Input:
REGULAMENTUL (UE) NR. 232/2012 AL COMISIEI
din 16 martie 2012
de modificare a anexei II la Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului în ceea ce privește condițiile și nivelurile de utilizare pentru galben de chinolină (E 104), galben apus de soare (sunset yellow) FCF/galben portocaliu S (E 110) și roșu ponceau 4R, roșu coșenilă A (E 124)
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 16 decembrie 2008 privind aditivii alimentari (1), în special articolul 10 alineatul (3),
întrucât:
(1)
Anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 prevede o listă a Uniunii cu aditivii alimentari autorizați pentru utilizare în produsele alimentare și condițiile de utilizare a acestora.
(2)
Galben de chinolină (E 104), galben apus de soare (sunset yellow) FCF/galben portocaliu S (E 110) și roșu ponceau 4R, roșu coșenilă A (E 124) sunt coloranți alimentari autorizați în prezent pentru utilizare și enumerați în anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1333/2008. Aprobarea actuală ține seama de dozele zilnice acceptabile (DZA), stabilite de Comitetul științific pentru alimentație (SCF) în 1983 (2).
(3)
Autoritatea Europeană pentru Siguranța Alimentară (denumită în continuare „autoritatea”) a emis un aviz la 23 septembrie 2009 (3) referitor la reevaluarea privind siguranța galbenului de chinolină (E 104) ca aditiv alimentar. În avizul respectiv, autoritatea recomandă să se scadă nivelul DZA pentru respectivul colorant alimentar de la 10 mg/kg greutate corporală/zi la 0,5 mg/kg greutate corporală/zi. În plus, autoritatea consideră că estimările detaliate privind expunerea (nivelul 2 și nivelul 3) sunt, în general, cu mult peste DZA de 0,5 mg/kg greutate corporală/zi. Prin urmare, este necesar să se modifice condițiile și nivelurile de utilizare pentru galben de chinolină (E 104) pentru a se garanta că noua DZA recomandată de autoritate nu este depășită.
(4)
La 27 septembrie 2009, autoritatea a emis un aviz (4) referitor la reevaluarea privind siguranța galbenului apus de soare (sunset yellow) FCF/galbenului portocaliu S (E 110) ca aditiv alimentar. În avizul respectiv, autoritatea recomandă să se scadă DZA pentru galben apus de soare (sunset yellow) FCF/galben portocaliu S (E 110) de la 2,5 la 1 mg/kg greutate corporală/zi. Mai mult, autoritatea consideră că estimările detaliate privind expunerea (nivelul 3) sunt, în general, mult peste DZA temporară revizuită de 1 mg/kg greutate corporală/zi în rândul copiilor care au un consum ridicat. Prin urmare, este necesar să se modifice condițiile și nivelurile de utilizare pentru galben apus de soare (sunset yellow) FCF/galben portocaliu S (E 110) pentru a se garanta că noua DZA recomandată de autoritate nu este depășită.
(5)
La 23 septembrie 2009, autoritatea a emis un aviz (5) referitor la reevaluarea privind siguranța roșului ponceau 4R, roșului coșenilă A (E 124) ca aditiv alimentar. În avizul respectiv, autoritatea recomandă să se scadă nivelul DZA de la 4 mg/kg greutate corporală/zi la 0,7 mg/kg greutate corporală/zi. Mai mult, autoritatea consideră că estimările detaliate privind expunerea (nivelul 3) sunt, în general, mult peste DZA revizuită de 0,7 mg/kg greutate corporală/zi în rândul copiilor care au un consum ridicat. Prin urmare, este necesar să se modifice condițiile și nivelurile de utilizare pentru roșu ponceau 4R, roșu coșenilă A (E 124) pentru a se garanta că noua DZA recomandată de autoritate nu este depășită.
(6)
Este necesar să se elimine aceste substanțe din grupa III enumerată în partea C punctul 3 din anexa II. Cu toate acestea, ar trebui menținută limita maximă combinată în cazul în care substanțele sunt utilizate împreună cu celelalte substanțe care fac parte din grupa III.
(7)
Pentru a reduce expunerea sub DZA recomandată, limitele maxime ar trebui revizuite. Mai exact, acestea ar trebui să fie reduse cu același factor ca și reducerea dorită în ceea ce privește doza zilnică. Ar trebui să se permită anumite excepții cu niveluri mai ridicate pentru unele produse tradiționale care nu contribuie în mod semnificativ la expunere. Anumite dispoziții au fost, de asemenea, eliminate.
(8)
Prin urmare, anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 ar trebui modificată în consecință.
(9)
Pentru a-i permite industriei alimentare timpul necesar pentru a-și adapta producția la noile condiții și niveluri de utilizare prevăzute în prezentul regulament, este oportun să se prevadă dispoziții tranzitorii.
(10)
Măsurile prevăzute în prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului permanent pentru lanțul alimentar și sănătatea animală și nu au întâmpinat nicio opoziție din partea Parlamentului European sau a Consiliului,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Anexa II la Regulamentul (CE) nr. 1333/2008 se modifică în conformitate cu anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament se aplică de la 1 iunie 2013.
Produsele alimentare care conțin galben de chinolină (E 104), galben apus de soare (sunset yellow) FCF/galben portocaliu S (E 110) și roșu ponceau 4R, roșu coșenilă A (E 124) care au fost introduse pe piață în mod legal înainte de 1 iunie 2013, dar care nu sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament, pot continua să fie comercializate până la epuizarea stocurilor.
Articolul 3
Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 16 martie 2012.


Input:
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 21 май 2012 година
за прекратяване на антидъмпинговата процедура по отношение на вноса на определени тъкани и/или прошити тъкани от стъклени влакна с произход от Китайската народна република
(2012/265/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1225/2009 на Съвета от 30 ноември 2009 г. за защита срещу дъмпингов внос от страни, които не са членки на Европейската общност (1) (основният регламент), и по-специално член 9 от него,
след консултация с консултативния комитет,
като има предвид, че:
А. ПРОЦЕДУРА
(1)
На 16 юни 2011 г. Европейската комисия (Комисията) получи жалба относно предполагаем вредоносен дъмпинг на определени тъкани и/или прошити тъкани от стъклени влакна с произход от Китайската народна република (КНР), подадена съгласно член 5 от основния регламент от Glass Fibre Fabrics Defence Coalition (GFFDC или „жалбоподателят“) от името на производители, които представляват основен дял - в този случай над 25 % - от общото производство на Съюза на определени тъкани и/или прошити тъкани от стъклени влакна.
(2)
Жалбата съдържа prima facie доказателства за съществуването на дъмпинг и на произтичаща от него съществена вреда, което бе счетено за достатъчно основание за започване на антидъмпингова процедура.
(3)
На 28 юли 2011 г. след консултация с консултативния комитет Комисията обяви с известие, публикувано в Официален вестник на Европейския съюз (2), започването на антидъмпингова процедура по отношение на вноса в Съюза на определени тъкани и/или прошити тъкани от стъклени влакна с произход от КНР.
(4)
Комисията официално уведоми за започването на процедурата износителите/производителите от КНР, вносителите, потребителите и асоциациите, за които е известно, че са засегнати, съответните органи на КНР и всички известни производители от Съюза. На заинтересованите страни беше предоставена възможността да изразят писмено своите становища и да поискат да бъдат изслушани в рамките на срока, определен в известието за откриване на процедурата.
(5)
На всички заинтересовани страни, които поискаха да бъдат изслушани и показаха, че са налице конкретни причини, поради които следва да бъдат изслушани, беше предоставена такава възможност.
Б. ОТТЕГЛЯНЕ НА ЖАЛБАТА И ПРЕКРАТЯВАНЕ НА ПРОЦЕДУРАТА
(6)
С писмо до Комисията от 12 март 2012 г. жалбоподателят официално оттегли жалбата си.
(7)
В съответствие с член 9, параграф 1 от основния регламент процедурата може да бъде прекратена при оттегляне на жалбата, освен ако такова прекратяване би противоречало на интереса на Съюза.
(8)
При разследването не бяха установени съображения, които да сочат, че такова прекратяване би противоречало на интереса на Съюза. Поради това Комисията счете, че настоящата процедура следва да бъде прекратена. Заинтересованите страни бяха информирани за това и им беше предоставена възможност да направят коментар. Получени бяха коментари от една заинтересована страна, като те обаче не промениха заключението, че прекратяването на процедурата няма да е в противоречие с интереса на Съюза.
(9)
Поради това Комисията заключи, че антидъмпинговата процедура по отношение на вноса в Съюза на определени тъкани и/или прошити тъкани от стъклени влакна с произход от КНР следва да бъде прекратена,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Антидъмпинговата процедура по отношение на вноса на тъкани от тъкани или прошити или пък от тъкани и прошити ровинги от стъклени влакна с непрекъсната нишка, с изключение на импрегнирани или преимпрегнирани изделия (препрег) и мрежести тъкани от стъклени влакна с размер на отворите повече от 1,8 mm както на дължина, така и на широчина, и с тегло над 35 g/m2 с произход от Китайската народна република, понастоящем класирани в кодове по КН ex 7019 39 00, ex 7019 40 00 и ex 7019 90 00, се прекратява.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня след публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Съставено в Брюксел на 21 май 2012 година.


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 38/2011 DEL CONSIGLIO
del 18 gennaio 2011
recante modifica del regolamento (CE) n. 1292/2007 che istituisce un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) originari dell’India
IL CONSIGLIO DELL’UNIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1225/2009 del Consiglio del 30 novembre 2009, relativo alla difesa contro le importazioni oggetto di dumping da parte di paesi non membri della Comunità europea (1) (il «regolamento di base»), in particolare l’articolo 9, paragrafo 4, e l’articolo 11, paragrafi 3, 5 e 6,
vista la proposta presentata dalla Commissione europea («Commissione»), dopo aver sentito il comitato consultivo,
considerando quanto segue:
A. PROCEDIMENTO
1. Inchieste precedenti e misure antidumping in vigore
(1)
Nell’agosto 2001 il Consiglio ha istituito con il regolamento (CE) n. 1676/2001 (2) un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) originari, tra l’altro, dell’India. Le misure sono consistite in un dazio antidumping ad valorem compreso tra lo 0 % e il 62,6 % istituito nei confronti delle importazioni degli esportatori inseriti in un elenco, con un’aliquota del dazio residuo del 53,3 % applicata alle importazioni di tutte le altre società.
(2)
Con il regolamento (CE) n. 366/2006 nel marzo 2006 (3) il Consiglio ha modificato le misure istituite mediante il regolamento (CE) n. 1676/2001. Il dazio antidumping così istituito, la cui aliquota era compresa tra lo 0 % e il 18 %, teneva conto dei risultati del riesame in previsione della scadenza dei dazi compensativi definitivi [regolamento (CE) n. 367/2006 del Consiglio (4)].
