděná jako Koordinační úřad Evropské unie pro podporu palestinské policie (EUPOL COPPS), zřízená společnou akcí 2005/797/SZBP pokračuje od 1. ledna 2011.
2. EUPOL COPPS působí v souladu s mandátem mise stanoveným v článku 2.
Článek 2
Mandát mise
Cílem EUPOL COPPS je přispět k zavedení udržitelných a účinných opatření v oblasti policejní práce v souladu s nejlepšími mezinárodními normami při zajištění vlastní odpovědnosti palestinské strany, ve spolupráci s programy Unie pro oblast budování institucí, jakož i s dalším mezinárodním úsilím v širších souvislostech bezpečnostního sektoru, včetně reformy trestního soudnictví.
Za tímto účelem EUPOL COPPS:
a)
napomáhá palestinské civilní policii při provádění programu rozvoje policie poskytováním poradenství a důkladného odborného vedení palestinské civilní policii, zejména vyšším úředníkům na oblastní, ústřední a ministerské úrovni;
b)
koordinuje a zprostředkovává pomoc Unie a členských států a - v případě potřeby - mezinárodní pomoc poskytovanou palestinské civilní policii;
c)
poskytuje poradenství v otázkách trestního soudnictví souvisejících s policií;
d)
zahrnuje projektovou skupinu pro identifikaci a provádění projektů. Mise podle potřeby koordinuje, podporuje a poskytuje poradenství ohledně projektů prováděných na vlastní odpovědnost členskými státy a třetími státy v oblastech souvisejících s misí a na podporu jejích cílů.
Článek 3
Přezkum
Jednou za šest měsíců se v souladu s kritérii pro posuzování stanovenými v koncepci operací (CONOPS) a v operačním plánu (OPLAN) a s ohledem na vývoj na místě uskuteční přezkum, který umožní podle potřeby provést úpravy, pokud jde o rozsah a oblast působnosti EUPOL COPPS.
Článek 4
Struktura
EUPOL COPPS tvoří při plnění mise tyto složky:
1)
vedoucí mise / policejní komisař,
2)
útvar poradenství,
3)
útvar programové koordinace,
4)
správní útvar,
5)
útvar pro právní stát.
Tyto složky mise jsou dále rozpracovány v CONOPS a v OPLAN. CONOPS a OPLAN schvaluje Rada.
Článek 5
Civilní velitel operace
1. Ředitel útvaru schopnosti civilního plánování a provádění je civilním velitelem operace pro EUPOL COPPS.
2. Civilní velitel operace vykonává velení a řízení EUPOL COPPS na strategické úrovni v rámci politické kontroly a strategického řízení ze strany Politického a bezpečnostního výboru a v rámci obecné pravomoci vysokého představitele Unie pro zahraniční věci a bezpečnostní politiku (dále jen „vysoký představitel“).
3. Civilní velitel operace zajišťuje řádné a účinné provádění rozhodnutí Rady i rozhodnutí Politického a bezpečnostního výboru, včetně vydávání pokynů na strategické úrovni podle potřeby vedoucímu mise a poskytování mu poradenství a technické podpory.
4. Veškerý vyslaný personál zůstává zcela pod velením vnitrostátních orgánů dotčeného vysílajícího státu nebo orgánu Unie. Orgány jednotlivých států přenesou operační řízení (OPCON) svého personálu, týmů a útvarů na civilního velitele operace.
5. Civilní velitel operace nese celkovou odpovědnost za zajištění řádného výkonu činností Unie.
6. Civilní velitel operace a zvláštní zástupce EU se podle potřeby vzájemně konzultují.
Článek 6
Vedoucí mise
1. Vedoucí mise přebírá odpovědnost a vykonává velení a řízení mise v místě působení.
2. Vedoucí mise vykonává velení a řízení nad personálem, týmy a útvary přispívajících států, které byly přiděleny civilním velitelem operace, a zároveň nese administrativní a logistickou odpovědnost, včetně odpovědnosti za majetek, zdroje a informace, které jsou misi k dispozici.
3. Vedoucí mise vydává pokyny veškerému personálu mise v zájmu účinného provádění EUPOL COPPS v místě působení a zajišťuje koordinaci a běžné řízení mise podle pokynů civilního velitele operace na strategické úrovni.
