Input:
KOMMISSIONENS AFGØRELSE
af 28. juni 2011
om opstilling af miljøkriterier for tildeling af EU-miljømærket til universal- og sanitetsrengøringsmidler
(meddelt under nummer K(2011) 4442)
(EØS-relevant tekst)
(2011/383/EU)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 66/2010 af 25. november 2009 om EU-miljømærket (1), særlig artikel 8, stk. 2,
efter høring af Den Europæiske Unions Miljømærkenævn og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
I henhold til forordning (EF) nr. 66/2010 kan EU-miljømærket tildeles produkter med færre miljøpåvirkninger i hele deres livscyklus.
(2)
Forordning (EF) nr. 66/2010 foreskriver, at der fastsættes specifikke EU-miljømærkekriterier for hver produktgruppe.
(3)
I Kommissionens beslutning 2005/344/EF (2) er der opstillet miljøkriterier med tilhørende vurderings- og verifikationskrav for universalrengøringsmidler og sanitetsrengøringsmidler gældende til den 30. juni 2011.
(4)
Disse kriterier er nu igen blevet gennemgået i lyset af den tekniske udvikling. De nye kriterier og de dertil hørende vurderings- og verifikationskrav bør gælde i fire år efter vedtagelsen af denne afgørelse.
(5)
Beslutning 2005/344/EF bør erstattes af hensyn til klarheden.
(6)
Producenter, hvis produkter har fået tildelt miljømærket for universal- og sanitetsrengøringsmidler på grundlag af kriterierne i beslutning 2005/344/EF, bør indrømmes en overgangsperiode, der giver dem tid nok til at tilpasse deres produkter, så de opfylder de reviderede kriterier og krav. Indtil gyldighedsperioden for beslutning 2005/344/EF udløber, bør producenterne desuden kunne indgive ansøgninger enten efter denne beslutnings kriterier eller efter kriterierne i nærværende afgørelse.
(7)
Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra det udvalg, der er nedsat ved artikel 16 i forordning (EF) nr. 66/2010 -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Produktgruppen universal- og sanitetsrengøringsmidler omfatter universalrengøringsmidler, vinduespudsemidler og sanitetsrengøringsmidler.
a)
Universalrengøringsmidler er rengøringsmidler, der er beregnet til regelmæssig rengøring af gulve, vægge, lofter, vinduer og andre faste overflader, og som enten fortyndes med vand før brug eller bruges ufortyndet. Universalrengøringsmidler omfatter produkter, der er beregnet til indendørs brug i bygninger, herunder bolig-, forretnings- og industribygninger.
b)
Vinduespudsemidler er rengøringsmidler, der er specielt beregnet til regelmæssig vinduespudsning og bruges ufortyndet.
c)
Sanitetsrengøringsmidler er rengøringsmidler, der er beregnet til regelmæssig fjernelse (også ved skuring) af snavs og/eller aflejringer i lokaler som vaskerum, toiletter, badeværelser, bruserum og køkkener. Denne undergruppe omfatter altså rengøringsmidler til bad og køkken.
Produktgruppen omfatter produkter til både privat og professionel brug. Produkterne skal være blandinger af kemiske stoffer og må ikke indeholde mikroorganismer, som producenten bevidst har tilsat.
Artikel 2
I denne afgørelse forstås ved:
1) »stof«: et grundstof eller en naturlig eller industrielt fremstillet forbindelse, som det indgår i, herunder tilsætningsstoffer, der er nødvendige for at bevare produktets stabilitet, og urenheder, der stammer fra fremstillingsprocessen, men ikke opløsningsmidler, som kan udskilles, uden at det påvirker stoffets stabilitet eller ændrer dets sammensætning
2) »produkt« (eller »blanding«): en blanding eller opløsning af to eller flere stoffer, der ikke reagerer med hinanden.
Artikel 3
Et universalrengøringsmiddel, vinduespudsemiddel eller sanitetsrengøringsmiddel kan kun få tildelt EU-miljømærket i medfør af forordning (EF) nr. 66/2010, hvis det tilhører produktgruppen universal- og sanitetsrengøringsmidler som defineret i denne afgørelses artikel 1 og opfylder kriterierne og de dertil hørende vurderings- og verifikationskrav i bilaget til denne afgørelse.
Artikel 4
Kriterierne for produktgruppen universal- og sanitetsrengøringsmidler og de dertil hørende vurderings- og verifikationskrav gælder i fire år, efter at denne afgørelse er vedtaget.
Artikel 5
Produktgruppen universal- og sanitetsrengøringsmidler får til administrative formål tildelt kodenummer 020.
Artikel 6
Beslutning 2005/344/EF ophæves.
Artikel 7
1. Uanset artikel 6 bedømmes EU-miljømærkeansøgninger for produkter i produktgruppen universal- og sanitetsrengøringsmidler på de betingelser, der er fastlagt i beslutning 2005/344/EF, hvis de indgives før vedtagelsesdatoen for denne afgørelse.
2. EU-miljømærkeansøgninger, der indgives for produkter i produktgruppen universal- og sanitetsrengøringsmidler efter vedtagelsesdatoen for denne afgørelse, men senest den 30. juni 2011, kan enten bygge på kriterierne i beslutning 2005/344/EF eller på kriterierne i denne afgørelse.
Disse ansøgninger bedømmes efter de kriterier, de bygger på.
3. Når miljømærket tildeles på grundlag af en ansøgning, der er bedømt efter kriterierne i beslutning 2005/344/EF, kan det anvendes i 12 måneder, efter at denne afgørelse er vedtaget.
Artikel 8
Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.
Udfærdiget i Bruxelles, den 28. juni 2011.


Input:
DECYZJA RADY 2011/729/WPZiB
z dnia 10 listopada 2011 r.
zmieniająca decyzję 2011/137/WPZiB w sprawie środków ograniczających w związku z sytuacją w Libii
RADA UNII EUROPEJSKIEJ,
uwzględniając Traktat o Unii Europejskiej, w szczególności jego art. 29,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
W dniu 28 lutego 2011 r. Rada przyjęła decyzję 2011/137/WPZiB w sprawie środków ograniczających w związku z sytuacją w Libii (1), wdrażającą rezolucję Rady Bezpieczeństwa Organizacji Narodów Zjednoczonych („rezolucja RB ONZ”) nr 1970 (2011).
(2)
W dniu 23 marca 2011 r. Rada przyjęła decyzję 2011/178/WPZiB (2) zmieniającą decyzję 2011/137/WPZiB i wdrażającą rezolucję RB ONZ nr 1973 (2011).
(3)
W dniu 22 września 2011 r. Rada przyjęła decyzję 2011/625/WPZiB (3) zmieniającą decyzję 2011/137/WPZiB i wdrażającą rezolucję RB ONZ nr 2009 (2011).
(4)
W dniu 27 października 2011 r. Rada Bezpieczeństwa Organizacji Narodów Zjednoczonych przyjęła rezolucję RB ONZ nr 2016 (2011), zgodnie z którą przepisy ust. 6-12 rezolucji RB ONZ nr 1973 (2011) powinny wygasnąć w dniu 31 października 2011 r.
(5)
W decyzji 2011/137/WPZiB należy wprowadzić odpowiednie zmiany,
PRZYJMUJE NINIEJSZĄ DECYZJĘ:
Artykuł 1
Niniejszym uchyla się art. 3a decyzji 2011/137/WPZiB.
Artykuł 2
Niniejsza decyzja wchodzi w życie z dniem jej przyjęcia.
Sporządzono w Brukseli dnia 10 listopada 2011 r.


Input:
DECISIONE DI ESECUZIONE DELLA COMMISSIONE
del 19 aprile 2012
che modifica gli allegati della decisione 2003/467/CE per quanto concerne la dichiarazione della Lettonia quale Stato membro ufficialmente indenne da brucellosi e di determinate regioni dell’Italia, della Polonia e del Portogallo quali regioni ufficialmente indenni da tubercolosi, brucellosi e leucosi bovina enzootica
[notificata con il numero C(2012) 2451]
(Testo rilevante ai fini del SEE)
(2012/204/UE)
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell’Unione europea,
vista la direttiva 64/432/CEE del Consiglio, del 26 giugno 1964, relativa a problemi di polizia sanitaria in materia di scambi intracomunitari di animali delle specie bovina e suina (1), in particolare l’allegato A, parte I, punto 4, l’allegato A, parte II, punto 7 e l’allegato D, parte I, punto E,
considerando quanto segue:
(1)
La direttiva 64/432/CEE si applica agli scambi all’interno dell’Unione di animali delle specie bovina e suina. Essa stabilisce le condizioni alle quali uno Stato membro o una sua regione possono essere dichiarati ufficialmente indenni da tubercolosi, brucellosi e leucosi bovina enzootica per quanto riguarda gli allevamenti bovini.
(2)
Gli allegati della decisione 2003/467/CE della Commissione, del 23 giugno 2003, che stabilisce la qualifica di ufficialmente indenni da tubercolosi, brucellosi e leucosi bovina enzootica di alcuni Stati membri e regioni di Stati membri per quanto riguarda gli allevamenti bovini (2) elencano gli Stati membri e le loro regioni che sono dichiarati ufficialmente indenni rispettivamente da tubercolosi, da brucellosi e da leucosi bovina enzootica.
(3)
L’Italia ha presentato alla Commissione documenti attestanti che le province di Asti e di Biella nella regione Piemonte rispondono alle condizioni per essere riconosciute ufficialmente indenni da tubercolosi di cui alla direttiva 64/432/CEE.
(4)
La provincia di Ascoli Piceno inoltre figura già nel Capitolo 2 dell’allegato I della decisione 2003/467/CE come regione dell’Italia ufficialmente indenne da tubercolosi. Secondo l’attuale divisione amministrativa dell’Italia tuttavia la provincia di Ascoli Piceno nella regione Marche è suddivisa in due province distinte: quella di Ascoli Piceno e quella di Fermo. È pertanto opportuno modificare di conseguenza le voci per l’Italia nell’elenco di cui al Capitolo 2 dell’allegato I della decisione 2003/467/CE.
(5)
Il Portogallo ha presentato alla Commissione documenti comprovanti la rispondenza alle condizioni di cui alla direttiva 64/432/CEE per il riconoscimento di tutte le regioni amministrative (distritos) comprese nell’unità amministrativa superiore (região) dell’Algarve come ufficialmente indenni da tubercolosi.
(6)
In base alla valutazione della documentazione presentata dall’Italia e dal Portogallo, le province di Asti e Biella nella regione italiana del Piemonte e tutte le regioni amministrative (distritos) comprese nell’unità amministrativa superiore (região) dell’Algarve in Portogallo vanno riconosciute come ufficialmente indenni da tubercolosi.
(7)
L’Italia ha presentato alla Commissione documenti attestanti che tutte le province della regione della Valle d’Aosta rispettano le condizioni per essere riconosciute ufficialmente indenni da brucellosi di cui alla direttiva 64/432/CEE.
(8)
La Lettonia ha presentato alla Commissione documenti comprovanti il rispetto delle condizioni di cui alla direttiva 64/432/CEE per far riconoscere il suo intero territorio come ufficialmente indenne da brucellosi.
(9)
Il Portogallo ha anch’esso presentato alla Commissione documenti comprovanti il rispetto delle condizioni di cui alla direttiva 64/432/CEE per far riconoscere tutte le regioni amministrative (distritos) comprese nell’unità amministrativa superiore (região) dell’Algarve come ufficialmente indenni da brucellosi.
(10)
In base alla valutazione della documentazione presentata dall’Italia, dalla Lettonia e dal Portogallo la Lettonia va dichiarata Stato membro ufficialmente indenne da brucellosi, e tutte le province facenti parte della regione italiana della Valle d’Aosta nonché tutte le regioni amministrative portoghesi (distritos) comprese nell’unità amministrativa superiore (região) dell’Algarve vanno dichiarate ufficialmente indenni da brucellosi.
(11)
L’Italia, la Polonia e il Portogallo hanno presentato alla Commissione documenti comprovanti il rispetto delle condizioni per la qualifica di ufficialmente indenni da leucosi bovina enzootica stabilite nella direttiva 64/432/CEE per le province italiane di Catania, Enna, Palermo e Ragusa nella regione Sicilia, per diciannove regioni amministrative polacche (powiaty) comprese nelle unità amministrative superiori (voivodati) di Kujawsko-Pomorskie, Pomorskie, Warmińsko-Mazurskie e Wielkopolskie e per tutte le regioni amministrative portoghesi (distritos) comprese nelle unità amministrative superiori (regiões) di Centro e Lisboa e Vale do Tejo, nonché per quattro regioni amministrative (distritos) comprese nell’unità amministrativa superiore (região) del Norte.
(12)
In base alla valutazione della documentazione presentata dall’Italia, dalla Polonia e dal Portogallo, le province italiane di Catania, Enna, Palermo e Ragusa nella regione Sicilia, le diciannove regioni amministrative polacche (powiaty) comprese nelle unità amministrative superiori (voivodati) di Kujawsko-Pomorskie, Pomorskie, Warmińsko-Mazurskie e Wielkopolskie e tutte le regioni amministrative portoghesi (distritos) comprese nelle unità amministrative superiori (regiões) di Centro e Lisboa e Vale do Tejo, nonché quattro regioni amministrative portoghesi (distritos) comprese nell’unità amministrativa superiore (região) del Norte vanno dichiarate ufficialmente indenni da leucosi bovina enzootica.
(13)
Gli allegati della decisione 2003/467/CE devono quindi essere modificati di conseguenza.
(14)
Le misure di cui alla presente decisione sono conformi al parere del Comitato permanente per la catena alimentare e la salute degli animali,
HA ADOTTATO LA PRESENTE DECISIONE:
Articolo 1
Gli allegati della decisione 2003/467/CE sono modificati conformemente all’allegato della presente decisione.
Articolo 2
Gli Stati membri sono destinatari della presente decisione.
Fatto a Bruxelles, il 19 aprile 2012