(3)
Con il regolamento (CE) n. 1288/2006 (5), in seguito a un riesame intermedio riguardante la sovvenzione di un produttore indiano di fogli di PET, Garware Polyester Limited, il Consiglio ha modificato nell’agosto 2006 il dazio antidumping definitivo istituito per tale azienda dal regolamento (CE) n. 1676/2001.
(4)
Con il regolamento (CE) n. 1424/2006 (6) il Consiglio ha modificato nel settembre 2006 il regolamento (CE) n. 1676/2001 nei confronti di un esportatore indiano, in seguito alla richiesta di un nuovo produttore esportatore. Il regolamento modificato stabilisce un margine di dumping del 15,5 % e un’aliquota di dazio antidumping del 3,5 % per la società in questione, tenendo conto del margine di sovvenzione all’esportazione accertato per la società medesima dall’inchiesta antisovvenzione che ha determinato l’adozione del regolamento (CE) n. 367/2006. Giacché la società non aveva un dazio compensativo individuale si è applicata l’aliquota di dazio stabilita per tutte le altre società.
(5)
Nel novembre 2007 con il regolamento (CE) n. 1292/2007 (7) del Consiglio è stato istituito un dazio antidumping definitivo sulle importazioni di fogli di polietilene tereftalato (PET) originari dell’India in seguito ad un riesame in previsione della scadenza a norma dell’articolo 11, paragrafo 2, del regolamento di base. Con lo stesso regolamento è stato chiuso il riesame intermedio parziale in applicazione dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento antidumping di base, con portata limitata all’esame del dumping relativo a un produttore esportatore indiano.
(6)
Nel gennaio 2009, in seguito a un riesame intermedio parziale che la Commissione ha avviato di propria iniziativa in merito alla sovvenzione di cinque produttori indiani di fogli di PET, il Consiglio ha, con il regolamento (CE) n. 15/2009 (8), modificato i dazi antidumping definitivi istituiti dal regolamento (CE) n. 1292/2007 nei confronti di tali società e i dazi compensativi istituiti nei confronti delle medesime dal regolamento (CE) n. 367/2006.
(7)
Il regolamento (CE) n. 1292/2007 ha inoltre mantenuto la proroga dei provvedimenti nei confronti del Brasile e di Israele, con l’esenzione di alcune società. L’ultima modifica del regolamento (CE) n. 1292/2007 a questo proposito è stata introdotta con il regolamento (UE) n. 806/2010 del Consiglio (9).
(8)
Al richiedente dell’esame intermedio considerato - Garware Polyester Limited si applica attualmente un dazio antidumping definitivo del 14,7 %.
2. Misure compensative definitive
(9)
Si deve inoltre osservare che a Garware Polyester Limited si applica un dazio compensativo del 5,4 % in applicazione del regolamento (CE) n. 15/2009.
3. Domanda di riesame intermedio parziale
(10)
Nell’agosto 2009 la Commissione ha ricevuto una domanda di riesame intermedio parziale conformemente all’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento di base. La richiesta, di portata limitata all’esame del dumping, è stata presentata dalla Garware Polyester Limited, un produttore esportatore dell’India («Garware» o «il richiedente»). Il richiedente ha sostenuto nella sua domanda che le circostanze alla base delle misure istituite sono mutate e che il mutamento intervenuto è di natura permanente. Il richiedente ha fornito elementi di prova prima facie del fatto che non è più necessario mantenere la misura al livello attuale per compensare il dumping.
4. Apertura di un riesame
(11)
Avendo stabilito, previa consultazione del comitato consultivo, che esistevano elementi di prova sufficienti per giustificare l’apertura di un riesame intermedio parziale, la Commissione ha avviato, con un avviso di apertura pubblicato il 1o dicembre 2009 nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea (10), un riesame intermedio parziale a norma dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento di base di portata limitata all’esame del dumping concernente il richiedente.
(12)
In funzione dei risultati del riesame intermedio parziale si doveva anche valutare la necessità di rivedere l’aliquota del dazio applicabile attualmente alle importazioni del prodotto in esame da parte dei produttori esportatori del paese in questione non citati singolarmente nell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1292/2007, vale a dire l’aliquota del dazio antidumping applicabile a «tutte le altre società» in India.
5. Inchiesta
(13)
L’inchiesta relativa al livello di dumping ha riguardato il periodo compreso tra il 1o ottobre 2008 e il 30 settembre 2009 (il periodo dell’inchiesta ai fini del riesame, «PIR»).
(14)
La Commissione ha formalmente informato le autorità del Paese esportatore e i produttori comunitari dell’avvio del riesame intermedio parziale. Le parti interessate hanno avuto la possibilità di comunicare le proprie osservazioni per iscritto e di chiedere un’audizione.
(15)
Per ottenere le informazioni ritenute necessarie ai fini dell’inchiesta, la Commissione ha inviato un questionario al richiedente e ha ricevuto una risposta entro il termine fissato.
(16)
La Commissione ha raccolto e verificato tutte le informazioni ritenute necessarie ai fini della determinazione del dumping. È stata effettuata una visita di verifica presso la sede del richiedente.
B. PRODOTTO IN ESAME E PRODOTTO SIMILE
1. Prodotto in esame
(17)
Il prodotto in esame è lo stesso prodotto definito dal regolamento (CE) n. 1292/2007 che istituisce i provvedimenti in vigore, vale a dire i fogli di polietilene tereftalato (PET) originari dell’India, attualmente classificati ai codici NC ex 3920 62 19 e ex 3920 62 90.
2. Prodotto simile
(18)
Come nelle inchieste precedenti, l’inchiesta ha dimostrato che i fogli di polietilene tereftalato (PET) prodotti in India ed esportati nell’Unione e i fogli di polietilene tereftalato (PET) prodotti localmente e venduti sul mercato indiano, nonché i fogli di polietilene tereftalato (PET) prodotti da produttori comunitari e venduti sul mercato della UE, presentano le stesse caratteristiche fisiche e chimiche fondamentali e sono destinati allo stesso uso.
(19)
Questi prodotti sono pertanto considerati come simili ai sensi dell’articolo 1, paragrafo 4, del regolamento di base.
C. DUMPING
a) Valore normale:
(20)
In conformità all’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento di base la Commissione ha esaminato in primo luogo se le vendite del prodotto simile effettuate dal richiedente ad acquirenti indipendenti sul mercato interno fossero rappresentative, ossia se il loro volume totale fosse pari o superiore al 5 % del volume totale delle esportazioni corrispondenti verso l’Unione.
(21)
La Commissione ha quindi individuato i tipi di prodotto simile venduti dalla società sul mercato interno che erano identici o direttamente comparabili ai tipi esportati nell’Unione.
(22)
È stato quindi esaminato se le vendite sul mercato interno del richiedente erano rappresentative per ciascun tipo di prodotto, cioè se le vendite sul mercato interno di ciascun tipo di prodotto costituivano almeno il 5 % del volume delle vendite dello stesso tipo di prodotto effettuate nell’Unione. Per i tipi di prodotto venduti in quantità rappresentative è stato quindi esaminato se tali vendite erano state realizzate nel corso di normali operazioni commerciali, conformemente all’articolo 2, paragrafo 4, del regolamento di base.
(23)
L’esame per accertare se le vendite interne di ciascun tipo di prodotto, venduto sul mercato interno in quantitativi rappresentativi, potessero essere considerate come vendite realizzate nel corso di normali operazioni commerciali è stato effettuato calcolando la percentuale delle vendite remunerative del tipo in questione ad acquirenti indipendenti. In tutti i casi in cui le vendite interne di un particolare tipo di prodotto sono state realizzate in quantità sufficienti e nel corso di normali operazioni commerciali, il valore normale è stato determinato in base al prezzo effettivo sul mercato interno, calcolato come media ponderata di tutte le vendite interne di questo tipo di prodotto effettuate nel PIR.
(24)
Per gli altri tipi di prodotto, le cui vendite sul mercato interno non sono state rappresentative o non sono avvenute nel corso di normali operazioni commerciali, il valore normale è stato ricostruito conformemente all’articolo 2, paragrafo 3, del regolamento di base. Il valore normale è stato ricostruito sommando ai costi di produzione dei tipi esportati, eventualmente adeguati, una percentuale ragionevole per le spese generali, amministrative e di vendita e un ragionevole margine di profitto, in base ai dati effettivi riguardanti la produzione e le vendite del prodotto simile effettuate nel corso di normali operazioni commerciali dal produttore esportatore sottoposto all’inchiesta, in conformità all’articolo 2, paragrafo 6, prima frase, del regolamento di base.
b) Prezzo all’esportazione
(25)
Dato che tutte le vendite all’esportazione verso l’Unione del produttore esportatore indiano che ha collaborato sono state effettuate direttamente ad acquirenti indipendenti, il prezzo all’esportazione è stato stabilito in base ai prezzi effettivamente pagati o pagabili per il prodotto in esame, in conformità all’articolo 2, paragrafo 8, del regolamento di base.
c) Confronto
(26)
Il confronto tra la media ponderata del valore normale e la media ponderata del prezzo all’esportazione è stato effettuato a livello franco fabbrica e allo stesso stadio commerciale. Per garantire un confronto equo tra il valore normale e il prezzo all’esportazione si è tenuto conto, in conformità all’articolo 2, paragrafo 10, del regolamento di base, delle differenze inerenti a vari fattori che, secondo quanto dimostrato, hanno inciso sui prezzi e sulla loro comparabilità. A tale scopo sono stati effettuati gli opportuni adeguamenti, se applicabili e giustificati, per tener conto delle differenze di costi di trasporto, assicurazione, movimentazione, imballaggio e spese accessorie, commissioni, costi finanziari e spese d’imballaggio pagati dal richiedente.
d) Margine di dumping
(27)
Come previsto dall’articolo 2, paragrafo 11, del regolamento di base la media ponderata del valore normale per ciascun tipo di prodotto è stata confrontata con la media ponderata del prezzo all’esportazione del corrispondente tipo del prodotto in esame. Il confronto non ha dimostrato l’esistenza di pratiche di dumping.
D. CARATTERE DURATURO DEL CAMBIAMENTO DI CIRCOSTANZE
(28)
In applicazione dell’articolo 11, paragrafo 3, del regolamento di base si è inoltre verificato se il cambiamento delle circostanze poteva ragionevolmente essere considerato permanente.
(29)
A questo proposito l’inchiesta ha dimostrato che, dopo la precedente indagine, vale a dire il riesame in previsione della scadenza di cui al considerando 5, la Garware ha apportato cambiamenti significativi ai suoi processi di produzione e alla tecnologia impiegata. L’azienda oggi impiega come materia prima principale l’acido tereftalico purificato (PTA), in luogo del tereftalato di dimetile (DMT). Durante il periodo in cui si svolgeva il riesame in previsione della scadenza di cui sopra Garware era l’unico produttore esportatore indiano che ancora impiegava la tecnologia ormai in disuso basata sul DMT. L’introduzione della nuova tecnologia così come gli investimenti in un nuovo impianto di produzione hanno determinato una riduzione significativa dei costi di produzione tra il precedente riesame in previsione della scadenza e l’inchiesta attuale. Tale riduzione dei costi ha un effetto diretto sul margine di dumping. Il cambiamento di circostanze può pertanto ritenersi permanente.