4. Vedoucí mise odpovídá za plnění rozpočtu mise. Vedoucí mise podepíše za tímto účelem smlouvu s Komisí.
5. Vedoucí mise odpovídá za kázeňský dohled nad personálem. Kázeňská opatření vůči vyslanému personálu jsou v pravomoci příslušného vnitrostátního orgánu nebo orgánu Unie.
6. Vedoucí mise zastupuje EUPOL COPPS v místě operace a zajistí odpovídající zviditelnění mise.
7. Vedoucí mise koordinuje případně činnost s dalšími činiteli Unie na místě. Aniž je dotčena linie velení, v otázkách místní politické situace poskytuje vedoucímu mise vedení zvláštní zástupce EU.
Článek 7
Personál EUPOL COPPS
1. Počet a pravomoci personálu EUPOL COPPS odpovídají mandátu mise stanovenému v článku 2 a struktuře uvedené v článku 4.
2. EUPOL COPPS tvoří zejména personál vyslaný členskými státy nebo orgány Unie. Každý členský stát nebo orgán Unie nese náklady spojené s veškerým personálem, který vyslal, včetně platů, nákladů na zdravotní péči, cestovních výdajů na cestu do oblasti mise a zpět a příspěvků s výjimkou použitelných diet, příplatků za ztížené podmínky a rizikových příplatků.
3. EUPOL COPPS v případě potřeby najímá na smluvním základě státní příslušníky členských států, pokud požadované funkce nezajistí personál vyslaný členskými státy.
4. EUPOL COPPS najímá v případě potřeby také místní personál.
5. Personál mise mohou případně vyslat i třetí státy. Každý vysílající třetí stát nese náklady na personál, který vyslal, včetně platů, nákladů na zdravotní péči, příspěvků, pojištění pro případ zvýšeného rizika a cestovních výdajů do oblasti mise a zpět.
6. Veškerý personál vykonává své povinnosti a jedná v zájmu mise. Veškerý personál dodržuje bezpečnostní zásady a minimální normy stanovené rozhodnutím Rady 2001/264/ES ze dne 19. března 2001, kterým se přijímají bezpečnostní předpisy Rady (3).
Článek 8
Postavení personálu EUPOL COPPS
1. Postavení personálu EUPOL COPPS, včetně případných výsad, imunit a dalších záruk nezbytných pro uskutečnění a řádný průběh EUPOL COPPS, je upraveno v dohodě uzavřené podle článku 37 Smlouvy.
2. Členský stát nebo orgán Unie, který vyslal člena personálu, odpovídá za řešení veškerých stížností člena personálu ohledně vyslání nebo stížností, které se člena personálu týkají. Dotyčný členský stát nebo orgán Unie odpovídá za zahájení řízení proti vyslané osobě.
3. Pracovní podmínky a práva a povinnosti mezinárodního a místního personálu jsou stanoveny ve smlouvách mezi vedoucím mise / policejním komisařem a dotyčným členem personálu.
Článek 9
Linie velení
1. EUPOL COPPS má jakožto operace pro řešení krize jednotnou linii velení.
2. Politický a bezpečností výbor vykonává z pověření Rady a vysokého představitele politickou kontrolu a strategické řízení EUPOL COPPS.
3. Civilní velitel operace je velitelem EUPOL COPPS na strategické úrovni v rámci politické kontroly a strategického řízení ze strany Politického a bezpečnostního výboru a v rámci obecné pravomoci vysokého představitele a jako takový vydává pokyny vedoucímu mise a poskytuje mu poradenství a technickou podporu.
4. Civilní velitel operace podává zprávy Radě prostřednictvím vysokého představitele.
5. Vedoucí mise vykonává velení a řízení EUPOL COPPS v místě působení a přímo odpovídá civilnímu veliteli operace.
Článek 10
Politická kontrola a strategické řízení
1. Politický a bezpečnostní výbor vykonává v rámci odpovědnosti Rady a vysokého představitele politickou kontrolu a strategické řízení mise. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí za tímto účelem v souladu s čl. 38 třetím pododstavcem Smlouvy. Toto zmocnění zahrnuje pravomoc jmenovat na návrh vysokého představitele vedoucího mise a měnit CONOPS a OPLAN. Zahrnuje rovněž pravomoci přijímat následná rozhodnutí o jmenování vedoucího mise. Rozhodovací pravomoc, pokud jde o cíle a ukončení mise, si ponechává Rada.
2. Politický a bezpečnostní výbor pravidelně podává zprávy Radě.
3. Civilní velitel operace a vedoucí mise podávají pravidelně a podle potřeby zprávy Politickému a bezpečnostnímu výboru týkající se otázek spadajících do oblastí jejich odpovědnosti.