Input:
BESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 5. Februar 2010
über die Angemessenheit der zuständigen Stellen bestimmter Drittländer gemäß der Richtlinie 2006/43/EG des Europäischen Parlaments und des Rates
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2010) 590)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2010/64/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 2006/43/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 17. Mai 2006 über Abschlussprüfungen von Jahresabschlüssen und konsolidierten Abschlüssen, zur Änderung der Richtlinien 78/660/EWG und 83/349/EWG des Rates und zur Aufhebung der Richtlinie 84/253/EWG des Rates (1), insbesondere auf Artikel 47 Absatz 3 Unterabsatz 1,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Gemäß Artikel 47 Absatz 1 und Artikel 53 der Richtlinie 2006/43/EG können die Mitgliedstaaten ab dem 29. Juni 2008 die Weitergabe von Arbeitspapieren und anderen Dokumenten im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften an die zuständigen Stellen von Drittländern erlauben, sofern diese Stellen von der Kommission für angemessen erklärt wurden und auf der Grundlage der Gegenseitigkeit Vereinbarungen zur Zusammenarbeit zwischen den zuständigen Stellen der betroffenen Mitgliedstaaten getroffen wurden. Daher muss festgelegt werden, welche zuständigen Stellen von Drittländern für die Weitergabe von Arbeitspapieren und anderen Dokumenten im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften an die zuständigen Stellen eines Drittlands angemessen sind.
(2)
Die Weitergabe von Arbeitspapieren und anderen Dokumenten im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften an die zuständigen Stellen eines Drittlandes ist Ausdruck eines wesentlichen öffentlichen Interesses im Zusammenhang mit der Gewährleistung einer unabhängigen öffentlichen Aufsicht. Demnach sollte die Weitergabe durch zuständige Stellen der Mitgliedstaaten dem alleinigen Zweck der Wahrnehmung von Aufgaben der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung und Durchführung von Untersuchungen bei Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften durch die zuständigen Stellen des betreffenden Drittlandes dienen. Personen, die durch die zuständigen Stellen des Drittlands beschäftigt werden oder wurden und diese Informationen erhalten, sind zur Wahrung des Berufsgeheimnisses verpflichtet.
(3)
Die Richtlinie 95/46/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 24. Oktober 1995 zum Schutz natürlicher Personen bei der Verarbeitung personenbezogener Daten und zum freien Datenverkehr (2) gilt für die Verarbeitung personenbezogener Daten in Durchführung dieser Richtlinie. Wenn die Weitergabe von Arbeitspapieren und anderen Dokumenten im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften an die zuständigen Stellen der nachstehend genannten Drittländer eine Offenlegung personenbezogener Daten bewirkt, sind deshalb stets die Bestimmungen der Richtlinie 95/46/EG hinsichtlich der Übermittlung personenbezogener Daten an Drittländer zu berücksichtigen. Die Mitgliedstaaten sollten sicherstellen, dass die zuständigen Stellen von Drittländern personenbezogene Daten nicht ohne die vorherige Zustimmung der zuständigen Stellen des betreffenden Mitgliedstaats weitergeben. Der Europäische Datenschutzbeauftragte wurde im Zusammenhang mit diesem Beschluss konsultiert.
(4)
Die Einschätzung der Angemessenheit der zuständigen Stellen eines Drittlandes sollte auf den Anforderungen an die Zusammenarbeit gemäß Artikel 36 der Richtlinie 2006/43/EG oder im Wesentlichen gleichwertigen funktionalen Ergebnissen basieren. Die Angemessenheit sollte insbesondere unter Berücksichtigung der von den zuständigen Stellen des betreffenden Drittlandes wahrgenommenen Aufgaben, der von ihnen getroffenen Maßnahmen zum Schutz vor Verstößen gegen Regeln des Berufsgeheimnisses und der Vertraulichkeit und der in den Rechts- und Verwaltungsvorschriften vorgesehenen Möglichkeiten für die Zusammenarbeit mit den zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten bewertet werden.
(5)
Da Abschlussprüfer und Prüfungsgesellschaften von Unternehmen aus der Gemeinschaft, deren Wertpapiere an den Märkten von Kanada, Japan oder der Schweiz notiert sind oder die Teil einer Gruppe sind, die in diesen Ländern konsolidierte Abschlüsse erstellt, dem innerstaatlichen Recht dieser Länder unterliegen, sollte entschieden werden, ob die zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten Arbeitspapiere oder andere Dokumente im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften zum alleinigen Zweck der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung und Durchführung von Untersuchungen bei Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften an die zuständigen Stellen dieser Länder übermitteln dürfen.
(6)
Die zuständigen Stellen von Kanada, Japan und der Schweiz wurden einer Einschätzung der Angemessenheit für die Zwecke von Artikel 47 der Richtlinie 2006/43/EG unterzogen. Beschlüsse über die Angemessenheit dieser Stellen sollten sich auf diese Bewertungen stützen.
(7)
Das Canadian Public Accountability Board nimmt Aufgaben hinsichtlich der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung und Durchführung von Untersuchungen bei Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften wahr. Sie wendet angemessene Schutzmaßnahmen an, um die Offenlegung vertraulicher Informationen an Dritte oder andere Stellen durch aktuelle und frühere Arbeitnehmer zu unterbinden und zu bestrafen. Die weitergegebenen Arbeitspapiere oder anderen Dokumente im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften würden zum alleinigen Zweck der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung und Durchführung von Untersuchungen bei Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften verwendet. Laut den Rechts- und Verwaltungsvorschriften Kanadas darf es Arbeitspapiere oder andere Dokumente im Besitz von kanadischen Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften an die zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten weitergeben. Angesichts dieser Sachlage sollte das Canadian Public Accountability Board für die Zwecke von Artikel 47 Absatz 1 der Richtlinie 2006/43/EG für angemessen erklärt werden.
(8)
Die japanischen Finanzaufsichtsbehörde (Financial Services Agency) und deren Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board nehmen Aufgaben hinsichtlich der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung und Durchführung von Untersuchungen bei Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften wahr. Dieser Beschluss sollte für die Finanzaufsichtsbehörde lediglich hinsichtlich ihrer Zuständigkeit für die Untersuchung von Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften gelten. Die japanische Finanzaufsichtsbehörde und das Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board wenden angemessene Schutzmaßnahmen an, um die Offenlegung vertraulicher Informationen an Dritte oder andere Stellen durch aktuelle und frühere Arbeitnehmer zu unterbinden und zu bestrafen, und würden die weitergegebenen Arbeitspapiere oder anderen Dokumente im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften zum alleinigen Zweck der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung und Durchführung von Untersuchungen bei Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften verwenden. Laut den Rechts- und Verwaltungsvorschriften Japans dürfen sie Arbeitspapiere oder andere Dokumente im Besitz japanischer Abschlussprüfer oder Prüfungsgesellschaften an die zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten weitergeben. Angesichts dieser Sachlage sollten die japanische Finanzaufsichtsbehörde und das Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board für die Zwecke von Artikel 47 Absatz 1 der Richtlinie 2006/43/EG für angemessen erklärt werden.
(9)
Die Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde nimmt Aufgaben hinsichtlich der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung und Durchführung von Untersuchungen bei Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften wahr. Sie wendet angemessene Schutzmaßnahmen an, um die Offenlegung vertraulicher Informationen an Dritte oder andere Stellen durch aktuelle und frühere Arbeitnehmer zu unterbinden und zu bestrafen. Die weitergegebenen Arbeitspapiere oder anderen Dokumente im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften würden zum alleinigen Zweck der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung und Durchführung von Untersuchungen bei Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften verwendet. Laut den Rechts- und Verwaltungsvorschriften der Schweiz darf sie Arbeitspapiere oder andere Dokumente im Besitz von schweizerischen Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften an die zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten weitergeben. Angesichts dieser Sachlage sollte die Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde für die Zwecke von Artikel 47 Absatz 1 der Richtlinie 2006/43/EG für angemessen erklärt werden.
(10)
Die Weitergabe von Arbeitspapieren sollte beinhalten, dass den gemäß diesem Beschluss für angemessen erklärten Stellen vorbehaltlich der vorherigen Zustimmung der zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten Arbeitspapiere oder andere Dokumente im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften zugänglich gemacht oder übermittelt werden und dass die zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten diese Papiere diesen Stellen zugänglich machen oder übermitteln. Folglich sollten Abschlussprüfer und Prüfungsgesellschaften ausschließlich unter den in diesem Beschluss und in Artikel 47 der Richtlinie 2006/43/EG beschriebenen Bedingungen - nicht aber beispielsweise auf Grundlage der Zustimmung des Abschlussprüfers, der Prüfungsgesellschaft oder des Kundenunternehmens - befugt sein, diesen Stellen Arbeitspapiere oder andere Dokumente im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften zugänglich zu machen oder zu übermitteln.
(11)
Dieser Beschluss sollte unbeschadet der Vereinbarungen über die Zusammenarbeit im Sinne von Artikel 25 Absatz 4 der Richtlinie 2004/109/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 15. Dezember 2004 zur Harmonisierung der Transparenzanforderungen in Bezug auf Informationen über Emittenten, deren Wertpapiere zum Handel an einem geregelten Markt zugelassen sind, und zur Änderung der Richtlinie 2001/34/EG (3) gelten.
(12)
Da dieser Beschluss innerhalb der Übergangsfrist erlassen wird, die bestimmten Drittlandabschlussprüfern und -abschlussprüfungsgesellschaften durch die Entscheidung 2008/627/EG der Kommission vom 29. Juli 2008 betreffend eine Übergangsfrist für Abschlussprüfungstätigkeiten bestimmter Drittlandabschlussprüfer und -abschlussprüfungsgesellschaften (4) eingeräumt wird, sollte er keine abschließenden Beschlüsse über die Gleichwertigkeit vorwegnehmen, die die Kommission gemäß Artikel 46 der Richtlinie 2006/43/EG gegebenenfalls noch erlässt.
(13)
Dieser Beschluss soll eine wirksame Zusammenarbeit zwischen den zuständigen Stellen der Mitgliedstaaten und den zuständigen Stellen Kanadas, Japans und der Schweiz vereinfachen, um diesen Stellen die Wahrnehmung ihrer Aufgaben im Bereich der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung und Durchführung von Untersuchungen zu ermöglichen und gleichzeitig die Rechte der Beteiligten zu schützen. Die Mitgliedstaaten sollten der Kommission die mit diesen Stellen getroffenen Vereinbarungen mitteilen, damit die Kommission beurteilen kann, ob eine Zusammenarbeit gemäß Artikel 47 der Richtlinie 2006/43/EG erfolgt.
(14)
Das Ziel der Zusammenarbeit mit Kanada, Japan und der Schweiz bei der Abschlussprüfungsaufsicht besteht letztlich darin, gegenseitiges Vertrauen in die jeweiligen Aufsichtsysteme zu schaffen, wobei die Weitergabe von Arbeitspapieren die Ausnahme wäre. Grundlage des gegenseitigen Vertrauens soll die Gleichwertigkeit der Abschlussprüfungsaufsichtssysteme der Gemeinschaft und jener der genannten Länder sein.
(15)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des gemäß Artikel 48 Absatz 1 der Richtlinie 2006/43/EG eingesetzten Ausschusses -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Folgende zuständige Stellen von Drittländern werden für die Zwecke von Artikel 47 Absatz 1 der Richtlinie 2006/43/EG als angemessen betrachtet:
1.
das Canadian Public Accountability Board;
2.
die japanische Finanzaufsichtsbehörde („Financial Services Agency“);
3.
das japanische Certified Public Accountants and Auditing Oversight Board;
4.
die Eidgenössische Revisionsaufsichtsbehörde.
Artikel 2
(1) Unbeschadet des Artikels 47 Absatz 4 und gemäß Artikel 53 der Richtlinie 2006/43/EG gilt ab dem 29. Juni 2008 für die Weitergabe von Arbeitspapieren oder anderen Dokumenten im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften, dass sie entweder einer vorherigen Genehmigung durch die zuständige Stelle des betreffenden Mitgliedstaats unterliegt oder durch die zuständige Stelle des betreffenden Mitgliedstaats erfolgt.
(2) Die Weitergabe von Arbeitspapieren oder anderen Dokumenten im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften dient dem alleinigen Zweck der öffentlichen Beaufsichtigung, externen Qualitätssicherung oder Untersuchung von Abschlussprüfern und Prüfungsgesellschaften.
(3) Befinden sich Arbeitspapiere oder andere Dokumente, die im Besitz von Abschlussprüfern oder Prüfungsgesellschaften sind, im ausschließlichen Besitz eines Abschlussprüfers oder einer Prüfungsgesellschaft, der bzw. die in einem anderen Mitgliedstaat registriert ist als der Abschlussprüfer der Gruppe und hat dessen zuständige Stelle eine Anfrage von einer der in Artikel 1 genannten Stellen erhalten, so werden diese Papiere oder Dokumente der zuständigen Stelle des betreffenden Drittlandes nur dann weitergeleitet, wenn die zuständige Stelle des ersten Mitgliedstaats der Weitergabe ausdrücklich zugestimmt hat.
Artikel 3
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 5. Februar 2010.