(30)
Bisogna inoltre tenere conto del fatto che il margine di dumping indicativo calcolato per le vendite all’esportazione del richiedente verso paesi terzi durante il PIR era negativo. In termini di volumi di vendita queste ultime erano nettamente superiori rispetto alle vendite d’esportazione verso l’Unione.
(31)
Si ritiene perciò che le circostanze che hanno condotto all’apertura del presente riesame intermedio non dovrebbero in un futuro prossimo evolvere in modo tale da inficiarne le conclusioni. Si è pertanto concluso che il cambiamento delle circostanze è di natura duratura e che l’applicazione della misura al suo livello attuale non è più giustificata.
E. MISURE ANTIDUMPING
(32)
In base alle conclusioni della presente inchiesta di riesame si ritiene opportuno modificare il dazio antidumping applicabile alle importazioni del prodotto in esame provenienti dalla società Garware portandolo allo 0 %.
(33)
A norma dell’articolo 14, paragrafo 1, del regolamento di base e dell’articolo 24, paragrafo 1, secondo comma, del regolamento (CE) n. 597/2009 del Consiglio (11) nessun prodotto può essere soggetto nel contempo a dazi antidumping e a dazi compensativi nell’intento di porre rimedio a una medesima situazione risultante da pratiche di dumping oppure dalla concessione di sovvenzioni all’esportazione. Come indicato al considerando 9 il richiedente è soggetto a dazio compensativo. Poiché il dazio antidumping istituito per il richiedente è dello 0 % in relazione al prodotto considerato, questa situazione non si verifica nel caso in oggetto.
(34)
Le parti interessate sono state informate dei fatti e delle considerazioni principali in base ai quali si intendeva proporre una modifica dell’aliquota del dazio applicabile al richiedente ed è stata data loro la possibilità di presentare osservazioni. Non è stata ricevuta alcuna osservazione,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
Nella tabella dell’articolo 2, paragrafo 2, del regolamento (CE) n. 1292/2007 del Consiglio la voce concernente Garware Polyester Limited è sostituita dalla seguente:
«Garware Polyester Limited, Garware House, 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
0,0
A028»
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell’Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, addì 18 gennaio 2011.


Input:
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1034/2010,
annettu 15 päivänä marraskuuta 2010,
asetuksen (EY) N:o 1082/2003 muuttamisesta nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintivaatimuksia koskevien tarkastusten osalta
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon nautaeläinten tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän käyttöönottamisesta sekä naudanlihan ja naudanlihatuotteiden pakollisesta merkitsemisestä ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 820/97 kumoamisesta 17 päivänä heinäkuuta 2000 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1760/2000 (1) ja erityisesti sen 10 artiklan johdantolauseen ja d alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Yksityiskohtaisista säännöistä Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1760/2000 täytäntöönpanemiseksi tarkastusten vähimmäistason osalta tunnistus- ja rekisteröintijärjestelmän puitteissa 23 päivänä kesäkuuta 2003 annetussa komission asetuksessa (EY) N:o 1082/2003 (2) vahvistetaan kyseisten tarkastusten vähimmäisvaatimukset.
(2)
Asetuksessa (EY) N:o 1082/2003 säädettyjen paikalla tehtävien tarkastusten toimeenpanosta, josta on raportoitu vuosikertomuksissa, sekä komission asetuksessa (EY) N:o 1505/2006 (3) säädettyjen lammas- ja vuohieläimiä koskevien paikan päällä tehtävien tarkastusten toimeenpanosta saadut kokemukset puoltavat vuosittain tarkastettavien tilojen prosenttiosuuden ja eläinten määrän pienentämistä. Yleissääntönä on, että kaikkien tilalla olevien eläinten olisi kuuluttava tarkastuksen piiriin. Kun on kyse tiloista, joilla on enemmän kuin 20 eläintä, toimivaltaisten viranomaisten olisi kuitenkin voitava rajata tarkastukset koskemaan vain sopivaa edustavaa otosta eläimistä.
(3)
Lisäksi asetuksessa (EY) N:o 1082/2003 säädetään, että jäsenvaltioiden on toimitettava komissiolle asetuksen liitteessä I esitetyn mallin mukainen vuosikertomus, jossa annetaan yksityiskohtaiset tiedot tarkastusten toimeenpanosta.
(4)
Vuosikertomukseen tarvittavien tietojen keräämisen olisi oltava riittävää ja oikeassa suhteessa tavoitteisiin. Jotta raportointi olisi paremmin kohdennettua ja oikeasuhteisempaa, eräitä asetuksessa (EY) N:o 1082/2003 asetettuja vaatimuksia ja asetuksen liitteessä esitettyä kertomusmallia olisi yksinkertaistettava siten, että oleelliset tiedot tarkastusten toimeenpanosta saadaan entistä paremmin.
(5)
Sen vuoksi asetusta (EY) N:o 1082/2003 olisi muutettava.
(6)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat maatalousrahastojen komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Muutetaan asetus (EY) N:o 1082/2003 seuraavasti:
1)
Korvataan 2 artiklan 1 ja 2 kohta seuraavasti:
”1. Toimivaltaisen viranomaisen on vuosittain tarkastettava vähintään kolme prosenttia tiloista.
2. Jos 1 kohdassa säädetyissä tarkastuksissa tulee ilmi merkittäviä puutteita asetuksen (EY) N:o 1760/2000 noudattamisessa, tarkastusten vähimmäisosuutta suurennetaan seuraavana vuotuisena tarkastusjaksona.”
2)
Korvataan 3 artikla seuraavasti:
”3 artikla
Toimivaltaisen viranomaisen on tehtävä kaikille tilalla oleville eläimille tunnistustarkastus.
Jos tilalla kuitenkin on enemmän kuin 20 eläintä, toimivaltainen viranomainen voi päättää tarkastaa näistä eläimistä valitun edustavan otoksen tunnistimet kansainvälisesti tunnustettujen standardien mukaisesti edellyttäen, että tarkastettujen eläinten lukumäärä on riittävän suuri, jotta voidaan 95 prosentin luottamustasolla havaita viisi prosenttia niistä tapauksista, joissa tällaisten eläinten pitäjät eivät noudata asetusta (EY) N:o 1760/2000.”
3)
Korvataan 5 artiklan 1 kohdan b alakohta seuraavasti:
”b)
tarkastettujen tilojen lukumäärä;”
4)
Muutetaan liite I tämän asetuksen liitteen mukaisesti.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 15 päivänä marraskuuta 2010.


Input:
DECISÃO 2012/372/PESC DO CONSELHO
de 10 de julho de 2012
que altera e prorroga a Decisão 2010/330/PESC relativa à Missão Integrada da União Europeia para o Estado de Direito no Iraque, EUJUST LEX-IRAQUE
O CONSELHO DA UNIÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado da União Europeia, nomeadamente o artigo 28.o, o artigo 42.o, n.o 4, e o artigo 43.o, n.o 2,
Tendo em conta a proposta da Alta Representante da União para os Negócios Estrangeiros e a Política de Segurança,
Considerando o seguinte:
(1)
Em 7 de março de 2005, o Conselho adotou a Ação Comum 2005/190/PESC relativa à Missão Integrada da União Europeia para o Estado de Direito no Iraque, EUJUST LEX (1).
(2)
Em 14 de junho de 2010, o Conselho adotou a Decisão 2010/330/PESC (2), que prorrogou essa Missão até 30 de junho de 2012.
(3)
Na sequência das recomendações contidas na Análise Estratégica, a Missão deverá ser prorrogada por um novo período de 18 meses.
(4)
A EUJUST LEX-IRAQUE será conduzida no contexto de uma situação que poderá vir a deteriorar-se e obstar à consecução dos objetivos da ação externa da União enunciados no artigo 21.o do Tratado.
(5)
A Decisão 2010/330/PESC deverá, pois, ser alterada em conformidade,
ADOTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
A Decisão 2010/330/PESC é alterada do seguinte modo:
1)
No artigo 2.o, o n.o 4 passa a ter a seguinte redação:
«4. As ações de formação têm lugar no Iraque e na região, bem como na União. A EUJUST LEX-IRAQUE dispõe de gabinetes em Bruxelas, em Bagdade, incluindo uma antena em Basra, e em Erbil (região do Curdistão).».
2)
No artigo 2.o, é suprimido o n.o 5.
3)
No artigo 6.o, o n.o 5 passa a ter a seguinte redação:
«5. Todo o pessoal exerce as suas funções e atua no interesse da Missão. Todo o pessoal respeita os princípios e as normas mínimas de segurança estabelecidos pela Decisão 2011/292/UE do Conselho, de 31 de março de 2011, relativa às regras de segurança aplicáveis à proteção das informações classificadas da UE (3).
4)
O artigo 10.o é alterado do seguinte modo:
a)
O n.o 1 passa a ter a seguinte redação:
«1. O Comandante da Operação Civil dirige o planeamento das medidas de segurança efetuado pelo Chefe de Missão e assegura a sua aplicação correta e eficaz na EUJUST LEX-IRAQUE, em conformidade com os artigos 4.o e 8.o.»;
b)
O n.o 4 é suprimido;
c)
O n.o 8 passa a ter a seguinte redação:
«8. Antes de serem destacados ou enviados para o Iraque, os membros do pessoal da EUJUST LEX-IRAQUE, os formadores e os peritos devem seguir obrigatoriamente uma formação em matéria de segurança e, eventualmente, ser sujeitos a controlo médico.».
5)
Ao artigo 11.o é aditado o seguinte número:
«2-A. O montante de referência financeira destinado a cobrir as despesas relacionadas com a Missão durante o período compreendido entre 1 de julho de 2012 e 30 de junho de 2013 é de 27 150 000 EUR.».
6)
No artigo 16.o, o segundo parágrafo passa a ter a seguinte redação:
«O presente regulamento é aplicável de 1 de julho de 2010 a 31 de dezembro de 2013.».
Artigo 2.o
A presente decisão entra em vigor no dia da sua adoção.
A presente decisão é aplicável a partir de 1 de julho de 2012.
Feito em Bruxelas, em 10 de julho de 2012.


Input:
32012L0013
L 142/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
DIREKTIVA 2012/13/EU EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 22. svibnja 2012.
o pravu na informiranje u kaznenom postupku
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, posebno njegov članak 82. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske unije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
uzimajući u obzir mišljenje Europskoga gospodarskog i socijalnog odbora (1),
nakon savjetovanja s Odborom regija,
postupajući u skladu s redovnim zakonskim postupkom (2),
budući da:
(1)
Unija si je postavila cilj održati i razviti područje slobode, sigurnosti i pravde. U skladu sa zaključcima predsjedništva Europskog vijeća iz Tamperea od 15. i 16. listopada 1999., a posebno njihovom točkom 33, načelo uzajamnog priznavanja presuda i drugih odluka pravosudnih tijela trebalo bi postati temelj pravosudne suradnje u građanskim i trgovačkim stvarima u okviru Unije jer bi poboljšano uzajamno priznavanje i potrebno približavanje zakonodavstava olakšali suradnju između nadležnih tijela kao i pravosudnu zaštitu prava pojedinaca.