Článek 11
Účast třetích států
1. Aniž je dotčena rozhodovací samostatnost Unie a její jednotný institucionální rámec, mohou být třetí státy vyzvány, aby přispěly k EUPOL COPPS za předpokladu, že ponesou náklady na vyslání svého personálu, včetně platů, nákladů na zdravotní péči, příspěvků, pojištění pro případ zvýšeného rizika a cestovních výdajů na cestu do oblasti mise a zpět, a že případně přispějí na provozní náklady EUPOL COPPS.
2. Třetí státy přispívající k EUPOL COPPS mají ve vztahu k běžnému řízení mise stejná práva a povinnosti jako členské státy.
3. Rada zmocňuje Politický a bezpečnostní výbor k přijímání příslušných rozhodnutí ve věci přijímání navrhovaných příspěvků a ke zřízení výboru přispěvatelů.
4. Podrobná ustanovení týkající se účasti třetích států jsou obsažena v dohodách uzavřených podle článku 37 Smlouvy a podle potřeby v dalších technických ujednáních. Jestliže Unie a třetí stát uzavřou dohodu, kterou se vytváří rámec pro účast tohoto třetího státu na operacích Unie pro řešení krizí, použijí se v souvislosti s EUPOL COPPS ustanovení takové dohody.
Článek 12
Bezpečnost
1. V koordinaci s bezpečnostní kanceláří Rady řídí civilní velitel operace plánování prováděné vedoucím mise v oblasti bezpečnostních opatření a zajišťuje jejich řádné a účinné provádění v rámci EUPOL COPPS v souladu s články 5 a 10.
2. Vedoucí mise odpovídá za bezpečnost operace a za zajištění plnění minimálních bezpečnostních požadavků kladených na operaci v souladu s politikou Unie v oblasti bezpečnosti personálu nasazeného mimo Unii při provádění operací podle hlavy V Smlouvy a jejích podpůrných nástrojů.
3. Vedoucímu mise je nápomocen důstojník pro bezpečnost mise, který podává zprávy vedoucímu mise a který rovněž udržuje úzké služební vztahy s bezpečnostní kanceláří Rady.
4. Personál EUPOL COPPS absolvuje před nástupem do funkcí povinné bezpečnostní školení v souladu s OPLAN. Dostane se mu také pravidelného udržovacího výcviku v místě působení organizovaného důstojníkem pro bezpečnost mise.
Článek 13
Finanční ustanovení
1. Finanční referenční částka určená na pokrytí výdajů souvisejících s EUPOL COPPS na období od 1. ledna 2010 do 31. prosince 2011 činí 8 250 000 EUR.
2. Veškeré výdaje jsou spravovány v souladu s postupy a pravidly použitelnými pro souhrnný rozpočet Unie.
3. Státním příslušníkům zúčastněných třetích států a sousedních zemí je umožněno účastnit se nabídkových řízení. S výhradou schválení Komisí může vedoucí mise uzavírat technická ujednání s členskými státy, zúčastněnými třetími státy a dalšími mezinárodními aktéry ohledně poskytování vybavení, služeb a prostor pro EUPOL COPPS.
4. Vedoucí mise / policejní komisař podává Komisi, která nad jeho činností vykonává dohled, úplné zprávy o činnostech vykonaných v rámci své smlouvy.
5. Finanční ujednání respektují operační požadavky EUPOL COPPS, včetně slučitelnosti vybavení a interoperability týmů mise.
6. Výdaje jsou způsobilé ode dne vstupu tohoto rozhodnutí v platnost.
Článek 14
Předávání utajovaných informací
1. Vysoký představitel je v souladu s bezpečnostními předpisy Rady oprávněn podle potřeby a v souladu s operačními potřebami mise předávat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely mise až do stupně utajení „RESTREINT UE“.
2. V případě zvláštní a neodkladné operační potřeby je vysoký představitel v souladu s bezpečnostními předpisy Rady též oprávněn předávat místním orgánům utajované informace a dokumenty EU vytvořené pro účely mise až do stupně utajení „RESTREINT UE“. Ve všech ostatních případech se tyto informace a dokumenty předávají místním orgánům v souladu s postupy odpovídajícími úrovni jejich spolupráce s Unií.