Input:
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 21/2012 VAN DE COMMISSIE
van 11 januari 2012
houdende inschrijving van een benaming in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen [Vulture (BOB)]
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 510/2006 van de Raad van 20 maart 2006 inzake de bescherming van geografische aanduidingen en oorsprongsbenamingen van landbouwproducten en levensmiddelen (1), en met name artikel 7, lid 4, eerste alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Overeenkomstig artikel 6, lid 2, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 510/2006 is de aanvraag van Italië tot registratie van de naam “Vulture” bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie (2).
(2)
Aangezien bij de Commissie geen bezwaren zijn ingediend overeenkomstig artikel 7 van Verordening (EG) nr. 510/2006, moet deze benaming worden ingeschreven in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De in de bijlage vermelde benaming wordt ingeschreven in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 11 januari 2012.


Input:
TARYBOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 330/2011
2011 m. balandžio 6 d.
kuriuo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 560/2005, nustatantis tam tikras konkrečias ribojančias priemones, taikytinas tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Dramblio Kaulo Krante
EUROPOS SĄJUNGOS TARYBA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo, ypač į jos 215 straipsnį,
atsižvelgdama į 2011m. balandžio 6 d. Tarybos sprendimą 2011/221/BUSP, iš dalies keičiantį Sprendimą 2010/656/BUSP, kuriuo peržiūrimos ribojamosios priemonės Dramblio Kaulo Krantui (1),
atsižvelgdama į bendrą Sąjungos vyriausiojo įgaliotinio užsienio reikalams ir saugumo politikai ir Komisijos pasiūlymą,
kadangi:
(1)
Sprendimu 2011/221/BUSP nustatomos, inter alia, papildomos su Dramblio Kaulo Krantu susijusios ribojamosios priemonės, papildomai prie tų, kurios buvo nustatytos Tarybos sprendimu 2010/656/BUSP (2), įskaitant draudimą prekiauti obligacijomis ir teikti paskolas neteisėtai L. GBAGBO vyriausybei, taip pat nuostata, kuria užtikrinama, kad tos ribojamosios priemonės neturėtų poveikio humanitarinėms operacijoms Dramblio Kaulo Krante.
(2)
Tos ribojamosios priemonės patenka į Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo taikymo sritį, todėl siekiant užtikrinti, kad ūkinės veiklos vykdytojai visose valstybėse narėse jas taikytų vienodai, joms įgyvendinti būtina imtis reguliavimo veiksmų Sąjungos lygmeniu.
(3)
2011 m. kovo 30 d. Jungtinių Tautų Saugumo Taryba priėmė Rezoliuciją 1975 (JT ST rezoliucija 1975 (2011)), kuria tikslinės sankcijos nustatomos daugiau asmenų, tenkinančių Rezoliucijoje 1572 (2004) ir vėlesnėse rezoliucijose išdėstytus kriterijus, įskaitant tuos asmenis, kurie trukdo taikai ir susitaikymui Dramblio Kaulo Krante, trukdo Jungtinių Tautų operacijai Dramblio Kaulo Krante (UNOCI) ir kitų Dramblio Kaulo Krante veikiančių tarptautinių subjektų darbą bei daro sunkius žmogaus teisių ir tarptautinės humanitarinės teisės pažeidimus.
(4)
Be to, 2005 m. balandžio 12 d. Tarybos reglamento (EB) Nr. 560/2005, nustatančio tam tikras konkrečias ribojančias priemones, taikytinas tam tikriems asmenims ir subjektams atsižvelgiant į padėtį Dramblio Kaulo Krante (3), I ir IA prieduose pateiktas asmenų ir subjektų, kuriems taikomos ribojamosios priemonės, sąrašas turėtų būti iš dalies pakeistas.
(5)
Siekiant užtikrinti, kad šiame reglamente numatytos priemonės būtų veiksmingos, šis reglamentas turėtų įsigalioti jo paskelbimo dieną,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 560/2005 iš dalies keičiamas taip:
1)
Įterpiami šie straipsniai:
„3a straipsnis
Nukrypdamos nuo 2 straipsnio, kompetentingos valstybių narių institucijos, nurodytos II priede išvardytose interneto svetainėse, gali leisti nutraukti IA priede nurodytų subjektų ir organizacijų tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą arba leisti naudotis tam tikromis lėšomis ar ekonominiais ištekliais, būtinais humanitariniais tikslais, apie tai iš anksto pranešusios kitoms valstybėms narėms ir Komisijai.
3b straipsnis
Nukrypdamos nuo 2 straipsnio ir su sąlyga, kad IA priede išvardytas asmuo, subjektas arba organizacija privalo atlikti mokėjimą pagal sutartį arba susitarimą, kurį atitinkamas asmuo, subjektas arba organizacija sudarė, arba įpareigojimą, kuris atitinkamam asmeniui, subjektui arba organizacijai buvo nustatytas iki dienos, kurią atitinkamas asmuo, subjektas arba organizacija buvo įtraukti į sąrašą, valstybių narių kompetentingos institucijos, nurodytos II priede išvardytose interneto svetainėse, tokiomis sąlygomis, kurias jos laiko tinkamomis, gali leisti nutraukti tam tikrų lėšų arba ekonominių išteklių įšaldymą, jeigu atitinkama kompetentinga institucija nustatė, kad:
i)
lėšos arba ekonominiai ištekliai bus naudojami IA priede nurodyto asmens, subjekto arba organizacijos mokėjimui atlikti;
ii)
mokėjimu nepažeidžiama 2 straipsnio 2 dalis;
Atitinkama valstybė narė bent prieš dvi savaites iki leidimo suteikimo praneša kitoms valstybėms narėms ir Komisijai apie tokį nutarimą ir ketinimą suteikti leidimą.“
2)
9a straipsnis pakeičiamas taip:
„9a straipsnis
Draudžiama:
a)
pirkti, tarpininkauti išleidžiant arba padėti išleisti obligacijas ar vertybinius popierius, kuriuos po šio reglamento įsigaliojimo datos išleidžia arba garantuoja neteisėta Laurent GBAGBO vyriausybė, taip pat jos vardu arba pagal jos įgaliojimus veikiantys asmenys ar subjektai arba jos valdomi ar kontroliuojami subjektai. Nukrypstant nuo to, finansų įstaigoms leidžiama pirkti tokias obligacijas ar vertybinius popierius, kurių vertė atitinka jų jau turimų obligacijų ir vertybinių popierių, kurių terminas baigiasi, vertę;
b)
teikti bet kokios formos paskolas neteisėtai Laurent GBAGBO vyriausybei, taip pat jos vardu arba pagal jos įgaliojimus veikiantiems asmenims ar subjektams arba jos valdomiems ar kontroliuojamiems subjektams.“
3)
Įterpiamas šis straipsnis:
„9b straipsnis
Fiziniams ir juridiniams asmenims, subjektams ir organizacijoms, kurie leido naudotis lėšomis arba ekonominiais ištekliais, neužtraukiama jokia atsakomybė už 2 straipsnio 2 dalyje ir 9a straipsnyje numatytų draudimų nesilaikymą, jei jie nežinojo ir neturėjo pagrįstos priežasties įtarti, kad savo veiksmais pažeis šiuos draudimus.“
2 straipsnis
1. Šio reglamento I priedo A dalyje išvardyti asmenys išbraukiami iš Reglamento (EB) Nr. 560/2005 IA priede pateikto sąrašo ir įtraukiami į Reglamento (EB) Nr. 560/2005 I priede pateiktą sąrašą.
2. Šio reglamento I priedo B dalyje nurodytas asmuo įtraukiamas į Reglamento (EB) Nr. 560/2005 I priede pateiktą sąrašą.
3. Šio reglamento II priede išvardyti asmenys įtraukiami į Reglamento (EB) Nr. 560/2005 IA priede pateiktą sąrašą.
3 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje dieną.
Šis reglamentas yra privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. balandžio 6 d.


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 1223/2011
2011 m. lapkričio 28 d.
kuriuo dėl mėginių ėmimo iš kiaušinius sudėjusių vištų pulkų ir šių mėginių bei Suomijai ir Švedijai skirtos tam tikrų rūšių mėsos mėginių mikrobiologinio tyrimo iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 1688/2005
(Tekstas svarbus EEE)
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentą (EB) Nr. 853/2004, nustatantį konkrečius gyvūninės kilmės maisto produktų higienos reikalavimus (1), ypač į jo 9 straipsnio antrą pastraipą,
kadangi:
(1)
Reglamentu (EB) Nr. 853/2004 nustatytos konkrečios gyvūninių maisto produktų higienos taisyklės maisto tvarkymo subjektams. Tame reglamente nustatytos specialios garantijos, taikomos Suomijos ir Švedijos rinkoms skirtiems gyvūniniams maisto produktams. Todėl maisto tvarkymo subjektai, ketinantys pateikti kiaušinius šių valstybių narių rinkai, turi laikytis tam tikrų su salmonelėmis susijusių taisyklių;
(2)
2005 m. spalio 14 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 1688/2005, įgyvendinančiu Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (EB) Nr. 853/2004 nuostatas, taikomas specialioms garantijoms, susijusioms su salmonelėmis Suomijai ir Švedijai skirtose tam tikrų mėsos rūšių ir kiaušinių siuntose (2), nustatytos mėginių ėmimo iš Suomijai ir Švedijai skirtus kiaušinius sudėjusių vištų pulkų, taisyklės. Juo taip pat nustatytos šių mėginių ir šioms dviem valstybėms narėms skirtos tam tikrų rūšių galvijienos, kiaulienos ir paukštienos mėginių tyrimo mikrobiologinių metodų taisyklės;
(3)
2003 m. lapkričio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentu (EB) Nr. 2160/2003 dėl salmonelių ir kitų nurodytų zoonozių sukėlėjų per maistą kontrolės (3) nustatytos taisyklės, kuriomis turi būti užtikrinama, kad būtų imamasi veiksmingų priemonių salmonelėms ir kitiems zoonozių sukėlėjams kontroliuoti. Šioms priemonėms priskiriami minimalūs mėginių ėmimo iš visų vištų dedeklių pulkų vykdant nacionalines salmonelių kontrolės programas reikalavimai;
(4)
2011 m. gegužės 25 d. Komisijos reglamentu (ES) Nr. 517/2011, kuriuo dėl Bendrijos tikslo mažinti tam tikrų salmonelių serotipų paplitimą tarp Gallus gallus rūšies vištų dedeklių įgyvendinamas Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 ir iš dalies keičiamas Reglamentas (EB) Nr. 2160/2003 ir Reglamentas (ES) Nr. 200/2010 (4), nustatytos taisyklės, susijusios su tyrimo sistema, skirta patikrinti, kaip siekiama Sąjungos tikslo mažinti šių serotipų paplitimą vištų dedeklių pulkuose;
(5)
reglamentuose (EB) Nr. 2160/2003 ir (ES) Nr. 517/2011 nustatyti reikalavimai taikomi visiems Sąjungos vištų dedeklių pulkams. Todėl siekiant supaprastinti Sąjungos teisės aktus ir išvengti pakartotinio mėginių ėmimo, turėtų būti suderintos reglamentuose (EB) Nr. 2160/2003, (EB) Nr. 1688/2005 ir (ES) Nr. 517/2011 nustatytos mėginių ėmimo taisyklės;
(6)
visų pirma Reglamento (EB) Nr. 1688/2005 III priedu nustatytos pulkams taikomos mėginių ėmimo taisyklės turėtų būti pakeistos atitinkamomis taisyklėmis, nustatytomis reglamentais (EB) Nr. 2160/2003 ir (ES) Nr. 517/2011. Kadangi šiais dviem reglamentais nustatytos taisyklės yra griežtesnės, toks pakeitimas nedaro poveikio Suomijai ir Švedijai skirtoms specialioms garantijoms. Todėl Reglamento (EB) Nr. 1688/2005 III priedas turėtų būti išbrauktas;
(7)
be to, Tarptautinė standartizacijos organizacija priėmė naują specialų salmonelių aptikimo gyvūnų išmatose ir pirminio gamybos etapo aplinkos mėginiuose standartą, visų pirma EN/ISO standarto 6579-2002/Amd1:2007 D priedą „Salmonelių aptikimas gyvūnų išmatose ir pirminio gamybos etapo aplinkos mėginiuose“. Šis standartas turėtų būti taikomas mėginiams, paimtiems iš Sąjungoje kiaušinius sudėjusių vištų pulkų. Todėl Reglamentu (EB) Nr. 1688/2005 nustatytos mėginių ėmimo taisyklės turėtų būti iš dalies pakeistos taip, kad jose būtų daroma nuoroda į minėtą standartą;
(8)
todėl Reglamentas (EB) Nr. 1688/2005 turėtų būti atitinkamai iš dalies pakeistas;
(9)
šiame reglamente nustatytos priemonės atitinka Maisto grandinės ir gyvūnų sveikatos nuolatinio komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamentas (EB) Nr. 1688/2005 iš dalies keičiamas taip:
(1)
4 ir 5 straipsniai pakeičiami taip:
„4 straipsnis
Mėginių ėmimas iš kiaušinius sudėjusių vištų pulkų
Mėginių ėmimas iš Suomijai ir Švedijai skirtus kiaušinius sudėjusių vištų pulkų, ir šių mėginių mikrobiologinis tyrimas, kaip numatyta Reglamento (EB) Nr. 853/2004 8 straipsnio 2 dalies b punkte, atliekami remiantis:
a)
minimaliais mėginių ėmimo iš vištų dedeklių pulkų reikalavimais, nustatytais Reglamento (EB) Nr. 2160/2003 II priedo B dalies 1 punkte;
b)
vištų dedeklių pulkų stebėsenos reikalavimais, nustatytais Reglamento (ES) Nr. 517/2011 priedo 2 punkte.
5 straipsnis
Mikrobiologiniai mėginių tyrimo metodai
1. Mėginių, paimtų pagal 1-4 straipsnių reikalavimus, mikrobiologiniai tyrimai dėl salmonelių atliekami remiantis metodais, aprašytais šiuose dokumentuose:
a)
1, 2 ir 3 straipsnyje nurodytos mėsos mėginių atveju:
i)
EN/ISO 6579: „Maisto ir pašarų mikrobiologiniai tyrimai - horizontalus metodas Salmonella spp. aptikti“;
ii)
NMKL (Šiaurės šalių maisto analizės komiteto) metodas Nr. 71: „Salmonelių aptikimas maisto produktuose“; arba
iii)
patvirtinti mėsai taikomi metodai, prilyginami metodams, nurodytiems i ir ii punktuose, arba kiti tarptautiniu lygmeniu priimti protokolai, jeigu jie:
-
yra taikomi galvijienai, kiaulienai arba paukštienai ir
-
juos patvirtino trečioji šalis pagal protokolą, nustatytą standarte EN/ISO 16140 „Maisto ir pašarų mikrobiologija. Alternatyvių metodų tvirtinimo protokolas (EN/ISO 16140).
b)
4 straipsnyje nurodytų iš pulkų paimtų mėginių atveju: EN/ISO 6579-2002/Amd1:2007 D priedas. „Salmonelių aptikimas gyvūnų išmatose ir pirminio gamybos etapo aplinkos mėginiuose“.
2. Tarp valstybių narių kilus ginčui dėl 1 dalies a punkte nurodyto mikrobiologinio tyrimo rezultatų, etaloniniu metodu laikoma naujausia EN/ISO 6579 redakcija.“
(2)
III priedas išbraukiamas.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. lapkričio 28 d.