(2)
Vijeće je 29. studenoga 2000. u skladu sa zaključcima iz Tamperea donijelo program mjera radi provedbe načela uzajamnog priznavanja odluka u kaznenim stvarima (3). U uvodu programa stoji da se uzajamnim priznavanjem „treba ojačati suradnju između država članica, ali i pojačati zaštitu prava pojedinaca”.
(3)
Pretpostavka za provedbu načela uzajamnog priznavanja odluka u kaznenim stvarima je međusobno povjerenje država članica u njihove sustave kaznenopravne zaštite. Opseg uzajamnog priznavanja u velikoj mjeri ovisi o nizu parametara koji uključuju mehanizme zaštite prava osumnjičenika ili okrivljenika i zajedničke minimalne standarde potrebne za olakšavanje primjene načela uzajamnog priznavanja.
(4)
Uzajamno priznavanje odluka u kaznenim stvarima može djelotvorno funkcionirati jedino u ozračju povjerenja u kojem ne samo pravosudna tijela, već i svi sudionici kaznenog postupka, odluke pravosudnih tijela drugih država članica smatraju jednakovrijednim odlukama svojih vlastitih pravosudnih tijela, što pretpostavlja ne samo povjerenje u primjerenost pravila drugih država članica, već i povjerenje u pravilnu primjenu tih pravila.
(5)
Članak 47. Povelje o temeljnim pravima Europske unije (dalje u tekstu („Povelja”) i članak 6. Europske konvencije o zaštiti ljudskih prava i temeljnih sloboda (dalje u tekstu „ECHR”) sadrže pravo na pošteno suđenje. Člankom 48. stavkom 2. Povelje jamči se poštovanje prava na obranu.
(6)
Članak 6. Povelje i članak 5. ECHR-a sadrže pravo na slobodu i sigurnost osoba. Svako ograničenje tog prava ne smije prelaziti ona ograničenja koja su dopuštena u skladu s člankom 5. ECHR-a i koja proizlaze iz sudske prakse Europskog suda za ljudska prava.
(7)
Iako su sve države članice stranke ECHR-a, iskustvo je pokazalo da sama ta činjenica ne osigurava uvijek zadovoljavajući stupanj povjerenja u kaznenopravne sustave drugih država članica.
(8)
Za jačanje uzajamnog povjerenja potrebna su detaljna pravila o zaštiti postupovnih prava i jamstava koja proizlaze iz Povelje i ECHR-a.
(9)
Člankom 82. stavkom 2. Ugovora o funkcioniranju Europske unije predviđa se utvrđivanje minimalnih pravila koja se primjenjuju u državama članicama, kako bi se olakšalo uzajamno priznavanje presuda i sudskih odluka te policijske i pravosudne suradnje u kaznenim stvarima s prekograničnim elementima. Navedenim se člankom upućuje na „prava pojedinaca u kaznenom postupku” kao jedno od područja u kojem se mogu utvrditi minimalna pravila.
(10)
Zajednička minimalna pravila trebala bi dovesti do jačanja povjerenja u kaznenopravne sustave svih država članica, što bi s druge strane trebalo dovesti do učinkovitije pravosudne suradnje u ozračju uzajamnog povjerenja. Takva zajednička minimalna pravila trebalo bi utvrditi u području informiranja u kaznenom postupku.
(11)
Vijeće je 30. studenoga 2009. usvojilo rezoluciju o planu za jačanje postupovnih prava osumnjičenika ili okrivljenika u kaznenom postupku (4) (dalje u tekstu „Plan”). Planom, kojim je predviđen postupan pristup, poziva se na donošenje mjera u vezi s pravom na prevođenje i tumačenje (mjera A), pravom na informiranje o pravima i informiranje o optužbama (mjera B), pravom na pravni savjet i pravnu pomoć (mjera C), pravom na komuniciranje sa srodnicima, poslodavcima i konzularnim tijelima (mjera D), te u vezi s posebnom zaštitom ranjivih osumnjičenika ili okrivljenika (mjera E). U Planu se naglašava da redoslijed prava služi tek kao primjer, što znači da može biti izmijenjen u skladu s prioritetima. Plan je osmišljen tako da funkcionira kao cjelina te će se sve koristi od njega u potpunosti osjetiti tek kada budu provedeni svi njegovi dijelovi.
(12)
Europsko vijeće je 11. prosinca 2009. pozdravilo Plan i uvrstilo ga je u Stokholmski program - Otvorena i sigurna Europa na službi i u zaštiti građana (5) (točka 2.4.). Europsko vijeće naglašava da Plan nije iscrpan, te poziva Komisiju da razmotri daljnje elemente minimalnih postupovnih prava osumnjičenika i okrivljenika, te ocjeni je li potrebno baviti se i drugim temama, primjerice presumpcijom nevinosti, kako bi se potaknula bolja suradnja u tom području.
(13)
Prva mjera donesena na temelju Plana, mjera A, bila je Direktiva 2010/64/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 20. listopada 2010. o pravu na tumačenje i prevođenje u kaznenim postupcima (6).
(14)
Ova se Direktiva odnosi na mjeru B Plana. Njome se utvrđuju zajednički minimalni standardi koji se imaju primjenjivati u području informacija o pravima osoba i o optužbama protiv osoba osumnjičenih ili okrivljenih da su počinile kazneno djelo koje se tim osobama trebaju dati s ciljem poboljšavanja uzajamnog povjerenja između država članica. Ova se Direktiva temelji na pravima utvrđenima u Povelji, a posebno na njezinim člancima 6., 47. i 48., te se njome nadograđuju članci 5. i 6. ECHR-a, kako ih tumači Europski sud za ljudska prava. U ovoj Direktivi izraz „optužba” koristi se za opisivanje istog koncepta kao izraz „optužnica” koji se koristi u članku 6. stavku 1. ECHR-a.
(15)
U svojoj Komunikaciji od 20. travnja 2010. pod naslovom „Osiguravanje područja slobode, sigurnosti i pravde za građane Europe- Akcijski plan provođenja Stockholmskog programa”, Komisija je najavila da će u 2010. podnijeti prijedlog o pravu na informiranje o pravima i optužbama.
(16)
Ova Direktiva trebala bi se primjenjivati na osumnjičenike i okrivljenike, bez obzira na njihov pravni status, državljanstvo ili nacionalnost.
(17)
U pojedinim je državama članicama za izricanje sankcija u kaznenim stvarima u vezi s relativno lakšim djelima nadležno tijelo koje nije sud. Takav može biti slučaj kada se radi o, primjerice, učestalom činjenju prometnih prekršaja koje je moguće utvrditi pri obavljanja nadzora prometa. U takvim situacijama ne bi bilo opravdano zahtijevati od nadležnog tijela da osigura sva prava prema ovoj Direktivi. Kada je pravom države članice predviđeno izricanje sankcija za lakša djela od strane takvog tijela, a postoje bilo pravo na žalbu ili mogućnost da se predmet na drugi način uputi sudu koji je nadležan u kaznenim stvarima, ova bi se Direktiva stoga trebala primjenjivati samo na postupke pred tim sudom nakon podnošenja takve žalbe ili nakon takvog upućivanja predmeta sudu.
(18)
Pravo na informiranje o postupovnim pravima koje proizlazi iz sudske prakse Europskog suda za ljudska prava, trebalo bi biti izričito utvrđeno ovom Direktivom.
(19)
Nadležna tijela bi, bilo u usmenom ili u pisanom obliku, trebala žurno informirati osumnjičenike ili okrivljenike o tim pravima, kako se ona primjenjuju prema nacionalnom pravu, a koja su od ključne važnosti za osiguravanje pravičnosti postupka, kako je predviđeno ovom Direktivom. Kako bi se omogućilo praktično i djelotvorno ostvarivanje tih prava, informacije bi tijekom postupka trebalo pružati žurno, a najkasnije prije prvog službenog saslušanja osumnjičenika ili okrivljenika od strane policije ili od strane drugog nadležnog tijela.
(20)
Ovom se Direktivom utvrđuju minimalna pravila u pogledu informiranja o pravima osumnjičenika ili okrivljenika. Time se ne dovodi u pitanje informiranje o drugim postupovnim pravima koja proizlaze iz Povelje, ECHR-a, nacionalnog prava i važećeg prava Unije, kako ih tumače mjerodavni sudovi. Nakon što je informacija o određenom pravu pružena, nadležna tijela ne trebala biti dužna ponavljati tu informaciju, osim ako to zahtijevaju posebne okolnosti slučaja ili posebna pravila nacionalnog prava.
(21)
Upućivanja u ovoj Direktivi na osumnjičenike ili okrivljenike koji su uhićeni ili zadržani trebalo bi smatrati upućivanjima na svaku situaciju u kojoj su tijekom kaznenog postupka osumnjičenici ili optuženici lišeni slobode u smislu članka 5. stavka 1. točke (c) ECHR-a, kako ga se tumači u sudskoj praksi Europskog suda za ljudska prava.
(22)
Ako su osumnjičenici ili okrivljenici uhićeni ili zadržani, informacije o važećim postupovnim pravima bi trebalo pružiti putem pisane obavijesti o pravima koja je sastavljena na razumljiv način kako bi se pomoglo tim osobama da razumiju svoja prava. Takvu obavijest o pravima treba žurno dati svakoj uhićenoj osobi kada je ona lišena slobode intervencijom tijela kaznenog progona u okviru kaznenog postupka. Obavijest bi trebala uključivati osnovne informacije o svakoj mogućnosti pobijanje zakonitosti uhićenja, ostvarivanja preispitivanja zadržavanja, ili podnošenja zahtjeva za privremeno puštanje na slobodu, kada takva prava postoje u nacionalnom pravu i u mjeri u kojoj ona postoje. Kako bi se pomoglo državama članicama pri sastavljanju takve obavijesti o pravima, predviđen je obrazac u Prilogu I. Taj obrazac služi kao primjer i može podlijegati preispitivanju u kontekstu izvješća Komisije o provedbi ove Direktive, te također nakon stupanja na snagu svih mjera iz Plana. Obavijest o pravima može uključivati druga relevantna postupovna prava koja primjenjuju države članice.
(23)
Posebne uvjete i pravila u pogledu prava osumnjičenika ili okrivljenika da se o njihovom uhićenju ili zadržavanju obavijesti druga osoba trebaju utvrditi države članice u svom nacionalnom pravu. Kako je navedeno u Planu, ostvarivanjem tog prava ne dovodi se u pitanje propisano odvijanje kaznenog postupka.