3. Vysoký představitel je oprávněn předávat třetím státům přidruženým k tomuto rozhodnutí a místním orgánům neutajované dokumenty EU o jednáních Rady týkajících se mise, na které se vztahuje služební tajemství podle čl. 6 odst. 1 jednacího řádu Rady (4)
Článek 15
Pohotovostní složka
Pro EUPOL COPPS se uvádí v činnost pohotovostní složka.
Článek 16
Vstup v platnost
Toto rozhodnutí vstupuje v platnost dnem přijetí.
Jeho použitelnost končí dnem 31. prosince 2011.
V Bruselu dne 17. prosince 2010.


Input:
PROVÁDĚCÍ NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 1154/2011
ze dne 10. listopadu 2011
o zápisu názvu do rejstříku chráněných označení původu a chráněných zeměpisných označení (Zgornjesavinjski želodec (CHZO))
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Rady (ES) č. 510/2006 ze dne 20. března 2006 o ochraně zeměpisných označení a označení původu zemědělských produktů a potravin (1), a zejména na čl. 7 odst. 4 první pododstavec uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Žádost o zápis názvu „Zgornjesavinjski želodec“ předložená Slovinskem byla v souladu s čl. 6 odst. 2 prvním pododstavcem nařízení (ES) č. 510/2006 zveřejněna v Úředním věstníku Evropské unie (2).
(2)
Protože Komisi nebyla oznámena žádná námitka podle článku 7 nařízení (ES) č. 510/2006, musí být uvedený název zapsán do rejstříku,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Název uvedený v příloze tohoto nařízení se zapisuje do rejstříku.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 10. listopadu 2011.


Input:
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
tad-9 ta’ Ġunju 2011
dwar l-approvazzjoni, f’isem l-Unjoni Ewropea, tal-Konvenzjoni tal-Aja tat-23 ta’ Novembru 2007 dwar l-Irkupru Internazzjonali ta’ Manteniment għat-Tfal u Forom Oħrajn ta’ Manteniment tal-Familja
(2011/432/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 81(3), flimkien mal-punt (b) tat-tieni subparagrafu tal-Artikolu 218(6) u l-ewwel sentenza tat-tieni subparagrafu tal-Artikolu 218(8) tiegħu,
Wara li kkunsidra l-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidra l-opinjoni tal-Parlament Ewropew (1),
Billi:
(1)
L-Unjoni qed taħdem għall-istabbiliment ta’ żona ġudizzjarja komuni bbażata fuq il-prinċipju tar-rikonoxximent reċiproku tad-deċiżjonijiet.
(2)
Il-Konvenzjoni tal-Aja tat-23 ta’ Novembru 2007 dwar l-Irkupru Internazzjonali ta’ Manteniment għat-Tfal u Forom Oħrajn ta’ Manteniment tal-Familja (“il-Konvenzjoni”) tikkostitwixxi bażi tajba, fid-dawl tal-istabbiliment ta’ sistema dinjija għal kooperazzjoni amministrattiva u għar-rikonoxximent u l-infurzar tad-deċiżjonijiet u l-konvenzjonijiet fil-qasam tal-manteniment, peress li tipprevedi assistenza legali bla ħlas fi kważi l-każijiet kollha li jirrigwardaw il-manteniment tat-tfal u proċedura simplifikata għar-rikonoxximent u l-infurzar.
(3)
L-Artikolu 59 tal-Konvenzjoni jippermetti li l-Organizzazzjonijiet Reġjonali ta’ Integrazzjoni Ekonomika bħall-Unjoni jiffirmaw, jaċċettaw jew japprovaw il-Konvenzjoni jew jaderixxu magħha.
(4)
Il-materji rregolati mill-Konvenzjoni huma koperti wkoll fir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 4/2009 tat-18 ta’ Diċembru 2008 dwar il-ġuriżdizzjoni, il-liġi applikabbli, ir-rikonoxximent u l-eżekuzzjoni tad-deċiżjonijiet u l-kooperazzjoni f’materji relatati ma’ obbligi ta’ manteniment (2). Bħalma ġie maqbul meta ġiet adottata d-Deċiżjoni tal-Kunsill 2011/220/UE dwar l-iffirmar tal-Konvenzjoni (3), hija biss l-Unjoni li għandha tapprova l-Konvenzjoni u teżerċita l-kompetenza tagħha fil-materji kollha rregolati minnha. Għaldaqstant, l-Istati Membri għandhom ikunu marbuta bil-Konvenzjoni b’riżultat tal-approvazzjoni tagħha mill-Unjoni Ewropea.