Input:
PADOMES ĪSTENOŠANAS LĒMUMS 2012/172/KĀDP
(2012. gada 23. marts),
ar ko īsteno Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju
EIROPAS SAVIENĪBAS PADOME,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienību,
ņemot vērā Lēmumu 2011/782/KĀDP (2011. gada 1. decembris) par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju (1) un jo īpaši tā 21. panta 1. punktu,
tā kā:
(1)
Padome 2011. gada 1. decembrī pieņēma Lēmumu 2011/782/KĀDP par ierobežojošiem pasākumiem pret Sīriju.
(2)
Ņemot vērā situācijas nopietnību Sīrijā, Lēmuma 2011/782/KĀDP I pielikumā izklāstītais saraksts ar personām un vienībām, kam piemēro ierobežojošos pasākumus, būtu jāpapildina ar jaunām personām un vienībām.
(3)
Būtu jāgroza ieraksti attiecībā uz dažām Lēmuma 2011/782/KĀDP I pielikumā iekļautajām personām un vienību,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Lēmuma 2011/782/KĀDP I pielikumā iekļauto personu un vienību sarakstu papildina ar šā lēmuma I pielikumā uzskaitītajām personām.
2. pants
Lēmuma 2011/782/KĀDP I pielikumā ierakstus attiecībā uz šā lēmuma II pielikumā uzskaitītajām personām un vienību aizstāj ar šā lēmuma II pielikumā izklāstītajiem ierakstiem.
3. pants
Šis lēmums stājas spēkā tā pieņemšanas dienā.
Briselē, 2012. gada 23. martā


Input:
ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (EE) αριθ. 388/2012 ΤΟΥ ΕΥΡΩΠΑΪΚΟΫ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΊΟΥ ΚΑΙ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΊΟΥ
της 19ης Απριλίου 2012
για την τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 428/2009 του Συμβουλίου περί κοινοτικού συστήματος ελέγχου των εξαγωγών, της μεταφοράς, της μεσιτείας και της διαμετακόμισης ειδών διπλής χρήσης
ΤΟ ΕΥΡΩΠΑΪΚΟ ΚΟΙΝΟΒΟΥΛΙΟ ΚΑΙ ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης, και ιδίως το άρθρο 207 παράγραφος 2,
Έχοντας υπόψη την πρόταση της Ευρωπαϊκής Επιτροπής,
Κατόπιν διαβίβασης του σχεδίου νομοθετικής πράξης στα εθνικά κοινοβούλια,
Αποφασίζοντας με τη συνήθη νομοθετική διαδικασία (1),
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 428/2009 του Συμβουλίου (2) απαιτεί τα είδη διπλής χρήσης (συμπεριλαμβανομένου του λογισμικού και της τεχνολογίας) να υποβάλλονται σε αποτελεσματικό έλεγχο όταν εξάγονται από την Ένωση ή διαμετακομίζονται μέσω της Ένωσης, ή παραδίδονται σε τρίτη χώρα ως αποτέλεσμα υπηρεσιών μεσιτείας οι οποίες παρέχονται από μεσίτη που είναι κάτοικος της Ένωσης ή εδρεύει στην Ένωση.
(2)
Για να μπορέσουν τα κράτη μέλη και η Ένωση να συμμορφωθούν με τις διεθνείς υποχρεώσεις που έχουν αναλάβει, το παράρτημα I του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 428/2009 θεσπίζει τον κοινό κατάλογο των ειδών διπλής χρήσης που αναφέρονται στο άρθρο 3 του εν λόγω κανονισμού, που εφαρμόζει τους διεθνώς συμφωνημένους ελέγχους διπλής χρήσης. Οι υποχρεώσεις αυτές ανελήφθησαν στο πλαίσιο της συμμετοχής στην Ομάδα της Αυστραλίας, στο Καθεστώς Ελέγχου Πυραυλικής Τεχνολογίας, στην Ομάδα Πυρηνικών Προμηθευτών, στη Ρύθμιση του Wassenaar και στη σύμβαση για τα Χημικά Όπλα.
(3)
Ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 428/2009 προβλέπει ότι ο κατάλογος του παραρτήματος I ενημερώνεται σύμφωνα με τις συναφείς υποχρεώσεις και δεσμεύσεις, και τις τυχόν τροποποιήσεις αυτών, που έχουν δεχθεί τα κράτη μέλη ως συμβαλλόμενα μέρη διεθνών καθεστώτων μη διάδοσης και διευθετήσεων ελέγχου των εξαγωγών ή με την κύρωση των οικείων διεθνών Συνθηκών.
(4)
Το παράρτημα I του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 428/2009 θα πρέπει να τροποποιηθεί προκειμένου να ληφθούν υπόψη οι αλλαγές που συμφωνήθηκαν στην Ομάδα της Αυστραλίας, στην Ομάδα Πυρηνικών Προμηθευτών, στο Καθεστώς Ελέγχου Πυραυλικής Τεχνολογίας και στη Ρύθμιση του Wassenaar μετά την έκδοση του εν λόγω κανονισμού.
(5)
Για να διευκολυνθούν οι αναφορές για τις αρχές ελέγχου των εξαγωγών και τους οικονομικούς παράγοντες, θα πρέπει να δημοσιευθεί αναπροσαρμοσμένη και ενοποιημένη έκδοση του παραρτήματος I του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 428/2009.
(6)
Συνεπώς, ο κανονισμός (ΕΚ) αριθ. 428/2009 θα πρέπει να τροποποιηθεί ανάλογα,
ΕΞΕΔΩΣΑΝ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Το παράρτημα I του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 428/2009 αντικαθίσταται από το κείμενο στο παράρτημα του παρόντος κανονισμού.
Άρθρο 2
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την τριακοστή ημέρα από τη δημοσίευσή του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Στρασβούργο, 19 Απριλίου 2012.


Input:
DECISÃO DA COMISSÃO
de 1 de Outubro de 2010
que autoriza um laboratório na Rússia a realizar testes serológicos de controlo da eficácia da vacinação anti-rábica
[notificada com o número C(2010) 6684]
(Texto relevante para efeitos do EEE)
(2010/591/UE)
A COMISSÃO EUROPEIA,
Tendo em conta o Tratado sobre o Funcionamento da União Europeia,
Tendo em conta a Decisão 2000/258/CE do Conselho, de 20 de Março de 2000, que designa um instituto específico responsável pela fixação dos critérios necessários à normalização dos testes serológicos de controlo da eficácia da vacinação anti-rábica (1), e, nomeadamente, o seu artigo 3.o, n.o 2,
Considerando o seguinte:
(1)
A Decisão 2000/258/CE designa o laboratório da Agence française de sécurité sanitaire des aliments de Nancy (AFSSA de Nancy) como instituto específico responsável pela fixação dos critérios necessários à normalização dos testes serológicos de controlo da eficácia da vacinação anti-rábica. Essa decisão especifica igualmente as atribuições do referido laboratório.
(2)
Em especial, a AFSSA de Nancy deve avaliar os laboratórios nos Estados-Membros e países terceiros com vista à sua autorização para proceder aos testes serológicos de controlo da eficácia da vacinação anti-rábica.
(3)
A autoridade competente da Rússia apresentou um pedido de aprovação de um laboratório desse país terceiro para a realização dos referidos testes serológicos.
(4)
A AFSSA de Nancy avaliou esse laboratório e apresentou à Comissão um relatório de avaliação favorável em 19 de Fevereiro de 2010.
(5)
Por conseguinte, o referido laboratório deve ser autorizado a realizar testes serológicos de controlo da eficácia da vacinação anti-rábica em cães, gatos e furões.
(6)
As medidas previstas na presente decisão estão em conformidade com o parecer do Comité Permanente da Cadeia Alimentar e da Saúde Animal,
ADOPTOU A PRESENTE DECISÃO:
Artigo 1.o
Autoriza-se o seguinte laboratório a realizar testes serológicos de controlo da eficácia da vacinação anti-rábica em cães, gatos e furões, tal como previsto no artigo 3.o, n.o 2, da Decisão 2000/258/CE:
«Federal Centre for Animal Health (FGI “ARRIAH”), 600901 Vladimir, Urjvets, Rússia».
Artigo 2.o
A presente decisão é aplicável a partir de 15 de Outubro de 2010.
Artigo 3.o
Os Estados-Membros são os destinatários da presente decisão.
Feito em Bruxelas, em 1 de Outubro de 2010.


Input:
KOMISIJOS REGLAMENTAS (ES) Nr. 990/2010
2010 m. lapkričio 4 d.
kuriuo į saugomų kilmės vietos nuorodų ir saugomų geografinių nuorodų registrą įtraukiamas pavadinimas [Jabłka łąckie (SGN)]
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2006 m. kovo 20 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 510/2006 dėl žemės ūkio produktų ir maisto produktų geografinių nuorodų ir kilmės vietos nuorodų apsaugos (1), ypač į jo 7 straipsnio 4 dalies pirmą pastraipą,
kadangi:
(1)
Remiantis Reglamento (EB) Nr. 510/2006 6 straipsnio 2 dalies pirma pastraipa, Lenkijos paraiška įregistruoti pavadinimą Jabłka łąckie paskelbta Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje (2).
(2)
Prieštaravimo pareiškimų pagal Reglamento (EB) Nr. 510/2006 7 straipsnį Komisija negavo, todėl šis pavadinimas turi būti įregistruotas,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Šio reglamento priede nurodytas pavadinimas įregistruojamas.
2 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja dvidešimtą dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2010 m. lapkričio 4 d.