(24)
Ovom se Direktivom ne dovode u pitanje odredbe nacionalnog prava o sigurnosti osoba koje su smještene u prostorije za zadržavanje.
(25)
Države članice trebale bi osigurati da, prilikom pružanja informacija u skladu s ovom Direktivom, osumnjičenicima ili okrivljenicima bude osigurano, prema potrebi, prevođenje i tumačenje na jezik koji razumiju, u skladu s normama navedenima u Direktivi 2010/64/EU.
(26)
Prilikom dostavljanja osumnjičenicima ili okrivljenicima informacija u skladu s ovom Direktivom, nadležna tijela trebala bi posvetiti posebnu pozornost osobama koje ne mogu razumjeti sadržaj ili značenje informacije, primjerice zbog njihove mladosti ili mentalnog ili fizičkog stanja.
(27)
Osobe okrivljene za počinjenje kaznenog djela trebale bi dobiti sve informacije o optužbama koje su im potrebne da mogu pripremiti svoju obranu i koje su potrebne radi osiguravanja pravičnosti postupka.
(28)
Informiranje osumnjičenika ili okrivljenika o kaznenom djelu za koje se sumnjiče ili za čije počinjenje su okrivljeni trebalo bi provesti žurno, a najkasnije prije njihovog prvog službenog saslušanja od strane policije ili drugog nadležnog tijela, ne dovodeći u pitanje istragu koja je u tijeku. Opis činjenica, uključujući, ako su poznati, vrijeme i mjesto počinjenja kažnjivog djela za koje se osumnjičenici ili okrivljenici sumnjiče ili za čije počinjenje su okrivljeni i moguće pravne kvalifikacije navodnog djela trebalo bi iznijeti dovoljno detaljno, uzimajući u obzir fazu kaznenog postupka u kojoj se takav opis iznosi, a radi zaštite pravičnosti postupka i omogućavanje djelotvornog ostvarivanja prava obrane.
(29)
Ako se tijekom kaznenog postupka pojedinosti optužbe promijene u tolikoj mjeri da to znatno utječe na položaj osumnjičenika ili okrivljenika, o navedenim promjenama ih treba obavijestiti ako je to potrebno radi osiguravanja pravičnosti postupka, te je to potrebno učiniti pravovremeno kako bi se omogućilo djelotvorno ostvarivanje prava obrane.
(30)
Dokumente, te ako je to potrebno, fotografije, zvučne i video zapise koji su ključni za djelotvorno pobijanje zakonitosti uhićenja ili zadržavanja osumnjičenika ili okrivljenika u skladu s nacionalnim pravom, trebalo bi učiniti dostupnima osumnjičenicima ili okrivljenicima ili njihovim odvjetnicima najkasnije prije nego nadležno pravosudno tijelo treba odlučiti o zakonitosti uhićenja ili zadržavanja u skladu s člankom 5. stavkom 4. ECHR-a, te pravovremeno kako bi se omogućilo djelotvorno ostvarivanje prava na pobijanje zakonitosti uhićenja ili zadržavanja.
(31)
U smislu ove Direktive, pristup materijalnim dokazima, kako su definirani nacionalnim pravom, bez obzira na to jesu li u korist ili na štetu osumnjičenika ili okrivljenika, a koji su u posjedu tijela nadležnih za određenih kazneni predmet, trebao bi uključivati pristup materijalima, kao što su dokumenti, te ako je to potrebno fotografije te audio i video zapisi. Takve bi materijale trebalo držati u spisu predmeta, ili bi ih na neki drugi način, u skladu s njihovim nacionalnim pravom, trebala držati nadležna tijela.
(32)
Pristup materijalnim dokazima koji su u posjedu nadležnih tijela, bez obzira na to jesu li u korist ili na štetu osumnjičenika ili okrivljenika, kako je predviđeno ovom Direktivom, moguće je uskratiti u skladu s nacionalnim pravom, kada takav pristup može dovesti do ozbiljnog ugrožavanja života ili temeljnih prava druge osobe ili kada je takvo odbijanje pristupa prijeko potrebno radi zaštite važnih javnih interesa. Svako uskraćivanje takvog pristupa mora se razmotriti u odnosu na pravo obrane osumnjičenika ili okrivljenika, uzimajući u obzir različite faze kaznenog postupka. Ograničenja takvog pristupa trebalo bi tumačiti restriktivno i u skladu s načelom prava na pošteno suđenje prema ECHR-u te onako kako se tumače u sudskoj praksi Europskog suda za ljudska prava.
(33)
Pravo na pristup materijalima predmeta ne bi smjelo dovoditi u pitanje odredbe nacionalnog prava o zaštiti osobnih podataka i informacija o mjestu boravka zaštićenih svjedoka.
(34)
Pristup materijalima predmeta, kako je predviđeno ovom Direktivom, trebalo bi pružati besplatno, ne dovodeći u pitanje odredbe nacionalnog prava o plaćanju pristojbi za izdavanje preslika dokumenata iz spisa predmeta, ili za slanje materijala dotičnim osobama ili njihovim odvjetnicima.
(35)
Kada se informacije pružaju u skladu s ovom Direktivom, nadležna tijela bi to trebala zabilježiti u skladu s postojećim postupcima evidentiranja prema nacionalnom pravu, te to ne bi smjelo podlijegati bilo kakvim dodatnim obvezama uvođenja novih mehanizama ili bilo kakvim dodatnim administrativnim opterećenjima.
(36)
Osumnjičenici ili okrivljenici ili njihovi odvjetnici trebali bi imati, u skladu s nacionalnim pravom, pravo pobijati moguće propuštanje ili odbijanje nadležnih tijela da pruže informacije ili otkriju određene materijale iz predmeta, u skladu s ovom Direktivom. To pravo ne povlači za sobom obvezu država članica da predvide posebni žalbeni postupak, zasebni mehanizam ili postupak podnošenja prigovora u čijem se okviru takvo propuštanje ili odbijanje može pobijati.
(37)
Ne dovodeći u pitanje neovisnost sudova i razlike u organizaciji pravosuđa unutar Unije, države članice trebale bi provoditi odgovarajuća osposobljavanja određenih službenika u državama članicama, u pogledu ciljeva ove Direktive, ili poticati provedbu takvih osposobljavanja.
(38)
Države članice trebale bi poduzeti sva potrebna djelovanja kako bi se uskladile s ovom Direktivom. Praktična i djelotvorna provedba pojedinih odredaba, kao što su obveza pružanja osumnjičenicima ili okrivljenicima informacija o njihovim pravima na jednostavnom i razumljivom jeziku mogla bi se postići različitim sredstvima, uključujući nezakonodavnim mjerama kao što su odgovarajuća osposobljavanja nadležnih tijela ili putem obavijesti o pravima sastavljene na jednostavnom i nestručnom jeziku, kako bi bila lako razumljiva laicima koji uopće ne poznaju kazneno procesno pravo.
(39)
Pravo na pisanu obavijest o pravima prilikom uhićenja koje je predviđeno ovom Direktivom, također bi se trebalo primjenjivati, mutatis mutandis, na osobe koje su uhićene zbog izvršenja europskog uhidbenog naloga u skladu s Okvirnom odlukom Vijeća 2002/584/PUP od 13. lipnja 2002. o europskom uhidbenom nalogu i postupcima predaje između država članica (7). Kako bi se pomoglo državama članicama pri sastavljanju obavijesti o pravima za takve osobe, predviđen je obrazac u Prilogu II. Taj obrazac služi kao primjer i može podlijegati preispitivanju u kontekstu izvješća Komisije o provedbi ove Direktive, te također nakon stupanja na snagu svih mjera iz Plana.
(40)
Ovom se Direktivom uspostavljaju minimalna pravila. Države članice mogu proširiti prava navedena u ovoj Direktivi kako bi osigurale bolju zaštitu i u situacijama koje nisu izričito uređene ovom Direktivom. Razina zaštite nikada ne bi smjela biti ispod standarda predviđenih ECHR-om, kako se tumače u sudskoj praksi Europskog suda za ljudska prava.
(41)
Ovom se Direktivom poštuju temeljna prava i načela koja su priznata Poveljom. Ovom se Direktivom posebno teži promicanju prava na slobodu, prava na pošteno suđenje i prava na obranu. Stoga je ovu Direktivu potrebno u skladu s time provoditi.
(42)
Odredbe ove Direktive koje odgovaraju pravima zajamčenima ECHR-om trebalo bi tumačiti i provoditi u skladu s tim pravima, kako se tumače u sudskoj praksi Europskog suda za ljudska prava.
(43)
S obzirom na to da cilj ove Direktive, odnosno utvrđivanje zajedničkih minimalnih normi u vezi s pravom na informiranje u kaznenom postupku, ne mogu ostvariti države članice postupajući jednostrano, na nacionalnoj, regionalnoj ili lokalnoj razini, nego se zbog opsega i učinaka, on na bolji način može ostvariti na razini Unije, Unija može donijeti mjere u skladu s načelom supsidijarnosti utvrđenim u članku 5. Ugovora o Europskoj uniji. U skladu s načelom proporcionalnosti utvrđenim u tom članku, ova Direktiva ne prelazi što je potrebno za ostvarivanje tog cilja.
(44)
U skladu s člankom 3. Protokola 21. o stajalištu Ujedinjene Kraljevine i Irske u pogledu područja slobode, sigurnosti i pravde koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, ove države članice su obavijestile da žele sudjelovati u donošenju i primjeni ove Direktive.
(45)
U skladu s člancima 1. i 2. Protokola 22. o stajalištu Danske koji je priložen Ugovoru o Europskoj uniji i Ugovoru o funkcioniranju Europske unije, Danska ne sudjeluje u donošenju ove Direktive, nije njome vezana niti se ona na nju primjenjuje,
DONIJELI SU OVU DIREKTIVU:
Članak 1.
Predmet
Ovom se Direktivom utvrđuju pravila o pravu na informiranje osumnjičenika ili okrivljenika o njihovim pravima u kaznenom postupku i optužbama protiv njih. Njome se također utvrđuju pravila o pravu na informiranje osoba koje su predmetom europskog uhidbenog naloga o njihovim pravima.
Članak 2.
Područje primjene
1. Ova se Direktiva primjenjuje od trenutka kada nadležna tijela država članica obavijeste osobe da su osumnjičene ili okrivljene za počinjenje kaznenog djela pa do završetka postupka, pri čemu se misli na konačno rješavanje pitanja je li osumnjičenik ili okrivljenik počinio kazneno djelo, uključujući, ako je to potrebno, određivanje sankcije i odlučivanje o žalbi.
2. Kada je pravom države članice predviđeno izricanje sankcija za lakša djela od strane tijela koja nisu sudovi nadležni u kaznenim stvarima, a izricanje takve sankcije se može pobijati podnošenjem žalbe takvom sudu, ova se Direktiva primjenjuje samo na postupke pred tim sudom, nakon podnošenja takve žalbe.