(5)
Għalhekk, meta tkun qed tapprova l-Konvenzjoni, l-Unjoni għandha tagħmel id-dikjarazzjoni ta’ kompetenza skont l-Artikolu 59(3) tal-Konvenzjoni.
(6)
Barra minn hekk, l-Unjoni għandha tifformula, meta tkun qed tapprova l-Konvenzjoni, ir-riżervi u d-dikjarazzjonijiet kollha li huma awtorizzati mill-Artikoli 62 u 63 rispettivament tal-Konvenzjoni u li hija tqis li huma neċessarji.
(7)
F’dan ir-rigward, l-Unjoni għandha tiddikjara, skont l-Artikolu 2(3) tal-Konvenzjoni, li hija ser testendi l-applikazzjoni tal-Kapitoli II u III tal-Konvenzjoni għall-obbligi ta’ manteniment tal-konjuġi. Fl-istess ħin hija għandha tagħmel dikjarazzjoni unilaterali li fiha tintrabat li teżamina, fi stadju aktar tard, il-possibbiltà ta’ estensjoni ulterjuri tal-kamp ta’ applikazzjoni.
(8)
L-Unjoni għandha tagħmel ir-riżerva prevista fl-Artikolu 44(3) tal-Konvenzjoni dwar il-lingwi aċċettati fil-komunikazzjoni bejn l-Awtoritajiet Ċentrali. L-Istati Membri li jixtiequ li l-Unjoni tagħmel dik ir-riżerva fir-rigward tagħhom għandhom jinnotifikaw lill-Kummissjoni b’dan minn qabel, u jindikaw il-kontenut tar-riżerva li għandha ssir.
(9)
L-Unjoni għandha tagħmel id-dikjarazzjonijiet previsti fl-Artikolu 11(1)(g) u fl-Artikolu 44(1) u (2) tal-Konvenzjoni. L-Istati Membri li jixtiequ li l-Unjoni tagħmel tali dikjarazzjonijiet fir-rigward tagħhom għandhom jinnotifikaw lill-Kummissjoni b’dan minn qabel u jindikaw il-kontenut tad-dikjarazzjonijiet li għandhom isiru.
(10)
Stat Membru li jkun jeħtieġ jirtira fi stadju aktar tard ir-riżerva li tirrigwardah u li tinsab fl-Anness II jew li jimmodifika jew jirtira d-dikjarazzjoni li tirrigwardah u li tinsab fl-Anness III jew li jżid dikjarazzjoni li tirrigwardah fl-Anness III għandu jinforma lill-Kunsill u lill-Kummissjoni. Abbażi ta’ dan, l-Unjoni għandha tipproċedi bin-notifika adatta lid-depożitarju.
(11)
L-Istati Membri għandhom jinfurmaw lill-Kummissjoni dwar l-Awtoritajiet Ċentrali magħżulin f’konformità mal-Artikolu 4 (3) tal-Konvenzjoni u għandhom jikkomunikawlha l-informazzjoni rigward il-liġijiet, il-proċeduri u s-servizzi previsti fl-Artikolu 57 tal-Konvenzjoni. Il-Kummissjoni għandha tgħaddi dik l-informazzjoni lill-Uffiċċju Permanenti tal-Konferenza tal-Aja dwar id-Dritt Internazzjonali Privat (“l-Uffiċċju Permanenti”) fil-waqt meta l-Unjoni tiddepożita l-istrument ta’ approvazzjoni tagħha, kif mitlub mill-Konvenzjoni.
(12)
Meta jgħaddu lill-Kummissjoni l-informazzjoni rigward l-Awtoritajiet Ċentrali tagħhom u dwar il-liġijiet, il-proċeduri u s-servizzi tagħhom, l-Istati Membri għandhom jużaw il-Formola dwar il-Profil tal-Pajjiż irrakkomandata u ppubblikata mill-Konferenza tal-Aja dwar id-Dritt Internazzjonali Privat, jekk possibbli, f’format elettroniku.
(13)
Stat Membru li jkun jeħtieġ jimmodifika fi stadju aktar tard l-informazzjoni rigward l-Awtorità Ċentrali jew il-liġijiet tiegħu, il-proċeduri u s-servizzi, għandu jinforma direttament lill-Uffiċċju Permanenti u fl-istess ħin jikkomunika l-modifiki lill-Kummissjoni.