Input:
KOMMISSIONENS DIREKTIV 2011/10/EU
av den 8 februari 2011
om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG för att ta upp bifentrin som ett verksamt ämne i bilaga I till direktivet
(Text av betydelse för EES)
EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,
med beaktande av Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (1), särskilt artikel 16.2 andra stycket, och
av följande skäl:
(1)
I kommissionens förordning (EG) nr 1451/2007 av den 4 december 2007 om andra fasen av det tioåriga arbetsprogram som avses i artikel 16.2 i Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (2) fastställs en förteckning över verksamma ämnen som ska utvärderas för att eventuellt tas upp i bilagorna I, IA eller IB till direktiv 98/8/EG. I den förteckningen ingår bifentrin.
(2)
I enlighet med förordning (EG) nr 1451/2007 har bifentrin utvärderats i överensstämmelse med artikel 11.2 i direktiv 98/8/EG för användning i produkttyp 8, träskyddsmedel, som definieras i bilaga V till det direktivet.
(3)
Frankrike utsågs till rapporterande medlemsstat och överlämnade den behöriga myndighetens rapport tillsammans med en rekommendation till kommissionen den 3 januari 2008 i enlighet med artikel 14.4 och 14.6 i förordning (EG) nr 1451/2007.
(4)
Den behöriga myndighetens rapport har granskats av medlemsstaterna och kommissionen. I enlighet med artikel 15.4 i förordning (EG) nr 1451/2007 infördes resultaten från granskningen i en granskningsrapport vid mötet i ständiga kommittén för biocidprodukter den 24 september 2010.
(5)
De utvärderingar som gjorts visar att biocidprodukter som används som träskyddsmedel och som innehåller bifentrin kan förväntas uppfylla kraven i artikel 5 i direktiv 98/8/EG. Bifentrin bör därför tas upp i bilaga I till det direktivet.
(6)
Alla potentiella användningsområden har inte utvärderats på unionsnivå. Av det skälet bör medlemsstaterna utvärdera de användningsområden eller exponeringsscenarier och de risker för delar av miljön och populationer som inte på ett representativt sätt ingår i riskbedömningen på EU-nivå. Medlemsstaterna bör också, när de godkänner produkter, se till att lämpliga åtgärder vidtas eller särskilda villkor införs för att minska identifierade risker till godtagbara nivåer.
(7)
Oacceptabla risker identifierades för icke-professionella användare. Det bör därför föreskrivas att produktgodkännanden begränsas till industriell eller yrkesmässig användning såvida det inte visas i ansökan om godkännande att riskerna för icke-professionella användare kan reduceras till godtagbara nivåer i enlighet med artikel 5 i, och bilaga VI till, direktiv 98/8/EG.
(8)
Mot bakgrund av de antaganden som gjordes under riskbedömningen bör det föreskrivas att produkter som godkänts för industriell och/eller yrkesmässig användning används med lämplig personlig skyddsutrustning, såvida det inte kan visas i ansökan om produktgodkännande att riskerna för industriella och/eller yrkesmässiga användare kan reduceras till en godtagbar nivå på andra sätt.
(9)
Med hänsyn till de risker som identifierats måste lämpliga åtgärder vidtas för att skydda mark och vatten. Det är därför lämpligt att föreskriva att instruktioner utfärdas om att nyligen behandlat virke efter behandling ska lagras under tak och/eller på ett ogenomträngligt hårt underlag och att lakvatten från applicering av produkter som används som träskyddsmedel och som innehåller bifentrin kan samlas upp för återanvändning eller bortskaffande. Det är dessutom lämpligt att föreskriva att produkterna inte får användas för behandling på plats av virke utomhus eller för behandling av virke som antingen kommer att vara ständigt utsatt för väder och vind eller skyddas mot väder och vind men ofta utsätts för väta (användningsklass 3 enligt OECD:s definition (3), såvida inte uppgifter lämnas som visar att produkten kommer att uppfylla kraven i artikel 5 i, och bilaga VI till, direktiv 98/8/EG, om så behövs genom tillämpning av lämpliga riskminskningsåtgärder.
(10)
Det är viktigt att bestämmelserna i detta direktiv börjar tillämpas samtidigt i alla medlemsstater så att de biocidprodukter på marknaden som innehåller det verksamma ämnet bifentrin behandlas likvärdigt, och även för att generellt sett främja en väl fungerande marknad för biocidprodukter.
(11)
En rimlig tid bör förflyta innan ett verksamt ämne tas upp i bilaga I till direktiv 98/8/EG för att medlemsstaterna och de berörda parterna ska ges möjlighet att förbereda sig för att uppfylla de nya kraven och för att sökande som har utarbetat dokumentation till fullo ska kunna åtnjuta den tioåriga dataskyddsperiod som räknas från dagen för upptagandet i enlighet med artikel 12.1 c ii i direktiv 98/8/EG.
(12)
Efter upptagandet bör medlemsstaterna ges en rimlig tidsfrist för att genomföra artikel 16.3 i direktiv 98/8/EG.
(13)
Direktiv 98/8/EG bör därför ändras i enlighet med detta.
(14)
De åtgärder som föreskrivs i detta direktiv är förenliga med yttrandet från ständiga kommittén för biocidprodukter.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
Bilaga I till direktiv 98/8/EG ska ändras i enlighet med bilagan till det här direktivet.
Artikel 2
Införlivande
1. Medlemsstaterna ska senast den 31 januari 2012 anta och offentliggöra de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv.
De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 februari 2013.
När en medlemsstat antar bestämmelserna ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.
2. Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.
Artikel 3
Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.
Artikel 4
Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.
Utfärdat i Bryssel den 8 februari 2011.


Input:
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS LĒMUMS
(2012. gada 7. augusts),
ar ko groza Īstenošanas lēmumu 2012/262/ES, ar kuru groza Lēmumu 2008/589/EK, ar ko izveido īpašu kontroles un inspekcijas programmu attiecībā uz Baltijas jūras mencu krājumiem
(2012/468/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 2009. gada 20. novembra Regulu (EK) Nr. 1224/2009, ar ko izveido Kopienas kontroles sistēmu, lai nodrošinātu atbilstību kopējās zivsaimniecības politikas noteikumiem, un groza Regulas (EK) Nr. 847/96, (EK) Nr. 2371/2002, (EK) Nr. 811/2004, (EK) Nr. 768/2005, (EK) Nr. 2115/2005, (EK) Nr. 2166/2005, (EK) Nr. 388/2006, (EK) Nr. 509/2007, (EK) Nr. 676/2007, (EK) Nr. 1098/2007, (EK) Nr. 1300/2008 un (EK) Nr. 1342/2008, un atceļ Regulas (EEK) Nr. 2847/93, (EK) Nr. 1627/94 un (EK) Nr. 1966/2006 (1), un jo īpaši tās 95. pantu,
tā kā:
(1)
Ar Komisijas Lēmumu 2008/589/EK (2) ir izveidota īpaša kontroles un inspekcijas programma, kas piemērojama četru gadu laikposmā, lai nodrošinātu to, ka tiek saskaņoti īstenots ar Padomes Regulu (EK) Nr. 1098/2007 (3) izveidotais daudzgadu plāns Baltijas jūras mencu krājumiem un zvejniecībām, kas šos krājumus izmanto.
(2)
Lai labotu pārrakstīšanās kļūdu, kas pieļauta Komisijas Īstenošanas lēmuma 2012/262/ES (4) pieņemšanas procedūrā, un attiecīgi panāktu, lai minētais lēmums ir saskaņā ar Zvejniecības un akvakultūras komisijas atzinumu, frāze “vai var tikt iesaistīti” būtu jāsvītro no minētā lēmuma 1. panta 3. punkta.
(3)
Tāpēc būtu attiecīgi jāgroza Īstenošanas lēmums 2012/262/ES.
(4)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņoti ar attiecīgajām dalībvalstīm.
(5)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Zvejniecības un akvakultūras komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Īstenošanas lēmuma 2012/262/ES 1. panta 3. punktu aizstāj ar šādu:
“3. Lēmuma 2. pantu aizstāj ar šādu:
“2. pants
Darbības joma
“3.1. Īpašā kontroles un inspekcijas programma aptver šādu darbību kontroli un inspekciju:
a)
zvejas darbības, ko veic ar zvejas kuģiem, kas minēti Regulas (EK) Nr. 1098/2007 2. pantā, un jebkura garuma zvejas kuģiem, kuri ir iesaistīti lašu zvejā;
b)
visas saistītās darbības, tostarp zvejas produktu izkraušana, svēršana, tirdzniecība, transportēšana, uzglabāšana un izkrāvumu un pārdošanas reģistrēšana.
2. Īpašo kontroles un inspekcijas programmu piemēro piecus gadus.” ”
2. pants
Šis lēmums stājas spēkā nākamajā dienā pēc tā publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Briselē, 2012. gada 7. augustā


Input:
NEUVOSTON PÄÄTÖS,
annettu 26 päivänä heinäkuuta 2010,
Euroopan yhteisön sekä Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välisen, näiden valtioiden osallistumista Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston toimintaan koskevista yksityiskohtaisista säännöistä tehdyn järjestelyn tekemisestä unionin puolesta
(2010/490/EU)
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 77 artiklan 2 kohdan b alakohdan ja 74 artiklan yhdessä 218 artiklan 6 kohdan a alakohdan v alakohdan kanssa,
ottaa huomioon Euroopan komission ehdotuksen,
ottaa huomioon Euroopan parlamentin hyväksynnän,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston perustamisesta 26 päivänä lokakuuta 2004 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 2007/2004 (1) 21 artiklan 3 kohdan mukaan Schengenin säännöstön täytäntöönpanoon, soveltamiseen ja kehittämiseen osallistuvat valtiot osallistuvat viraston toimintaan. Osallistumista koskevat yksityiskohtaiset säännöt määritellään unionin ja kyseisten valtioiden välisillä lisäjärjestelyillä.
(2)
Komission saatua tarvittavat valtuudet 11 päivänä maaliskuuta 2008, Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan kanssa on saatettu päätökseen neuvottelut järjestelyn tekemiseksi näiden valtioiden osallistumista Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston toimintaan koskevista yksityiskohtaisista säännöistä.
(3)
Lissabonin sopimuksen tultua voimaan 1 päivänä joulukuuta 2009 Euroopan unioni korvaa Euroopan yhteisön, jonka seuraaja se on.
(4)
Euroopan unionista tehtyyn sopimukseen ja Euroopan unionin toiminnasta tehtyyn sopimukseen liitetyn, Tanskan asemasta tehdyn pöytäkirjan 1 ja 2 artiklan mukaisesti Tanska ei osallistu tämän päätöksen tekemiseen, se ei sido Tanskaa eikä sitä sovelleta Tanskaan. Koska tämä päätös perustuu Schengenin säännöstöön, Tanska päättää pöytäkirjan 4 artiklan mukaisesti kuuden kuukauden kuluessa siitä päivästä, jona neuvosto on hyväksynyt tämän päätöksen, saattaako se sen osaksi kansallista lainsäädäntöään.
(5)
Tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Yhdistynyt kuningaskunta ei osallistu, Ison-Britannian ja Pohjois-Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 29 päivänä toukokuuta 2000 tehdyn neuvoston päätöksen 2000/365/EY (2) mukaisesti. Yhdistynyt kuningaskunta ei siten osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, se ei sido Yhdistynyttä kuningaskuntaa eikä sitä sovelleta Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.
(6)
Tällä päätöksellä kehitetään Schengenin säännöstön määräyksiä, joihin Irlanti ei osallistu, Irlannin pyynnöstä saada osallistua joihinkin Schengenin säännöstön määräyksiin 28 päivänä helmikuuta 2002 tehdyn neuvoston päätöksen 2002/192/EY (3) mukaisesti. Irlanti ei siten osallistu tämän päätöksen hyväksymiseen, se ei sido Irlantia eikä sitä sovelleta Irlantiin.
(7)
Järjestely olisi tehtävä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Hyväksytään unionin puolesta Euroopan yhteisön sekä Sveitsin valaliiton ja Liechtensteinin ruhtinaskunnan välinen järjestely näiden valtioiden osallistumista Euroopan unionin jäsenvaltioiden operatiivisesta ulkorajayhteistyöstä huolehtivan viraston toimintaan koskevista yksityiskohtaisista säännöistä (4), jäljempänä ’järjestely’.
2 artikla
Neuvoston puheenjohtaja valtuutetaan nimeämään yksi tai useampi henkilö, jolla on oikeus tallettaa unionin puolesta järjestelyn 9 artiklan 4 kohdassa tarkoitettu hyväksymisasiakirja ilmauksena unionin suostumuksesta tulla järjestelyn sitomaksi ja oikeus tehdä seuraava ilmoitus:
”Lissabonin sopimuksen tultua voimaan 1 päivänä joulukuuta 2009 Euroopan unioni korvaa Euroopan yhteisön, jonka seuraaja se on, ja kyseisestä päivästä lähtien se käyttää kaikkia Euroopan yhteisön oikeuksia ja ottaa vastatakseen kaikki Euroopan yhteisön velvoitteet. Järjestelyn tekstissä olevia viittauksia ’Euroopan yhteisöön’ on siten tilanteen mukaan pidettävä viittauksina ’Euroopan unioniin’.”
3 artikla
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
4 artikla
Tämä päätös julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tehty Brysselissä 26 päivänä heinäkuuta 2010.