Članak 3.
Pravo na informiranje o pravima
1. Države članice osiguravaju da se osumnjičenicima ili okrivljenicima žurno pruže informacije barem o sljedećim postupovnim pravima, kako se primjenjuju prema nacionalnom pravu, kako bi im se omogućilo djelotvorno ostvarivanje tih prava:
(a)
pravo pristupa odvjetniku;
(b)
pravo na besplatan pravni savjet i uvjeti za dobivanje takvog savjeta;
(c)
pravo na informiranost o optužbama u skladu s člankom 6.,
(d)
pravo na tumačenje i prevođenje;
(e)
pravo na uskraćivanje iskaza.
2. Države članice osiguravaju da se informacije pružene u skladu sa stavkom 1.daju usmeno ili u pisanom obliku, na jednostavnom i razumljivom jeziku, uzimajući u obzir posebne potrebe ranjivih osumnjičenika ili ranjivih okrivljenika.
Članak 4.
Obavijest o pravima kod uhićenja
1. Države članice osiguravaju da osumnjičenici ili okrivljenici koji su uhićeni ili zadržani žurno dobiju pisanu obavijest o pravima. Omogućuje im se da pročitaju obavijest o pravima te je smiju držati u svom posjedu cijelo vrijeme dok im je sloboda oduzeta.
2. Osim informacija navedenih u članku 3., obavijest o pravima iz stavka 1. ovog članka sadržava informacije o sljedećim pravima, kako se ona primjenjuju prema nacionalnom pravu:
(a)
pravo pristupa spisu predmeta;
(b)
pravo obavješćivanja konzularnih tijela i jedne osobe;
(c)
pravo pristupa hitnoj liječničkoj pomoći; i
(d)
najveći mogući broj sati ili dana za vrijeme kojih osumnjičenici ili okrivljenici mogu biti lišeni slobode prije njihovog izvođenja pred pravosudno tijelo.
3. Obavijest o pravima također sadrži temeljne informacije o svakoj mogućnosti pobijanja zakonitosti uhićenja prema nacionalnom pravu; ostvarivanja preispitivanja zadržavanja; ili podnošenja zahtjeva za privremeno puštanje na slobodu.
4. Obavijest o pravima sastavlja se na jednostavnom i razumljivom jeziku. Primjer obrasca obavijesti o pravima naveden je u Prilogu I.
5. Države članice osiguravaju da osumnjičenici ili okrivljenici dobiju obavijest o pravima napisanu na jeziku koji oni razumiju. Ako obavijest o pravima nije dostupna na odgovarajućem jeziku, osumnjičenike ili okrivljenike se o njihovim pravima informira usmeno na jeziku koji oni razumiju. Obavijest o pravima na jeziku koji oni razumiju predaje im se bez nepotrebnog odgađanja.
Članak 5.
Obavijest o pravima u postupku povodom europskog uhidbenog naloga
1. Države članice osiguravaju da osobe koje su uhićene zbog izvršenja europskog uhidbenog naloga žurno dobiju odgovarajuću obavijest o pravima koja sadrži informacije o njihovim pravima u skladu s pravom kojim se u državi članici izvršiteljici provodi Okvirna odluka 2002/584/PUP.
2. Obavijest o pravima sastavlja se na jednostavnom i razumljivom jeziku. Primjer obrasca naveden je u Prilogu II.
Članak 6.
Pravo na informiranje o optužbama
1. Države članice osiguravaju da osumnjičenici ili okrivljenici dobiju informacije o kaznenim djelima za koja se sumnjiče ili za čije počinjenje su okrivljeni. Te se informacije dostavljaju žurno i uz toliko detalja koliko je potrebno kako bi se osigurala pravičnost postupka i djelotvorno ostvarivanje prava na obranu.
2. Države članice osiguravaju da osumnjičenici ili okrivljenici koji su uhićeni ili zadržani budu informirani o razlozima njihovog uhićenja ili zadržavanja, uključujući o kaznenom djelu za koje se sumnjiče ili za čije počinjenje su okrivljeni.
3. Države članice osiguravaju da se najkasnije po dostavljanju optužnice sudu, pruže detaljne informacije o optužbama, uključujući vrstu i pravnu kvalifikaciju kaznenog djela, kao i vrstu sudjelovanja od strane okrivljene osobe.
4. Države članice osiguravaju da osumnjičenici ili okrivljenici budu žurno obaviješteni o svim promjenama informacija koje su pružene u skladu s ovim člankom, kada je to potrebno radi osiguravanja pravičnosti postupka.
Članak 7.
Pravo pristupa spisu predmeta
1. Kada je osoba uhićena ili zadržana u bilo kojoj fazi kaznenog postupka, države članice osiguravaju da dokumenti povezani s predmetnim slučajem koji se nalaze u posjedu nadležnih tijela, a koji su ključni za djelotvorno pobijanje, u skladu s nacionalnim pravom, zakonitosti uhićenja ili zadržavanja, budu dostupni uhićenim osobama ili njihovim odvjetnicima.
2. Države članice osiguravaju da tim osobama ili njihovim odvjetnicima bude zajamčen pristup barem svim onim materijalnim dokazima koji se nalaze u posjedu nadležnih tijela, bez obzira na to jesu li ti dokazi u korist ili na štetu osumnjičenika ili okrivljenika, kako bi se osigurala pravičnost postupka i kako bi oni pripremili obranu.
3. Ne dovodeći u pitanje stavak 1., pristup materijalima iz stavka 2., osigurava se pravovremeno kako bi se omogućilo djelotvorno ostvarivanje prava na obranu, a najkasnije prilikom podnošenja optužnice sudu na razmatranje. Ako u posjed nadležnih tijela dođu dodatni materijalni dokazi, pristup tim dokazima se osigurava pravovremeno kako bi se omogućilo njihovo razmatranje.
4. Odstupajući od stavaka 2. i 3., te pod uvjetom da se time ne dovodi u pitanje pravo na pravično suđenje, pristup određenim materijalima može se uskratiti, kada bi takav pristup mogao dovesti do ozbiljnog ugrožavanja života ili temeljnih prava druge osobe, ili ako bi takvo uskraćivanje bilo prijeko potrebno radi zaštite važnog javnog interesa, kao što je to u slučajevima kada bi pristup mogao ugroziti istragu koja je u tijeku ili ozbiljno naštetiti nacionalnoj sigurnosti države članice u kojoj se vodi kazneni postupak. Države članice osiguravaju da, u skladu s postupcima nacionalnog prava, odluka o uskraćivanju pristupa određenim materijalima u skladu s ovim stavkom, bude donesena od strane pravosudnog tijela ili da barem podliježe preispitivanju od strane suda.
5. Pristup, kako je naveden u ovom članku, osigurava se besplatno.
Članak 8.
Vođenje evidencije i pravni lijekovi
1. Države članice osiguravaju da kada se informacije pružaju osumnjičenicima ili okrivljenicima u skladu s člancima od 3. do 6., o tome se vodi evidencija u skladu s postupkom evidentiranja, koji je utvrđen u pravu dotične države članice.
2. Države članice osiguravaju da osumnjičenici ili okrivljenici ili njihovi odvjetnici imaju pravo pobijati, u skladu s postupcima nacionalnog prava, moguće propuštanje ili odbijanje nadležnih tijela da pruže informacije u skladu s ovom Direktivom.
Članak 9.
Osposobljavanje
Ne dovodeći u pitanje neovisnost sudova i razlike u organizaciji pravosuđa unutar Unije, države članice zahtijevaju od nadležnih za osposobljavanje sudaca, državnih odvjetnika, policije i zaposlenih u pravosuđu koji su uključeni u kaznene postupke da osiguraju odgovarajuće osposobljavanje poštujući ciljeve ove Direktive.
Članak 10.
Klauzula o ograničavanju ili odstupanju
Ništa iz ove Direktive ne može se tumačiti kao ograničavanje ili odstupanje od prava ili jamstava u postupku, koja su osigurana prema Povelji, ECHR-u, drugim mjerodavnim odredbama međunarodnog prava ili prava bilo koje države članice kojima se pruža višu razinu zaštite.
Članak 11.
Prijenos
1. Države članice donose zakone i druge propise potrebne za usklađivanje s ovom Direktivom do 2. lipnja 2014.
2. Države članice dostavljaju tekst tih mjera Komisiji.
3. Kada države članice donose te mjere, one sadržavaju upućivanje na ovu Direktivu ili se na nju upućuje prilikom njihove službene objave. Načine tog upućivanja utvrđuju države članice.
Članak 12.
Izvješće
Komisija do 2. lipnja 2015. podnosi izvješće Europskom parlamentu i Vijeću, u kojem ocjenjuje u kojoj su mjeri države članice poduzele potrebne mjere radi usklađivanja s ovom Direktivom, te njemu prema potrebi prilaže zakonodavne prijedloge.
Članak 13.
Stupanje na snagu
Ova Direktiva stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Služenom listu Europske unije.
Članak 14.
Adresati
Ova je Direktiva upućena državama članicama u skladu s Ugovorima.
Sastavljeno u Strasbourgu 22. svibnja 2012.


Input:
REGULAMENTUL DELEGAT (UE) NR. 874/2012 AL COMISIEI
din 12 iulie 2012
de completare a Directivei 2010/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului în ceea ce privește etichetarea energetică a lămpilor electrice și a corpurilor de iluminat
(Text cu relevanță pentru SEE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Directiva 2010/30/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 19 mai 2010 privind indicarea, prin etichetare și informații standard despre produs, a consumului de energie și de alte resurse al produselor cu impact energetic (1), în special articolul 10,
întrucât:
(1)
Directiva 2010/30/UE prevede adoptarea de către Comisie a unor acte delegate privind etichetarea produselor cu impact energetic care prezintă un potențial semnificativ de economisire a energiei și o mare disparitate în ceea ce privește nivelurile de performanță cu funcționalități echivalente.
(2)
Dispozițiile privind etichetarea energetică a lămpilor de uz casnic au fost stabilite prin Directiva 98/11/CE a Comisiei (2).
(3)
Energia electrică utilizată de lămpile electrice reprezintă o pondere semnificativă din totalul cererii de energie electrică din Uniune. Pe lângă îmbunătățirile deja realizate în domeniul eficienței energetice, potențialul de reducere în continuare a consumului de energie al lămpilor electrice este substanțial.
(4)
Directiva 98/11/CE trebuie abrogată și trebuie prevăzute noi dispoziții în prezentul regulament în vederea asigurării faptului că eticheta energetică oferă furnizorilor stimulente dinamice pentru a continua îmbunătățirea eficienței energetice a lămpilor electrice și pentru a accelera tranziția pieței către tehnologiile eficiente din punct de vedere energetic. Domeniul de aplicare al Directivei 98/11/CE se limitează la anumite tehnologii din categoria lămpilor de uz casnic. Pentru a folosi eticheta în vederea îmbunătățirii eficienței energetice a altor tehnologii din domeniul lămpilor, inclusiv al tehnologiilor din iluminatul profesional, prezentul regulament trebuie să se aplice, de asemenea, lămpilor direcționale, lămpilor de foarte joasă tensiune, diodelor electroluminiscente și lămpilor utilizate în principal în iluminatul profesional, cum ar fi lămpile cu descărcare de intensitate ridicată.