(14)
F’konformità mal-Artikolu 3 tal-Protokoll (Nru 21) dwar il-pożizzjoni tar-Renju Unit u l-Irlanda fir-rigward tal-Ispazju ta’ Libertà, Sigurtà u Ġustizzja, anness għat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u għat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, ir-Renju Unit u l-Irlanda qed jieħdu sehem fl-adozzjoni u l-applikazzjoni ta’ din id-Deċiżjoni.
(15)
F’konformità mal-Artikoli 1 u 2 tal-Protokoll (Nru 22) dwar il-pożizzjoni tad-Danimarka, annessa għat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u għat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, id-Danimarka mhix qed tieħu sehem fl-adozzjoni ta’ din id-Deċiżjoni u mhix marbuta biha jew soġġetta għall-applikazzjoni tagħha,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Il-Konvenzjoni tal-Aja tat-23 ta’ Novembru 2007 dwar l-Irkupru Internazzjonali ta’ Manteniment għat-Tfal u Forom oħrajn ta’ Manteniment tal-Familja (“il-Konvenzjoni”) hija b’dan approvata f’isem l-Unjoni Ewropea.
It-test tal-Konvenzjoni huwa mehmuż ma’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 2
Il-President tal-Kunsill huwa b’dan awtorizzat jaħtar il-persuna/i mogħtija s-setgħa li tiddepożita/jiddepożitaw, f’isem l-Unjoni, l-istrument previst fl-Artikolu 58(2) tal-Konvenzjoni.
Artikolu 3
Meta tiddepożita l-istrument previst fl-Artikolu 58(2) tal-Konvenzjoni, l-Unjoni għandha tagħmel id-dikjarazzjoni ta’ kompetenza skont l-Artikolu 59(3) tal-Konvenzjoni.
It-test ta’ din id-dikjarazzjoni jinsab, taħt il-punt A, fl-Anness I għal din id-Deċiżjoni.
Artikolu 4
1. Meta tiddepożita l-istrument previst fl-Artikolu 58(2) tal-Konvenzjoni, l-Unjoni għandha tiddikjara f’konformità mal-Artikolu 2(3) tal-Konvenzjoni, li hija ser testendi l-applikazzjoni tal-Kapitoli II u III tal-Konvenzjoni għall-obbligi ta’ manteniment tal-konjuġi.
It-test ta’ din id-dikjarazzjoni jinsab, taħt il-punt B, fl-Anness I għal din id-Deċiżjoni.
2. Meta tiddepożita l-istrument imsemmi fl-Artikolu 58(2) tal-Konvenzjoni, l-Unjoni għandha tagħmel id-dikjarazzjoni unilaterali li t-test tagħha huwa mehmuż bħala l-Anness IV għal din id-Deċiżjoni.
Artikolu 5
Meta tiddepożita l-istrument imsemmi fl-Artikolu 58(2) tal-Konvenzjoni, l-Unjoni għandha tippreżenta r-riżerva prevista fl-Artikolu 44(3) tal-Konvenzjoni dwar l-Istati Membri li joġġezzjonaw għall-użu jew tal-Franċiż, jew tal-Ingliż fil-komunikazzjonijiet bejn l-Awtoritajiet Ċentrali.
It-test ta’ din ir-riżerva jinsab fl-Anness II għal din id-Deċiżjoni.
Artikolu 6
Meta tiddepożita l-istrument previst fl-Artikolu 58(2) tal-Konvenzjoni, l-Unjoni għandha tagħmel id-dikjarazzjonijiet previsti fl-Artikolu 11(1)(g) tal-Konvenzjoni dwar l-informazzjoni jew id-dokumenti meħtieġa mill-Istati Membri u fl-Artikolu 44(1) tal-Konvenzjoni dwar il-lingwi aċċettati mill-Istati Membri minbarra l-lingwi uffiċjali tagħhom kif ukoll id-dikjarazzjoni prevista fl-Artikolu 44(2) tal-Konvenzjoni.
It-test ta’ dawn id-dikjarazzjonijiet jinsab fl-Anness III għal din id-Deċiżjoni.
Artikolu 7
1. Sa mhux aktar tard mill-10 ta’ Diċembru 2012, l-Istati Membri għandhom jinnotifkaw lill-Kummissjoni:
(a)
id-dettalji tal-Awtoritajiet ċentrali nominati f’konformità mal-Artikolu 4(3) tal-Konvenzjoni; u
(b)
l-informazzjoni li tikkonċerna l-liġijiet, il-proċeduri u s-servizzi previsti fl-Artikolu 57 tal-Konvenzjoni.