Input:
BESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 25 februari 2011
tot vaststelling van minimumvoorschriften voor de grensoverschrijdende verwerking van documenten die door de bevoegde autoriteiten elektronisch zijn ondertekend krachtens Richtlijn 2006/123/EG van het Europees Parlement en de Raad betreffende diensten op de interne markt
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2011) 1081)
(Voor de EER relevante tekst)
(2011/130/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 2006/123/EG van het Europees Parlement en de Raad van 12 december 2006 betreffende diensten op de interne markt (1), en met name artikel 8, lid 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Verrichters van diensten die onder Richtlijn 2006/123/EG vallen, moeten de voor de toegang tot en de uitoefening van hun activiteiten vereiste procedures en formaliteiten via de één-loketten en met elektronische middelen kunnen afwikkelen. Binnen de in artikel 5, lid 3, van Richtlijn 2006/123/EG vastgestelde grenzen kan het nog steeds het geval zijn dat de dienstverrichters originele documenten, voor eensluidend gewaarmerkte kopieën of authentieke vertalingen moeten indienen ter afwikkeling van dergelijke procedures en formaliteiten. In dergelijke gevallen kan het nodig zijn dat de dienstverrichters documenten indienen die digitaal door de bevoegde autoriteiten zijn ondertekend.
(2)
Het grensoverschrijdende gebruik van geavanceerde elektronische handtekeningen die op een gekwalificeerd certificaat berusten is vergemakkelijkt door Beschikking 2009/767/EG van de Commissie van 16 oktober 2009 inzake maatregelen voor een gemakkelijker gebruik van elektronische procedures via het „één-loket” in het kader van Richtlijn 2006/123/EG van het Europees Parlement en de Raad betreffende diensten op de interne markt (2), waarbij de lidstaten er onder andere toe worden verplicht risicobeoordelingen uit te voeren alvorens deze elektronische handtekeningen verplicht te stellen voor dienstverrichters en waarbij regels worden vastgesteld voor de aanvaarding door de lidstaten van geavanceerde elektronische handtekeningen die op gekwalificeerde certificaten zijn gebaseerd en al dan niet met een veilig middel voor het aanmaken van handtekeningen zijn aangemaakt. Beschikking 2009/767/EG gaat echter niet in op de formaten voor elektronische handtekeningen in door de bevoegde autoriteiten afgegeven documenten die door de dienstverrichters ter afwikkeling van de desbetreffende procedures en formaliteiten moeten worden ingediend.
(3)
Aangezien de bevoegde autoriteiten in de lidstaten momenteel verschillende formaten voor geavanceerde elektronische handtekeningen gebruiken om hun documenten elektronisch te ondertekenen, kunnen de ontvangende lidstaten die deze documenten moeten verwerken technische problemen ondervinden ten gevolge van de verscheidenheid aan gebruikte handtekeningformaten. Om dienstverrichters in staat te stellen met elektronische middelen hun procedures en formaliteiten grensoverschrijdend af te wikkelen, moet ervoor worden gezorgd dat ten minste enkele formaten voor geavanceerde elektronische handtekeningen door de lidstaten technisch kunnen worden ondersteund wanneer zij documenten ontvangen die door de bevoegde autoriteiten van andere lidstaten elektronisch zijn ondertekend. Het definiëren van een aantal door de ontvangende lidstaat technisch te ondersteunen formaten voor geavanceerde digitale handtekeningen maakt een grotere mate van automatisering mogelijk en bevordert de grensoverschrijdende interoperabiliteit van de elektronische procedures.
(4)
De lidstaten waarvan de bevoegde autoriteiten andere dan de algemeen ondersteunde formaten voor digitale handtekeningen gebruiken, hebben mogelijk andere valideringswijzen ingevoerd met behulp waarvan hun handtekeningen ook grensoverschrijdend kunnen worden geverifieerd. Om ervoor te zorgen dat de ontvangende lidstaten op deze valideringsinstrumenten kunnen vertrouwen, moet in dergelijke gevallen informatie over deze instrumenten op een gemakkelijk toegankelijke wijze beschikbaar worden gesteld, tenzij de benodigde informatie al in de elektronische documenten, in de elektronische handtekeningen of in de elektronische documentdragers zelf is opgenomen.
(5)
Dit besluit laat onverlet dat de lidstaten bepalen wat als een origineel, een voor eensluidend gewaarmerkte kopie of een authentieke vertaling wordt beschouwd. Het heeft slechts tot doel de verificatie van elektronische handtekeningen te vergemakkelijken waar deze worden gebruikt in de originelen, voor eensluidend gewaarmerkte kopieën of authentieke vertalingen die dienstverrichters mogelijk via de één-loketten moeten indienen.
(6)
Teneinde de lidstaten in de gelegenheid te stellen de nodige technische instrumenten in te voeren, is het aangewezen dat dit besluit met ingang van 1 augustus 2011 van toepassing is.
(7)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité dienstenrichtlijn,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Referentieformaat voor elektronische handtekeningen
1. De lidstaten brengen de nodige technische middelen tot stand om de elektronisch ondertekende documenten te kunnen verwerken die dienstverrichters ter afwikkeling van procedures en formaliteiten via de één-loketten indienen, zoals bepaald in artikel 8 van Richtlijn 2006/123/EG, en die door de bevoegde autoriteiten van andere lidstaten zijn ondertekend met een geavanceerde elektronische XML-, CMS- of PDF-handtekening in het BES- of EPES-formaat, die aan de technische specificaties in de bijlage voldoet.
2. De lidstaten waarvan de bevoegde autoriteiten de in de eerste alinea bedoelde documenten met andere dan de in die alinea bedoelde formaten voor digitale handtekeningen ondertekenen, stellen de Commissie op de hoogte van bestaande valideringsmogelijkheden waarmee andere lidstaten de ontvangen elektronische handtekeningen online, kosteloos en op een voor niet-moedertaalsprekers te begrijpen wijze kunnen valideren, tenzij de benodigde informatie al in het document of in de elektronische handtekening of elektronische documentdrager is opgenomen. De Commissie zal deze informatie beschikbaar stellen aan alle lidstaten.
Artikel 2
Toepassing
Dit besluit is van toepassing met ingang van 1 augustus 2011.
Artikel 3
Adressaten
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 25 februari 2011.


Input:
NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 256/2010
z 25. marca 2010,
ktorým sa do Registra chránených označení pôvodu a chránených zemepisných označení zapisuje názov [Alubia de La Bañeza-León (CHZO)]
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 510/2006 z 20. marca 2006 o ochrane zemepisných označení a označení pôvodu poľnohospodárskych výrobkov a potravín (1), a najmä na jeho článok 7 ods. 4 prvý pododsek,
keďže:
(1)
V súlade s článkom 6 ods. 2 prvým pododsekom a podľa článku 17 ods. 2 nariadenia (ES) č. 510/2006 bola žiadosť o zápis názvu „Alubia de La Bañeza-León“ do registra, ktorú predložilo Španielsko, uverejnená v Úradnom vestníku Európskej únie (2).
(2)
Keďže Komisii nebola v súlade s článkom 7 nariadenia (ES) č. 510/2006 oznámená žiadna námietka, tento názov sa teda musí zapísať do registra,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Názov uvedený v prílohe k tomuto nariadeniu sa zapisuje do registra.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 25. marca 2010


Input:
32011D0047
L 021/3
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
ODLUKA KOMISIJE
od 20. siječnja 2011.
o odstupanju od pravila podrijetla utvrđenih u Odluci Vijeća 2001/822/EZ u pogledu šećera iz Nizozemskih Antila
(priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 140)
(2011/47/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Odluku Vijeća 2001/822/EZ od 27. studenoga 2001. o pridruživanju prekomorskih zemalja i područja Europskoj zajednici („Odluka o prekomorskom pridruživanju”) (1), a posebno članak 37. njezinog Priloga III.,
budući da:
(1)
Prilog III. Odluci 2001/822/EZ odnosi se na definiciju pojma „proizvodi s podrijetlom” i na načine administrativne suradnje. Člankom 37. Priloga predviđeno je da se odstupanja od tih pravila podrijetla mogu usvojiti, ako je to opravdano potrebama razvoja postojećih industrija ili stvaranjem novih industrija u nekoj zemlji ili području.
(2)
Odlukom Komisije 2009/699/EZ (2) odbijen je zahtjev za produljenje ranijih odstupanja koji je podnesen 2009., a odobreno je novo odstupanje za količine za koje su Nizozemskim Antilima dodijeljene uvozne dozvole za šećer koje je bilo zatraženo za razdoblje od 2009. do 2010.
(3)
Prema tromjesečnim izvješćima o iskorištenim količinama na temelju Odluke 2009/699/EZ koja su Nizozemski Antili dostavili Komisiji, trošenje odobrenih odstupanja od 7 000 tona za 2010. trenutačno se kreće oko 2 500 tona godišnje.
(4)
Nizozemska je 24. kolovoza 2010. u ime Nizozemskih Antila zatražila novo odstupanje od pravila podrijetla utvrđenih u Prilogu III. Odluci 2001/822/EZ za razdoblje od 1. siječnja 2011. do 31. prosinca 2013., kada prestaje važiti i Odluka 2001/822/EZ. Nizozemski Antili su 8. rujna i 11. listopada 2010. dali dodatne informacije. Zahtjevom je obuhvaćena ukupna godišnja količina od 7 000 tona šećernih proizvoda podrijetlom iz trećih zemalja prerađenih u Nizozemskim Antilima radi izvoza u Uniju.
(5)
Zahtjev za odstupanje ima za cilj omogućiti korištenje sirovog šećera iz trećih zemalja u Nizozemskim Antilima za aromatiziranje, bojenje, mljevenje i preradu u šećerne kocke i da time dobije oznaku podrijetla iz PZP-a (prekomorske zemlje i područja). Nizozemski Antili povrh toga zahtijevaju da se za godine 2011., 2012. i 2013. godišnja količina za koju se privremeno može dopustiti kumulacija podrijetla AKP/EU-PZP na temelju članka 6. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ utvrdi na 7 000 tona.
(6)
Zahtjev za novo odstupanje temelji se na zahtjevima u vezi kvalitete, te se navodi da šećer iz AKP-a u karipskom području ne ispunjava mjerila za proizvodnju šećera visoke kvalitete namijenjenog za kupce u Uniji, i na raspoloživosti te se navodi kako šećera iz Kariba zbog klimatskih uvjeta stalno nedostaje. Nadalje, države AKP-a svoju proizvodnju šećera sve više izvoze izravno u Sjedinjene države i Uniju. Osim toga, Unija ne proizvodi šećernu trsku koja se rabi za dobivanje krajnjeg proizvoda. Stoga bi bilo opravdano da u Nizozemske Antile sirovi šećer dolazi iz susjednih trećih zemalja koje nisu države AKP-a, PZP-a ili Unije.
(7)
U dodatno dostavljenim informacijama Nizozemska navodi kako šećerna industrija u Nizozemskim Antilima, koja bi trebala imati koristi od zatraženog odstupanja, teži diversifikaciji poslovanja kroz proizvodnju mješavina i „biošećera”, koji su oboje namijenjeni izrazito različitim tržištima od tržišta za šećerne proizvodi za koje je podnesen zahtjev za odstupanje. Diversifikacija je trenutačno još uvijek nedovoljna te bi odstupanje bilo potrebno kako bi se zaradio kapital potreban za ulaganja u daljnju diversifikaciju.
(8)
Zatraženo odstupanje od pravila podrijetla utvrđenih u Prilogu III. Odluci 2001/822/EZ za količinu od 7 000 tona za proizvode iz oznaka KN 1701 11 90, 1701 99 10 i 1701 91 00 opravdano je u skladu s člankom 37. stavcima 1., 3. i 7. tog Priloga pod određenim uvjetima kojima se želi postići ravnoteža između legitimnih interesa gospodarskih subjekata u PZP-u i ciljeva vanjske dimenzije organizacije tržišta šećera Unije.
(9)
Legitimnim interesima Nizozemskih Antila ide u prilog da se odstupanje odnosi na proizvode koji uključuju stvarnu preradu i da dodana vrijednost sirovom šećeru iznosi barem 45 % vrijednosti gotovog proizvoda. Nadalje, odobrenje odstupanja doprinijet će osposobljenosti postojeće industrije za nastavak izvoza u Uniju. Očekuje se da će zatraženo odstupanje stvoriti prihod potreban za financiranje daljnjih ulaganja u diversifikaciju proizvoda ili djelatnosti, tako da navedena industrija više neće trebati zahtijevati ovu vrstu odstupanja.
(10)
Dodatno, pravila o kumulaciji podrijetla ne predviđaju rješenje za šećernu industriju u Nizozemskim Antilima. Člankom 6. stavkom 4. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ određeni su rokovi i količine za koje je privremeno dopuštena kumulacija podrijetla i ti su rokovi i količine u skladu s ciljevima zajedničke organizacije tržišta Unije, dok se istodobno u obzir uzimaju i legitimni interesi gospodarskih subjekata PZP-a. Te količine se postupno smanjuju i konačno će se ukinuti i svesti na nula tona 1. siječnja 2011.
(11)
Postupno ukidanje kumulacije porijekla AKP/EZ-PZP za šećer u skladu s člankom 6. stavkom 4. Priloga III. Odluci 2001/822/EZ odraz je namjere Unije da posebna pravila o podrijetlu za šećer budu restriktivnija kako bi se dužna pažnja posvetila gospodarskim subjektima Unije na tržištu šećera. To načelo treba primijeniti za određivanje količina za koje se odobrava odstupanje. Postupno ukidanje opravdano je i zbog toga što Unija planira pregovarati o sporazumima o slobodnoj trgovini sa zemljama Latinske Amerike iz kojih uglavnom dolazi šećer u Nizozemske Antile. Ako se ima na umu namjera industrije Nizozemskih Antila da diversificira svoje poslovanje i odmakne se od obične proizvodnje šećera koja zahtijeva odstupanje poput ovog, količine za odstupanje bi se s vremenom trebale postupno ukinuti.
(12)
S obzirom na nisku iskorištenost količina predviđenih ranijim odstupanjima primjereno je za početnu količinu predvidjeti dvostruku količinu trenutačne iskorištenosti, čime se uvažava mogućnost postojeće industrije da nastavi izvoziti u Uniju. U skladu s predviđenim postupnim ukidanjem količine treba kroz zatraženo razdoblje smanjivati postupno. To postupno ukidanje treba istodobno omogućiti stvaranje prihoda potrebnih za financiranje daljnjih ulaganja u Nizozemskim Antilima te će potaknuti tamošnju šećernu industriju da ubrza planiranu diversifikaciju.
(13)
Stoga bi se pod uvjetom da su ispunjeni određeni uvjeti koji se tiču količina, nadzora i trajanja trebalo odobriti odstupanje za 5 000 tona za 2011., 3 000 tona za 2012. i 1 500 tona za 2013.
(14)
Ako bude u skladu s tim uvjetima, ovo odstupanje ne može ozbiljno ugroziti gospodarske sektore ili postojeću industriju u Uniji.
(15)
Uredbom Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/93 o Carinskom zakoniku Zajednice (3) utvrđuju se pravila za upravljanje carinskim kvotama. Ta pravila trebalo bi primjenjivati mutatis mutandis na upravljanje količinom za koju se odobrava dotično odstupanje.
(16)
Budući da postojeće odstupanje prestaje važiti 31. prosinca 2010. i da je novo odstupanje zatraženo za razdoblje koje počinje 1. siječnja 2011. i traje do 31. prosinca 2013., zatraženo odstupanje treba primjenjivati od 1. siječnja 2011. za navedeno razdoblje.
(17)
Mjere predviđene ovom Odlukom u skladu su s mišljenjem Odbora za Carinski zakonik,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Odstupajući od Priloga III. Odluci 2001/822/EZ smatra se da su proizvodi od šećera prerađeni u Nizozemskim Antilima oznaka KN 1701 11 90, 1701 99 10 i 1701 91 00 proizvodi s podrijetlom iz Nizozemskih Antila, ako su dobiveni od šećera bez podrijetla, u skladu s uvjetima iz članaka 2., 3. i 4. ove Odluke.
Članak 2.
Odstupanje predviđeno člankom 1. primjenjuje se na proizvode i količine iz Nizozemskih Antila određene u Prilogu koji su prijavljeni za slobodan promet u Uniji u razdoblju od 1. siječnja 2011. do 31. prosinca 2013.
Članak 3.
Članci 308.a, 308.b i 308.c Uredbe (EEZ) br. 2454/93 koji se odnose na upravljanje carinskim kvotama primjenjuju se mutatis mutandis na upravljanje količinom iz Priloga ovoj Odluci.
Članak 4.
Carinska tijela Nizozemskih Antila poduzimaju mjere potrebne za obavljanje količinskih provjera izvoza proizvoda iz članka 2.
Sve potvrde o prometu robe EUR. 1 koje izdaju i vezi s tim proizvodima moraju sadržavati uputu na ovu Odluku.
Nadležna tijela Nizozemskih Antila Komisiji tromjesečno dostavljaju izvještaje o količinama za koje je su izdali potvrde o prometu robe EUR.1 u skladu s ovom Odlukom i o serijskim brojevima tih potvrda.
Članak 5.
Polje 7. potvrda o prometu robe EUR.1 koja se izdaju u skladu s ovom Odlukom sadrži jednu od sljedećih unosa:
-
„Derogation - Decision 2011/47/EU”,
-
„Dérogation - Décision 2011/47/UE”.
Članak 6.
Ova Odluka primjenjuje se od 1. siječnja 2011. do 31. prosinca 2013.
Članak 7.
Ova je Oduka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 20. siječnja 2011.