(5)
Corpurile de iluminat sunt comercializate adesea cu lămpi încorporate sau incluse în ambalaj. Prezentul regulament trebuie să asigure faptul că toți consumatorii sunt informați cu privire la compatibilitatea corpului de iluminat cu lămpile de economisire a energiei, precum și în legătură cu eficiența energetică a lămpilor incluse în ambalajul respectivului corp de iluminat. În același timp, prezentul regulament nu trebuie să impună o sarcină administrativă disproporționată asupra producătorilor de corpuri de iluminat și asupra distribuitorilor, și nici nu trebuie să facă discriminări între corpurile de iluminat în ceea ce privește obligația de a pune la dispoziția consumatorilor informații cu privire la eficiența energetică.
(6)
Informațiile furnizate pe etichetă trebuie obținute prin metode de măsurare fiabile, exacte și reproductibile, care să ia în considerare metodele de măsurare general recunoscute de ultimă generație, inclusiv, în cazul în care sunt disponibile, standardele armonizate adoptate de organismele europene de standardizare enumerate în anexa I la Directiva 98/34/CE a Parlamentului European și a Consiliului (3).
(7)
Prezentul regulament trebuie să prevadă un conținut și un design uniforme ale etichetei pentru lămpi electrice și corpuri de iluminat.
(8)
În plus, prezentul regulament trebuie să specifice cerințe privind documentația tehnică a lămpilor electrice și a corpurilor de iluminat și fișa produsului pentru lămpile electrice.
(9)
Mai mult, prezentul regulament trebuie să specifice cerințe privind informațiile care trebuie furnizate pentru orice tip de vânzare la distanță, reclame și materiale promoționale tehnice privind lămpile electrice și corpurile de iluminat.
(10)
Este oportun să se prevadă revizuirea dispozițiilor prezentului regulament în lumina progreselor tehnologice.
(11)
În vederea facilitării tranziției de la Directiva 98/11/CE la prezentul regulament, lămpile de uz casnic etichetate în conformitate cu prezentul regulament trebuie considerate conforme cu Directiva 98/11/CE.
(12)
Prin urmare, Directiva 98/11/CE trebuie abrogată,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Obiect și domeniu de aplicare
(1) Prezentul regulament stabilește cerințe privind etichetarea și furnizarea de informații suplimentare despre produs pentru lămpile electrice precum:
(a)
lămpi cu filament;
(b)
lămpi fluorescente;
(c)
lămpi cu descărcare de intensitate ridicată;
(d)
lămpi cu LED-uri și module cu LED-uri.
Prezentul regulament stabilește și cerințe privind etichetarea corpurilor de iluminat proiectate pentru a funcționa cu astfel de lămpi și care sunt comercializate către utilizatorii finali, inclusiv în cazurile în care acestea sunt integrate în alte produse care nu au nevoie de consum de energie pentru a-și îndeplini scopul principal în timpul utilizării (cum ar fi mobilierul).
(2) Sunt excluse din domeniul de aplicare al prezentului regulament următoarele produse:
(a)
lămpi și module cu LED-uri cu un flux luminos de mai puțin de 30 de lumeni;
(b)
lămpi și module cu LED-uri comercializate pentru a funcționa cu baterii;
(c)
lămpi și module cu LED-uri comercializate pentru a fi folosite în aplicații unde scopul lor principal nu este iluminatul, cum ar fi:
(i)
emiterea de lumină ca agent în procesele chimice sau biologice (cum ar fi polimerizarea, terapia fotodinamică, horticultura, îngrijirea animalelor, produse anti-insecte);
(ii)
captură de imagini și proiecție de imagini (cum ar fi blițurile aparatelor de fotografiat, fotocopiatoare, videoproiectoare);
(iii)
încălzire (cum ar fi lămpile cu infraroșu);
(iv)
semnalizare (cum ar fi lămpile pentru aerodromuri).
Aceste lămpi și module cu LED-uri nu sunt excluse atunci când sunt comercializate pentru a fi folosite la iluminat;
(d)
lămpi și module cu LED-uri comercializate ca făcând parte dintr-un corp de iluminat și care nu sunt destinate să fie înlocuite de utilizatorul final, cu excepția cazurilor când sunt scoase la vânzare, închiriere sau cumpărare cu plata în rate sau expuse separat pentru utilizatorul final, de exemplu pe post de piese de schimb;
(e)
lămpi și module cu LED-uri comercializate ca parte a unui produs al cărui scop principal nu este iluminatul. Cu toate acestea, în cazul în care lămpile sunt oferite spre vânzare, închiriere sau cumpărare cu plata în rate sau expuse separat, de exemplu ca piese de schimb, acestea trebuie incluse în domeniul de aplicare al prezentului regulament;
(f)
lămpi și module cu LED-uri care nu sunt în conformitate cu cerințele care se aplică începând cu 2013 și 2014 conform regulamentelor de punere în aplicare a Directivei 2009/125/CE a Parlamentului European și a Consiliului (4);
(g)
corpuri de iluminat care au fost proiectate să funcționeze exclusiv cu lămpile și modulele cu LED-uri enumerate la punctele (a)-(c).
Articolul 2
Definiții
Pe lângă definițiile prevăzute la articolul 2 din Directiva 2010/30/UE, în sensul prezentului regulament se aplică și următoarele definiții:
1.
„sursă de lumină” înseamnă o suprafață sau un obiect destinat să emită în principal radiații optice vizibile produse printr-o transformare a energiei. Termenul „vizibil” se referă la o lungime de undă de 380-780 nm;
2.
„iluminat” înseamnă direcționarea unei lumini asupra unei suprafețe, a unui obiect sau a spațiului din jurul acestora astfel încât acestea să poată fi văzute de oameni;
3.
„iluminat de accentuare” înseamnă un tip de iluminat care presupune că lumina este direcționată astfel încât să evidențieze un obiect sau o parte dintr-un spațiu;
4.
„lampă” înseamnă o unitate a cărei performanță poate fi evaluată separat și care este compusă din una sau mai multe surse de lumină. Aceasta mai poate conține componente suplimentare necesare pornirii, alimentării cu energie sau funcționării stabile a unității sau pentru distribuirea, filtrarea sau transformarea radiațiilor optice, în cazul în care aceste componente nu pot fi îndepărtate fără a deteriora iremediabil unitatea;
5.
„soclul lămpii” înseamnă acea parte a lămpii care asigură conectarea la alimentarea cu energie electrică prin intermediul unui fasung al lămpii sau al unei dulii și care poate servi și la fixarea lămpii în dulie;
6.
„fasungul lămpii” sau „dulie” înseamnă un dispozitiv pentru fixarea lămpii într-o anumită poziție, de obicei cu ajutorul unui soclu aflat în interiorul acestuia, caz în care acesta asigură totodată alimentarea cu energie electrică a lămpii;
7.
„lampă direcțională” înseamnă o lampă în cazul căreia cel puțin 80 % din fluxul luminos este emis într-un unghi solid de π sr (corespunzător unui con cu un unghi la vârf de 120°);
8.
„lampă nondirecțională” înseamnă o lampă care nu este direcțională;
9.
„lampă cu filament” înseamnă o lampă în care lumina este produsă cu ajutorul unui conductor filiform încălzit până la incandescență la trecerea unui curent electric. Lampa poate să conțină gaze care să influențeze procesul de incandescență;
10.
„lampă cu incandescență” înseamnă o lampă cu filament în care filamentul funcționează într-un bec vid sau este înconjurat de un gaz inert;
11.
„lampă cu halogen (tungsten)” înseamnă o lampă al cărei filament este din tungsten și este înconjurat de un gaz care conține halogeni sau compuși halogenați. Aceste lămpi pot fi furnizate cu o sursă de alimentare integrată;
12.
„lampă cu descărcare” înseamnă o lampă în care lumina este produsă, direct sau indirect, cu ajutorul unei descărcări electrice prin intermediul unui gaz, vapor de metal sau a unui amestec de mai multe gaze și vapori;
13.
„lampă fluorescentă” înseamnă o lampă cu descărcare de tipul celor cu vapori de mercur de joasă presiune, în care cea mai mare parte a luminii este emisă de unul sau mai multe straturi de substanțe luminiscente excitate de radiațiile ultraviolete cauzate de descărcare. Lămpile fluorescente pot fi furnizate cu un balast încorporat;
14.
„lampă fluorescentă fără balast încorporat” înseamnă o lampă fluorescentă cu un singur soclu sau cu socluri la ambele capete fără balast încorporat;
15.
„lampă cu descărcare de intensitate ridicată” înseamnă o lampă cu descărcare electrică în care arcul generator de lumină este stabilizat cu ajutorul temperaturii pereților tubului, iar arcul dispune de o încărcare a pereților tubului de descărcare mai mare de 3 wați per centimetru pătrat;
16.
„diodă electroluminiscentă (LED)” înseamnă o sursă luminoasă care este compusă dintr-un dispozitiv în stare solidă prevăzut cu o joncțiune p-n. Joncțiunea emite o radiație optică în cazul excitării de către un curent electric;
17.
„pachet LED” înseamnă un ansamblu care are unul sau mai multe LED-uri. Ansamblul poate include un element optic și interfețe termice, mecanice și electrice.
18.
„modul cu LED-uri” înseamnă un ansamblu care nu are niciun soclu și care conține unul sau mai multe pachete LED pe o placă de circuit imprimat. Ansamblul poate conține componente electrice, optice, mecanice și termice, precum și dispozitive de comandă;
19.
„lampă cu LED-uri” înseamnă o lampă care conține una sau mai multe module cu LED-uri. Lampa poate fi prevăzută cu un soclu;
20.
„dispozitiv de comandă pentru lămpi” înseamnă un dispozitiv situat între alimentarea cu energie electrică și una sau mai multe lămpi, care oferă o funcționalitate legată de funcționarea lămpii (lămpilor), cum ar fi transformarea tensiunii de alimentare, limitarea curentului lămpii (lămpilor) la valoarea cerută, furnizarea tensiunii de pornire și a curentului de preîncălzire, împiedicarea demarării la rece, corectarea factorului de putere sau reducerea interferențelor radio. Dispozitivul poate fi conceput pentru a fi conectat la alte dispozitive de comandă pentru lămpi cu scopul de a îndeplini aceste funcții. Termenul nu include:
-
dispozitive de control;
-
surse de energie care transformă tensiunea de rețea într-o altă tensiune și care sunt proiectate pentru a alimenta cu energie, în cadrul aceleiași instalații, atât produsele de iluminat cât și pe cele al căror scop principal nu este iluminatul;
21.