2. Meta jgħaddu l-informazzjoni msemmija fil-paragrafu 1 lill-Kummissjoni, l-Istati Membri għandhom jużaw il-formola dwar il-profil tal-pajjiż irrakkomandata u ppubblikata mill-Konferenza tal-Aja dwar id-Dritt Internazzjonali Privat, jekk possibbli, f’format elettroniku.
3. Il-Kummissjoni għandha tikkomunika l-Formoli dwar il-Profil tal-Pajjiż mimlija mill-Istati Membri lill-Uffiċċju Permanenti tal-Konferenza tal-Aja dwar id-Dritt Internazzjonali Privat (“l-Uffiċċju Permanenti”) fil-waqt meta l-Unjoni tiddepożita l-istrument imsemmi fl-Artikolu 58(2) tal-Konvenzjoni.
Artikolu 8
Stat Membru li jkun jixtieq jirtira r-riżerva li tirrigwardah u li tinsab fl-Anness II jew jimmodifika jew jirtira d-dikjarazzjoni li tirrigwardah u li tinsab fl-Anness III jew iżid dikjarazzjoni li tirrigwardah fl-Anness III għandu jinforma lill-Kunsill u lill-Kummissjoni bl-irtirar, il-modifika jew iż-żieda mixtieqa.
L-Unjoni għandha mbagħad tipproċedi bin-notifika adatta lid-depożitarju f’konformità mal-Artikolu 63(2) tal-Konvenzjoni.
Artikolu 9
Stat Membru li, wara li l-Kummissjoni tkun bagħtet inizjalment il-Formola dwar il-Profil tal-Pajjiż li tirrigwardah, jixtieq jimmodifika l-informazzjoni li tinsab f’din il-formola, għandu jinforma direttament lill-Uffiċċju Permanenti, jew għandu jwettaq il-modifika meħtieġa direttament, f’każ li tkun qed tintuża l-verżjoni elettronika tal-formola dwar il-profil tal-pajjiż. Fl-istess waqt, huwa għandu jinforma lill-Kummissjoni b’dan.
Artikolu 10
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-adozzjoni tagħha.
Magħmul fil-Lussemburgu, id-9 ta’ Ġunju 2011.


Input:
VERORDNUNG (EU) Nr. 383/2012 DER KOMMISSION
vom 4. Mai 2012
zur Festlegung technischer Anforderungen in Bezug auf Führerscheine, die ein Speichermedium (einen Mikrochip) enthalten
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2006/126/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 20. Dezember 2006 über den Führerschein (1), insbesondere auf Artikel 1 Absatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Richtlinie 2006/126/EG sieht ein gemeinsames Muster für die von den Mitgliedstaaten auszustellenden Führerscheine vor, die optional auch ein Speichermedium (einen Mikrochip) enthalten können.
(2)
Die Integration eines solchen Mikrochips in den Führerschein sollte es den Mitgliedstaaten ermöglichen, den Schutz vor Betrug weiter zu verbessern. Die Verarbeitung personenbezogener Daten muss dabei den Bestimmungen der Europäischen Union entsprechen, die unter anderem in der Richtlinie 95/46/EG (2) des Europäischen Parlaments und des Rates zum Schutz natürlicher Personen bei der Verarbeitung personenbezogener Daten und zum freien Datenverkehr festgelegt sind.
(3)
Im Interesse der Interoperabilität und einer angemessenen Fälschungssicherheit sollte die technische Umsetzung des Mikrochips bestimmten Anforderungen und Normen entsprechen, wenn sich Mitgliedstaaten für die Integration eines solchen Mikrochips in den Führerschein entscheiden.
(4)
Führerscheine, die einen Mikrochip enthalten, sollten einem angemessenen EU-Typgenehmigungsverfahren unterzogen werden, damit sichergestellt ist, dass diese Anforderungen erfüllt sind. Führerscheine, die keinen Mikrochip enthalten, sollten dieses EU-Typgenehmigungsverfahren nicht durchlaufen müssen.
(5)
Die technischen Anforderungen an Führerscheine, die einen Mikrochip enthalten, sollten auf international vereinbarten technischen Normen beruhen, insbesondere auf der Normenreihe 18013 der ISO/IEC (Internationale Organisation für Normung/Internationale Elektrotechnische Kommission), die einen Rahmen für die Gestaltung und das Format ISO-konformer Führerscheine und die darauf enthaltenen Daten vorgibt.