Input:
RÅDETS AFGØRELSE
af 29. november 2011
om undertegnelse på Unionens vegne af den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester
(2011/853/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 114 sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Rådet gav den 16. juli 1999 Kommissionen bemyndigelse til i Europarådet og på vegne af Det Europæiske Fællesskab at forhandle om en konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester.
(2)
Den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester (»konventionen«) blev vedtaget af Europarådet den 24. januar 2001.
(3)
Konventionen indeholder et regelsæt, der er næsten identisk med det, som fremgår af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 98/84/EF af 20. november 1998 om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester (1).
(4)
Konventionen trådte i kraft den 1. juli 2003 og er åben for undertegnelse for Unionen og dens medlemsstater.
(5)
Konventionens undertegnelse vil bidrage til at udvide anvendelsen af bestemmelser, der svarer til bestemmelserne i direktiv 98/84/EF, ud over Unionens grænser og vil etablere et regelsæt for adgangsstyrede tjenester, der er fælles for hele det europæiske kontinent.
(6)
Unionen har med vedtagelsen af direktiv 98/84/EF udøvet sin interne kompetence på de områder, der er omfattet af konventionen, bortset fra artikel 6 og 8 heri, for så vidt som artikel 8 vedrører bestemmelser i henhold til artikel 6. Konventionen bør derfor undertegnes af både Unionen og dens medlemsstater.
(7)
Konvention bør undertegnes på vegne af Unionen med forbehold af dens indgåelse -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Der gives herved på Unionens vegne bemyndigelse til undertegnelse af den europæiske konvention om retlig beskyttelse af adgangsstyrede og adgangsstyrende tjenester med forbehold af indgåelse af konventionen.
Teksten til konventionen er knyttet til denne afgørelse.
Artikel 2
Formanden for Rådet bemyndiges hermed til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at undertegne konventionen på Unionens vegne.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Bruxelles, den 29. november 2011.


Input:
REGOLAMENT (UE) Nru 765/2012 TAL-PARLAMENT EWROPEW U TAL-KUNSILL
tat-13 ta’ Ġunju 2012
li jemenda r-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1225/2009 dwar il-protezzjoni kontra l-importazzjonijiet li huma l-oġġett ta’ dumping minn pajjiżi mhux membri tal-Komunità Ewropea
IL-PARLAMENT EWROPEW U L-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidraw it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b'mod partikolari l-Artikolu 207(2) tiegħu,
Wara li kkunsidraw il-proposta mill-Kummissjoni Ewropea,
Wara li l-abbozz tal-att leġislattiv intbagħat lill-parlamenti nazzjonali,
Filwaqt li jaġixxu skont il-proċedura leġislattiva ordinarja (1),
Billi:
(1)
Fit-28 ta’ Lulju 2011, il-Korp għar-Riżoluzzjoni ta’ Disputi (“DSB”) tal-Organizzazzjoni Dinjija tal-Kummerċ (“WTO”) adotta r-Rapport tal-Korp tal-Appell u r-Rapport tal-Bord kif immodifikat mir-Rapport tal-Korp tal-Appell (“ir-Rapporti”) fid-disputa “Il-Komunitajiet Ewropej - Miżuri Definittivi ta’ kontra d-dumping fuq Ċerti Qfieli tal-Ħadid jew tal-Azzar miċ-Ċina” (2).
(2)
Fir-Rapporti nstab, inter alia, li l-Artikolu 9(5) tar-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1225/2009 tat-30 ta’ Novembru 2009 (3) dwar il-protezzjoni kontra l-importazzjonijiet li huma l-oġġett ta’ dumping minn pajjiżi mhux membri tal-Komunità Ewropea (“ir-Regolament Bażiku kontra d-Dumping”) kien inkonsistenti mal-Artikoli 6.10, 9.2 u 18.4 tal-Ftehim kontra d-Dumping tad-WTO u l-Artikolu XVI:4 tal-Ftehim tad-WTO. L-Artikolu 9(5) tar-Regolament Bażiku kontra d-dumping jistipula li produtturi esportaturi individwali f'pajjiżi b'ekonomija mhux tas-suq li ma jirċevux trattament ta’ ekonomija tas-suq skont l-punt (c) tal-Artikolu 2(7) tar-Regolament Bażiku kontra d-Dumping se jkunu soġġetti għal rata ta’ dazju fil-pajjiż kollu sakemm dawn l-esportaturi ma jistgħux juru li huma jissodisfaw il-kondizzjonijiet għat-trattament individwali (“TI”) stipulati fl-Artikolu 9(5) tar-Regolament Bażiku kontra d-Dumping.
(3)
Il-Korp tal-Appell sab li l-Artikolu 9(5) tar-Regolament Bażiku kontra d-Dumping jistabbilixxi preżunzjoni li l-produtturi esportaturi qed joperaw f'pajjiżi b'ekonomija mhux tas-suq mhumiex intitolati għal TI u li, sabiex jikkwalifikaw għal TI, għandhom l-oneru fuqhom li juru li jissodisfaw il-kriterji tat-test għat-TI. Skont il-Korp tal-Appell, l-ebda bażi legali għal tali preżunzjoni ma hija prevista fil-ftehimiet rilevanti tad-WTO.
(4)
Madankollu, il-Korp tal-Appell ikkjarifika li, meta jiġi ddeterminat marġni ta’ dumping wieħed u dażju kontra d-dumping wieħed għal numru ta’ esportaturi, il-konsistenza ta’ dik id-determinazzjoni mal-Artikoli 6.10 u 9.2 tal-Ftehim kontra d-Dumping ser tiddipendi fuq l-eżistenza ta’ numru ta’ sitwazzjonijiet, li jindikaw li, żewg esportatuti jew aktar, għalkemm ġuridikament distinti, huma f'relazzjoni tali li għandhom jiġu ttrattati bħala entità waħda. Dawn is-sitwazzjonijiet jistgħu jinkludu: (i) l-eżistenza ta’ konnessjonijiet korporattivi u strutturali bejn l-esportaturi, bħalma huma kontroll, sjieda t'ishma u ġestjoni komuni; (ii) l-eżistenza ta’ konnessjonijiet korporattivi u strutturali bejn l-Istat u l-esportaturi, bħalma huma kontroll, sjieda t'ishma u ġestjoni komuni; u (iii) kontroll jew influwenza materjali mill-Istat fir-rigward tal-ipprezzar u l-produzzjoni. F'dan ir-rigward, it-termini fl-emendi proposti għall-Artikolu 9(5) tar-Regolament Bażiku kontra d-Dumping li jirriflettu dawn is-sitwazzjonijiet għandhom jinqraw fid-dawl tal-kjarifiki tal-Korp tal-Appell mingħajr preġudizzju għat-termini bl-użu tal-istess formulazzjoni jew ta’ formulazzjoni simili f'dispożizzjonijiet oħra tar-Regolament Bażiku kontra d-Dumping.
(5)
Fit-18 ta’ Awwissu 2011 l-Unjoni nnotifikat lid-DSB li biħsiebha timplimenta r-rakkomandazzjonijiet u d-deċiżjonijiet tad-DSB f'din it-tilwima b'mod li tirrispetta l-obbligi tagħha fir-rigward tad-WTO.
(6)
Għal dak l-iskop, huwa meħtieġ li jiġu emendati d-dispożizzjonijiet tal-Artikolu 9(5) tar-Regolament Bażiku kontra d-Dumping,
ADOTTAW DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
L-Artikolu 9(5) tar-Regolament (KE) Nru 1225/2009 huwa sostitwit b’ dan li ġej:
“5. Għandu jiġi impost dazju anti-dumping f'ammonti xierqa f'kull każ, fuq bażi mhux diskriminatorja fuq importazzjonijiet ta’ prodott mill-għejun kollha li jinstab li kien l-oġġett ta’ dumping u li kkawża l-ħsara, ħlief għall-importazzjonijiet minn dawk l-għejun li dwarhom ġew aċċettati garanziji skont it-termini ta’ dan ir-Regolament.
Ir-Regolament li jimponi miżuri kontra d-dumping għandu jispeċifika d-dazju għal kull fornitur jew, jekk dan ma jkunx prattikabbli, il-pajjiż fornitur ikkonċernat. Fornituri li huma ġuridikament distinti minn fornituri oħra jew li huma ġuridikament distinti mill-Istat jistgħu madankollu jkunu kkunsidrati bħala entità waħda għall-għan tal-ispeċifikar tad-dazju. Għall-applikazzjoni ta’ dan is-subparagrafu, jistgħu jitqiesu fatturi bħall-eżistenza ta’ konnessjonijiet strutturali jew korporattivi bejn il-fornituri u l-Istat jew bejn il-fornituri, il-kontroll jew l-influwenza materjali mill-Istat fir-rigward tal-ipprezzar u l-produzzjoni, jew l-istruttura ekonomika tal-pajjiż fornitur.”.
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fit-tielet jum wara dak tal-pubblikazzjoni tiegħu f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Għandu japplika għall-investigazzjonijiet kollha mibdija skont ir-Regolament (KE) Nru 1225/2009 konsegwentement għad-dħul fis-seħħ ta’ dan ir-Regolament.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Strasburgu, it-13 ta’ Ġunju 2012.