„dispozitiv de control” înseamnă un dispozitiv electronic sau mecanic care controlează sau monitorizează fluxul luminos al lămpii prin alte mijloace decât conversia energiei pentru lampă, cum ar fi comutatoarele temporizate, senzorii de ocupare, senzorii de lumină și dispozitivele de reglare în funcție de lumina naturală. În plus, variatoarele de tensiune trebuie considerate și ele dispozitive de control;
22.
„dispozitiv extern de comandă pentru lămpi” înseamnă un dispozitiv de comandă pentru lămpi neintegrat destinat să fie instalat în exteriorul carcasei unei lămpi sau a corpului de iluminat sau să fie scos din carcasă, fără a deteriora iremediabil lampa sau corpul de iluminat;
23.
„balast” înseamnă un dispozitiv de comandă pentru lămpi poziționat între sursa de alimentare și una sau mai multe lămpi cu descărcare care, prin mijloace de inductanță, capacitate sau o combinație de inductanță și capacitate electrică, servește în principal la limitarea curentului lămpii (lămpilor) la valoarea cerută;
24.
„dispozitiv de comandă pentru lămpi cu halogen” înseamnă un dispozitiv de comandă a lămpii care transformă o tensiune ridicată într-una foarte joasă în cazul lămpilor cu halogen;
25.
„lampă fluorescentă compactă” înseamnă o lampă fluorescentă care include toate componentele necesare pornirii și funcționării lămpii în condiții de stabilitate;
26.
„corp de iluminat” înseamnă un aparat care distribuie, filtrează sau transformă lumina transmisă de la una sau mai multe lămpi și care include toate componentele necesare pentru susținerea, fixarea și protejarea lămpilor și, în cazul în care este necesar, circuitele auxiliare împreună cu mijloacele pentru conectarea acestora la sursa de energie;
27.
„punct de vânzare” înseamnă un loc în care produsul este expus sau oferit utilizatorului final spre vânzare, închiriere sau cumpărare cu plata în rate;
28.
„utilizator final” înseamnă o persoană fizică care cumpără sau urmează să cumpere un produs în scopuri care nu sunt legate de activitățile sale comerciale, de afaceri, artizanale sau profesionale;
29.
„proprietar final” înseamnă persoana sau entitatea care deține un produs în faza de utilizare din ciclul de viață al acestuia, sau orice persoană, o entitate sau un organism care acționează în numele unei astfel de persoane sau entități.
Articolul 3
Responsabilitățile furnizorilor
(1) Furnizorii de lămpi electrice introduse pe piață drept produse individuale se asigură că:
(a)
se pune la dispoziție o fișă a produsului, astfel cum este stabilit în anexa II;
(b)
documentația tehnică prevăzută în anexa III este pusă la dispoziția autorităților statelor membre și a Comisiei, la cerere;
(c)
toate reclamele publicitare, cotările oficiale de preț sau ofertele de licitație care oferă informații legate de impactul energetic sau de preț pentru o anumită lampă indică clasa de eficiență energetică a lămpii;
(d)
toate materialele promoționale tehnice referitoare la o anumită lampă care descriu parametrii tehnici specifici acesteia indică clasa de eficiență energetică a lămpii respective;
(e)
în cazul în care lampa este destinată pentru a fi comercializată printr-un punct de vânzare, se aplică, imprimă sau atașează pe exteriorul ambalajului individual o etichetă elaborată în formatul indicat în anexa I și care conține informațiile indicate în anexa I punctul 1, iar ambalajul afișează puterea nominală a lămpii în afara etichetei.
(2) Furnizorii de corpuri de iluminat destinate comercializării către utilizatorii finali se asigură că:
(a)
documentația tehnică prevăzută în anexa III este pusă la dispoziția autorităților statelor membre și a Comisiei, la cerere;
(b)
informațiile aflate pe etichetă în conformitate cu anexa I punctul 2 sunt furnizate în următoarele situații:
(i)
în toate reclamele publicitare, cotațiile oficiale de preț sau ofertele de licitație care oferă informații legate de impactul energetic sau de preț pentru un anumit corp de iluminat;
(ii)
în toate materialele promoționale tehnice referitoare la o anumită lampă care descriu parametrii tehnici specifici acesteia.
În aceste cazuri, informațiile respective pot fi furnizate în alte formate decât cel prevăzut în anexa I punctul 2, cum ar fi doar sub formă de text;
(c)
în cazul în care corpul de iluminat este destinat să fie comercializat printr-un punct de vânzare, se pune în mod gratuit la dispoziția distribuitorilor, în format electronic sau pe hârtie, o etichetă elaborată în formatul indicat în anexa I și care conține informațiile indicate în anexa respectivă. În cazul în care furnizorul alege un sistem de livrare în care etichetele se furnizează numai la solicitarea distribuitorilor, furnizorul livrează prompt etichetele, la cerere;
(d)
în cazul în care corpul de iluminat este introdus pe piață într-un ambalaj pentru utilizatorii finali care include lămpile electrice pe care utilizatorul final le poate înlocui în corpul de iluminat, ambalajul de origine al acestor lămpi se include în ambalajul corpului de iluminat. În caz contrar, partea exterioară sau interioară a ambalajului corpului de iluminat trebuie să prezinte, într-o altă formă, informațiile prezente pe ambalajul original al lămpii și prevăzute de prezentul regulament și de regulamentele Comisiei de stabilire a unor cerințe de proiectare ecologică pentru lămpi, în conformitate cu Directiva 2009/125/CE.
Se consideră că furnizorii de corpuri de iluminat destinate a fi comercializate printr-un punct de vânzare care furnizează informații în temeiul prezentului regulament și-au îndeplinit responsabilitățile în calitate de distribuitori cu privire la cerințele privind informațiile despre produs pentru lămpi prevăzute de regulamentele Comisiei de stabilire a unor cerințe de proiectare ecologică pentru lămpi, în conformitate cu Directiva 2009/125/CE.
Articolul 4
Responsabilitățile distribuitorilor
(1) Comercianții de lămpi electrice se asigură că:
(a)
fiecare model oferit spre vânzare, închiriere sau cumpărare cu plata în rate pe care proprietarul final nu îl poate vedea expus este comercializat cu informațiile care trebuie puse la dispoziție de furnizori în conformitate cu anexa IV;
(b)
toate reclamele publicitare, cotațiile oficiale de preț sau ofertele de licitație care oferă informații legate de impactul energetic sau de preț pentru un anumit model indică clasa de eficiență energetică;
(c)
toate materialele promoționale tehnice referitoare la un anumit model care descriu parametrii tehnici specifici acestuia indică clasa de eficiență energetică a modelului respectiv.
(2) Comercianții de corpuri de iluminat comercializate către utilizatorii finali se asigură că:
(a)
informațiile aflate pe etichetă în conformitate cu anexa I punctul 2 sunt furnizate în următoarele situații:
(i)
în toate reclamele, cotațiile oficiale de preț sau ofertele de licitație care oferă informații legate de impactul energetic sau de preț pentru un anumit corp de iluminat;
(ii)
în toate materialele promoționale tehnice referitoare la un anumit corp de iluminat care descriu parametrii tehnici specifici acestuia.
În aceste cazuri, informațiile respective pot fi furnizate în alte formate decât cel prevăzut în anexa I punctul 2, cum ar fi doar sub formă de text;
(b)
fiecare model prezentat la un punct de vânzare este însoțit de etichetă, astfel cum este stabilit în anexa I punctul 2. Eticheta este afișată în unul sau ambele dintre următoarele moduri:
(i)
în apropierea corpului de iluminat expus, astfel încât să fie vizibilă și identificabilă în mod clar ca aparținând modelului, fără a trebui să se citească denumirea comercială și numărul modelului de pe etichetă;
(ii)
însoțind în mod clar informația cel mai direct vizibilă cu privire la corpul de iluminat expus (cum ar fi prețul sau informațiile tehnice) la punctul de vânzare;
(c)
în cazul în care corpul de iluminat este comercializat într-un ambalaj destinat utilizatorilor finali care include lămpile electrice pe care utilizatorul final le poate înlocui în corpul de iluminat, ambalajul de origine al acestor lămpi se include în ambalajul corpului de iluminat. În caz contrar, partea exterioară sau interioară a ambalajului corpului de iluminat trebuie să prezinte, într-o altă formă, informațiile prezente pe ambalajul original al lămpii și prevăzute de prezentul regulament și de regulamentele Comisiei de stabilire a unor cerințe de proiectare ecologică pentru lămpi, în conformitate cu Directiva 2009/125/CE.
Articolul 5
Metode de măsurare
Informațiile care urmează să fie furnizate în temeiul articolelor 3 și 4 trebuie obținute prin proceduri de măsurare fiabile, exacte și reproductibile, care iau în considerare metodele de măsurare de ultimă generație general recunoscute, după cum se indică în anexa V.
Articolul 6
Procedura de verificare în scopul supravegherii pieței
La evaluarea conformității clasei de eficiență energetică și a consumului de energie declarat, statele membre aplică procedura prevăzută în anexa V.
Articolul 7
Revizuire
Comisia revizuiește prezentul regulament în lumina progreselor tehnologice, în termen de maximum trei ani de la intrarea în vigoare a acestuia. Revizuirea vizează în special toleranțele de verificare stabilite în anexa V.
Articolul 8
Abrogare
Directiva 98/11/CE se abrogă de la 1 septembrie 2013.
Trimiterile la Directiva 98/11/CEE se interpretează ca trimiteri la prezentul regulament. Trimiterile la anexa IV la Directiva 98/11/CE se interpretează ca trimiteri la anexa VI la prezentul regulament.
Articolul 9
Dispoziții tranzitorii
(1) Articolul 3 alineatul (2) și articolul 4 alineatul (2) nu se aplică corpurilor de iluminat înainte de 1 martie 2014.
(2) Articolul 3 alineatul (1) literele (c)-(d) și articolul 4 alineatul (1) literele (a)-(c) nu se aplică reclamelor imprimate și materialelor promoționale tehnice imprimate publicate înainte de 1 martie 2014.
(3) Lămpile menționate la articolul 1 alineatele (1) și (2) din Directiva 98/11/CE introduse pe piață înainte de 1 septembrie 2013 trebuie să fie conforme cu dispozițiile stabilite în Directiva 98/11/CE.
(4) Lămpile menționate la articolul 1 alineatele (1) și (2) din Directiva 98/11/CE care sunt conforme cu dispozițiile prezentului regulament și care sunt introduse pe piață sau oferite spre vânzare, închiriere sau cumpărare cu plata în rate înainte de 1 septembrie 2013 sunt considerate ca fiind în conformitate cu cerințele din Directiva 98/11/CE.
Articolul 10
Intrare în vigoare și aplicare
(1) Prezentul regulament intră în vigoare în a douăzecea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
(2) Se aplică de la 1 septembrie 2013, cu excepția cazurilor enumerate la articolul 9.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 12 iulie 2012.