(6)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen stehen im Einklang mit der Stellungnahme des Ausschusses für den Führerschein -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Anwendungsbereich
Diese Verordnung gilt für Führerscheine, die im Einklang mit der Richtlinie 2006/126/EG ausgestellt wurden und einen Mikrochip enthalten.
Artikel 2
Allgemeine Anforderungen
(1) Der Mikrochip und die darauf gespeicherten Angaben, einschließlich fakultativer oder zusätzlicher Informationen, müssen die in Anhang I dieser Verordnung festgelegten Anforderungen erfüllen.
(2) Auf dem Mikrochip werden die in Anhang I Absatz I.2.1 aufgeführten harmonisierten Führerscheinangaben gespeichert.
(3) Die Mitgliedstaaten konsultieren die Kommission, bevor sie auf dem Mikrochip des Führerscheins zusätzliche Angaben gemäß Anhang I Absatz I.2.2 speichern.
Artikel 3
Anwendbare Normen
Anhang II dieser Verordnung enthält eine Aufstellung anwendbarer Normen für Führerscheine, die einen Mikrochip enthalten.
Artikel 4
Verfahren für die EU-Typgenehmigung
Führerscheine, die einen Mikrochip enthalten, werden gemäß den in Anhang III dieser Verordnung festgelegten Bestimmungen einem EU-Typgenehmigungsverfahren unterzogen.
Artikel 5
EU-Typgenehmigungsbogen
(1) Sind gemäß den Artikeln 2, 3 und 4 dieser Verordnung alle einschlägigen Voraussetzungen für die EU-Typgenehmigung eines Führerscheins, der einen Mikrochip enthält, erfüllt, so stellen die Mitgliedstaaten dem Hersteller oder dessen Vertreter einen EU-Typgenehmigungsbogen aus.
(2) Erforderlichenfalls kann der Mitgliedstaat den von ihm ausgestellten EU-Typgenehmigungsbogen wieder zurücknehmen, insbesondere um sicherzustellen, dass die Bestimmungen dieser Verordnung erfüllt sind.
(3) Die EU-Typgenehmigungsbögen und die Mitteilungen über die Rücknahme einer solchen Genehmigung müssen dem in Anhang IV dieser Verordnung aufgeführten Muster entsprechen.
(4) Die Kommission wird über alle ausgestellten oder zurückgenommenen EU-Typgenehmigungsbögen unterrichtet. Eine Rücknahme ist ausführlich zu begründen.
Die Kommission unterrichtet die Mitgliedstaaten über jegliche Rücknahme eines EU-Typgenehmigungsbogens.
(5) Die von den Mitgliedstaaten ausgestellten EU-Typgenehmigungsbögen werden gegenseitig anerkannt.
Artikel 6
Zentrale Ansprechstelle
(1) Jeder Mitgliedstaat benennt eine Behörde oder sonstige Stelle, die als zentrale Ansprechstelle für Informationen in Bezug auf Führerscheine, die einen Mikrochip enthalten, fungiert. Die zentrale Ansprechstelle trifft angemessene Datenschutzmaßnahmen.
(2) Die Mitgliedstaaten nennen der Kommission binnen drei Monaten nach dem Inkrafttreten dieser Verordnung den Namen und die Kontaktdaten der gemäß Absatz 1 benannten zentralen Ansprechstelle. Sie teilen der Kommission etwaige Änderungen unverzüglich mit.
(3) Die Kommission stellt den Mitgliedstaaten eine Liste der benannten zentralen Ansprechstellen zur Verfügung und pflegt diese Liste.
Artikel 7
Schutzklausel
(1) Stellt ein Mitgliedstaat wiederholt fest, dass eine erhebliche Anzahl von Führerscheinen, die einen Mikrochip enthalten, nicht dieser Verordnung entspricht, teilt er dies allen zentralen Ansprechstellen, der Kontrollstelle gemäß der Richtlinie 95/46/EG und der Kommission mit. Er gibt dabei die für diese Führerscheine geltende Nummer des EU-Typgenehmigungsbogens an und beschreibt die Abweichung.
(2) Der Mitgliedstaat, der diese Führerscheine ausgestellt hat, untersucht das Problem unverzüglich und trifft angemessene Korrekturmaßnahmen, die gegebenenfalls auch eine Rücknahme des EU-Typgenehmigungsbogens umfassen können.
Artikel 8
Inkrafttreten
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 4. Mai 2012