Input:
NEUVOSTON PÄÄTÖS 2012/326/YUTP,
annettu 25 päivänä kesäkuuta 2012,
Etelä-Kaukasiaan ja Georgian kriisiä varten nimitetyn Euroopan unionin erityisedustajan toimeksiannon jatkamisesta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionista tehdyn sopimuksen ja erityisesti sen 28 artiklan, 31 artiklan 2 kohdan ja 33 artiklan,
ottaa huomioon unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan ehdotuksen,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto hyväksyi 25 päivänä elokuuta 2011 päätöksen 2011/518/YUTP (1), jolla Philippe LEFORT nimitettiin Euroopan unionin erityisedustajaksi, jäljempänä ’erityisedustaja’, Etelä-Kaukasiaan ja Georgian kriisiä varten. Erityisedustajan toimikausi päättyy 30 päivänä kesäkuuta 2012.
(2)
Erityisedustajan toimeksiantoa olisi jatkettava vielä 12 kuukaudella.
(3)
Erityisedustaja toteuttaa toimeksiantonsa tilanteessa, joka voi huonontua ja joka saattaa vaarantaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen 21 artiklassa määritettyjen unionin ulkoisen toiminnan tavoitteiden saavuttamisen,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Euroopan unionin erityisedustaja
Jatketaan Philippe LEFORTin toimeksiantoa Etelä-Kaukasiaan ja Georgian kriisiä varten nimitettynä erityisedustajana 30 päivään kesäkuuta 2013 asti. Erityisedustajan toimeksianto voidaan päättää aikaisemmin, jos neuvosto unionin ulkoasioiden ja turvallisuuspolitiikan korkean edustajan, jäljempänä ’korkea edustaja’, ehdotuksesta niin päättää.
2 artikla
Poliittiset tavoitteet
Erityisedustajan toimeksiannon perustana ovat Etelä-Kaukasiaa koskevat unionin politiikan tavoitteet, mukaan lukien ne tavoitteet, jotka on vahvistettu Brysselissä 1 päivänä syyskuuta 2008 pidetyn Eurooppa-neuvoston ylimääräisen kokouksen päätelmissä sekä 15 päivänä syyskuuta 2008 ja 27 päivänä helmikuuta 2012 annetuissa neuvoston päätelmissä. Näihin tavoitteisiin kuuluvat:
a)
olemassa olevien järjestelmien, Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestö (ETYJ) sekä sen asettama Minskin ryhmä mukaan lukien, mukaisesti konfliktien estäminen alueella, osallistuminen alueen konfliktien, muun muassa Georgian kriisin ja Vuoristo-Karabahin konfliktin, rauhanomaiseen ratkaisuun edistämällä pakolaisten ja kotimaassaan siirtymään joutuneiden henkilöiden paluuta ja muilla asianmukaisilla keinoilla, sekä tällaisen ratkaisun täytäntöönpanon tukeminen kansainvälisen oikeuden periaatteiden mukaisesti;
b)
rakentavien suhteiden ylläpitäminen alueen keskeisiin toimijoihin;
c)
Armenian, Azerbaidžanin ja Georgian sekä tarvittaessa niiden naapurimaiden välisen läheisemmän yhteistyön rohkaiseminen ja tukeminen;
d)
unionin tehokkuuden ja näkyvyyden lisääminen alueella.
3 artikla
Toimeksianto
Näiden poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi erityisedustajan toimeksiantona on
a)
kehittää yhteyksiä alueen hallituksiin, parlamentteihin, muihin keskeisiin poliittisiin toimijoihin, oikeuslaitokseen ja kansalaisyhteiskuntaan;
b)
rohkaista alueen maita yhteistyöhön yhteistä etua koskevissa alueellisissa kysymyksissä, joita ovat muun ohessa yhteiset turvallisuusuhat sekä terrorismin, laittoman kaupan ja järjestäytyneen rikollisuuden torjunta;
c)
osallistua konfliktien rauhanomaiseen ratkaisuun kansainvälisen oikeuden periaatteiden mukaisesti ja helpottaa tällaisen ratkaisun täytäntöönpanoa tiiviissä yhteistyössä Yhdistyneiden kansakuntien sekä ETYJ:n ja sen asettaman Minskin ryhmän kanssa;
d)
Georgian kriisin osalta
i)
olla mukana valmistelemassa 12 päivänä elokuuta 2008 tehdyn sopimuksen 6 kohdan nojalla järjestettäviä kansainvälisiä neuvotteluja (Geneven kansainväliset neuvottelut) sekä sen 8 päivänä syyskuuta 2008 sovittuja täytäntöönpanotoimenpiteitä, jotka koskevat muun muassa alueen turvallisuuteen ja vakauteen liittyviä yksityiskohtia, kysymystä pakolaisista ja kotimaassaan siirtymään joutuneista henkilöistä kansainvälisesti tunnustettujen periaatteiden nojalla sekä muita osapuolten yhdessä päättämiä aiheita,
ii)
osallistua unionin kannan määrittämiseen ja esittää kyseinen kanta erityisedustajan tasolla i alakohdassa tarkoitetuissa neuvotteluissa, ja
iii)
helpottaa 12 päivänä elokuuta 2008 tehdyn sopimuksen ja sen 8 päivänä syyskuuta 2008 sovittujen täytäntöönpanotoimien täytäntöönpanoa;
e)
helpottaa luottamusta lisäävien toimenpiteiden kehittämistä ja täytäntöönpanoa;
f)
avustaa tarvittaessa konfliktin mahdollisen ratkaisun täytäntöönpanoon liittyvien unionin toimien valmistelussa;
g)
vahvistaa unionin vuoropuhelua alueen keskeisten toimijoiden kanssa;
h)
avustaa unionia Etelä-Kaukasiaa koskevan kokonaisvaltaisen politiikan kehittämisessä edelleen;
i)
tässä artiklassa säädettyjen toimien puitteissa vaikuttaa osaltaan unionin ihmisoikeuspolitiikan ja ihmisoikeuksia koskevien EU:n suuntaviivojen täytäntöönpanoon erityisesti konfliktialueilla olevien lasten ja naisten osalta etenkin seuraamalla ja käsittelemällä tähän liittyviä tapahtumia.
4 artikla
Toimeksiannon toteuttaminen
1. Erityisedustaja vastaa toimeksiannon toteuttamisesta korkean edustajan alaisuudessa.
2. Poliittisten ja turvallisuusasioiden komitea, jäljempänä ’PTK’, ylläpitää erityisiä suhteita erityisedustajaan ja toimii tämän ensisijaisena yhteyspisteenä neuvostoon. PTK huolehtii erityisedustajan strategisesta ja poliittisesta ohjauksesta tämän toimeksiannon puitteissa, sanotun kuitenkaan rajoittamatta korkean edustajan toimivaltaa.
3. Erityisedustaja koordinoi toimensa tiiviisti Euroopan ulkosuhdehallinnon ja sen asianomaisten yksiköiden kanssa.
5 artikla
Rahoitus
1. Erityisedustajan toimeksiantoon liittyviin menoihin tarkoitettu rahoitusohje 1 päivänä heinäkuuta 2012 alkavalla ja 30 päivänä kesäkuuta 2013 päättyvällä kaudella on 2 000 000 euroa.
2. Edellä 1 kohdassa säädetyllä määrällä rahoitettavat menot ovat rahoituskelpoisia 1 päivästä heinäkuuta 2012 alkaen. Menoja hallinnoidaan unionin yleiseen talousarvioon sovellettavien menettelyjen ja sääntöjen mukaisesti.
3. Erityisedustajan ja komission välillä tehdään sopimus menojen hallinnoinnista. Erityisedustaja on tilivelvollinen komissiolle kaikista menoista.
6 artikla
Avustajaryhmän muodostaminen ja kokoonpano
1. Erityisedustaja vastaa avustajaryhmän muodostamisesta toimeksiantonsa ja siihen varattujen käytettävissä olevien taloudellisten resurssien asettamissa rajoissa. Avustajaryhmällä on oltava asiantuntemusta toimeksiantoon kuuluvista poliittisista erityiskysymyksistä. Erityisedustajan on viipymättä ilmoitettava neuvostolle ja komissiolle avustajaryhmän kulloinenkin kokoonpano.
2. Jäsenvaltiot, unionin toimielimet ja Euroopan ulkosuhdehallinto voivat esittää, että henkilöstöä lähetetään työskentelemään erityisedustajan avustajina. Tällaisen lähetetyn henkilöstön palkat maksaa asianomainen jäsenvaltio, asianomainen unionin toimielin tai Euroopan ulkosuhdehallinto. Erityisedustajaa voivat avustaa myös jäsenvaltioiden unionin toimielimiin tai Euroopan ulkosuhdehallintoon lähettämät asiantuntijat. Sopimusperusteisen kansainvälisen henkilöstön on oltava jäsenvaltioiden kansalaisia.
3. Kaikki lähetetyt työntekijät pysyvät hallinnollisesti asianomaisen lähettävän jäsenvaltion, lähettävän unionin toimielimen tai Euroopan ulkosuhdehallinnon alaisina, ja he suorittavat tehtävänsä ja toimivat erityisedustajan toimeksiannon toteuttamista edistävällä tavalla.
7 artikla
Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä erioikeudet ja vapaudet
Erityisedustajan ja hänen henkilöstönsä hoitaman tehtävän loppuun saattamisen ja sujuvan suorittamisen edellyttämät erioikeudet, vapaudet ja muut takuut sovitaan tilanteen mukaan yhdessä vastaanottajapuolen tai vastaanottajapuolien kanssa. Jäsenvaltiot ja komissio antavat tätä varten kaiken tarpeellisen tuen.
8 artikla
EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen turvaaminen
Erityisedustajan ja hänen avustajaryhmänsä jäsenten on noudatettava turvallisuussäännöistä EU:n turvallisuusluokiteltujen tietojen suojaamiseksi 31 päivänä maaliskuuta 2011 tehdyssä neuvoston päätöksessä 2011/292/EU (2) vahvistettuja turvallisuutta koskevia periaatteita ja vähimmäisvaatimuksia.
9 artikla
Tiedonsaanti ja logistiikkatuki
1. Jäsenvaltiot, komissio ja neuvoston pääsihteeristö varmistavat, että erityisedustaja saa käyttöönsä kaikki olennaiset tiedot.
2. Unionin edustustot alueella ja/tai jäsenvaltiot antavat tarvittaessa logistiikkatukea alueella.
10 artikla
Turvallisuus
Erityisedustaja toteuttaa Euroopan unionista tehdyn sopimuksen V osaston nojalla unionin ulkopuolisiin operaatioihin lähetetyn henkilöstön turvallisuutta koskevan unionin politiikan mukaisesti kaikki kohtuudella toteutettavissa olevat toimenpiteet toimeksiantonsa ja vastuullaan olevan maantieteellisen alueen turvallisuustilanteen mukaisesti suoraan hänen alaisuudessaan olevan koko henkilöstön turvallisuuden edistämiseksi, erityisesti:
a)
laatimalla Euroopan ulkosuhdehallinnon ohjeisiin perustuvan operaatiokohtaisen turvallisuussuunnitelman, joka käsittää henkilöstön turvalliseen siirtymiseen operaatioalueelle ja sen sisällä sekä turvallisuutta vaarantavien tilanteiden hallintaan sovellettavat operaatiokohtaiset fyysiset, organisatoriset ja menettelyä koskevat turvallisuustoimenpiteet sekä valmiussuunnitelman ja operaation evakuointisuunnitelman;
b)
varmistamalla, että unionin ulkopuolelle lähetetyllä koko henkilöstöllä on operaatioalueen olosuhteiden edellyttämä korkean riskin kattava vakuutusturva;
c)
varmistamalla, että kaikille unionin ulkopuolelle lähetetyille erityisedustajan avustajaryhmän jäsenille, myös paikalta palvelukseen otetulle henkilöstölle, annetaan joko ennen operaatioalueelle saapumista tai heti saapumisen yhteydessä Euroopan ulkosuhdehallinnon operaatioalueelle antamaan riskiluokitukseen perustuva asianmukainen turvallisuuskoulutus;
d)
varmistamalla, että kaikki säännöllisten turvallisuusarviointien pohjalta annetut suositukset pannaan täytäntöön, ja antamalla edistymistä koskevan kertomuksen ja toimeksiannon toteuttamista koskevan selvityksen yhteydessä neuvostolle, korkealle edustajalle ja komissiolle kirjallisia raportteja suositusten täytäntöönpanosta ja muista turvallisuusasioista.
11 artikla
Raportointi
Erityisedustaja raportoi säännöllisin väliajoin suullisesti ja kirjallisesti PTK:lle sekä korkealle edustajalle. Erityisedustaja raportoi tarvittaessa myös neuvoston työryhmille. Säännöllisesti toimitettavat kirjalliset raportit jaetaan COREU-verkoston kautta. Erityisedustaja voi PTK:n tai korkean edustajan suosituksesta antaa selvityksiä ulkoasiainneuvostolle.
12 artikla
Toimien yhteensovittaminen
1. Erityisedustaja edistää unionin toimien yhtenäisyyttä, johdonmukaisuutta ja tehokkuutta ja auttaa varmistamaan, että kaikkia unionin välineitä ja jäsenvaltioiden toimia käytetään johdonmukaisella tavalla unionin poliittisten tavoitteiden saavuttamiseksi. Erityisedustajan toimet sovitetaan yhteen komission toimien kanssa. Erityisedustaja tiedottaa säännöllisesti toiminnastaan jäsenvaltioiden ja unionin edustustoille.
2. Paikan päällä on pidettävä yllä läheisiä suhteita unionin ja jäsenvaltioiden edustustojen päälliköihin, jotka pyrkivät kaikin tavoin avustamaan erityisedustajaa toimeksiannon toteuttamisessa. Erityisedustaja antaa Georgiassa toteutettavan Euroopan unionin tarkkailuoperaation (EUMM Georgia) johtajalle paikallista poliittista ohjausta toimien tiiviissä yhteistyössä unionin Georgian edustuston päällikön kanssa. Erityisedustaja ja EUMM Georgian siviilioperaation komentaja kuulevat tarvittaessa toisiaan. Erityisedustajan on myös pidettävä yhteyttä muihin paikan päällä oleviin kansainvälisiin ja alueellisiin toimijoihin.
13 artikla
Uudelleentarkastelu
Tämän päätöksen täytäntöönpanoa ja sen johdonmukaisuutta unionin alueella toteuttamien muiden toimien kanssa tarkastellaan säännöllisesti uudelleen. Erityisedustaja esittää neuvostolle, korkealle edustajalle ja komissiolle toimeksiannossa saavutettua edistymistä koskevan kertomuksen joulukuun 2012 loppuun mennessä ja kattavan kertomuksen toimeksiannon toteuttamisesta erityisedustajan toimeksiannon päättyessä.
14 artikla
Voimaantulo
Tämä päätös tulee voimaan päivänä, jona se hyväksytään.
Tehty Luxemburgissa 25 päivänä kesäkuuta 2012.