Input:
ДИРЕКТИВА 2010/45/ЕС НА СЪВЕТА
от 13 юли 2010 година
за изменение на Директива 2006/112/ЕО относно общата система на данъка върху добавената стойност по отношение на правилата за фактуриране
СЪВЕТЪТ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз, и по-специално член 113 от него,
като взе предвид предложението на Европейската комисия,
като взе предвид становището на Европейския парламент,
като взе предвид становището на Европейския икономически и социален комитет,
в съответствие със специална законодателна процедура,
като има предвид, че:
(1)
Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (1) определя условията и правилата за фактуриране на данъка върху добавената стойност (по-нататък „ДДС“), за да се осигури правилното функциониране на вътрешния пазар. В съответствие с член 237 от посочената директива Комисията представи доклад, в който са отразени, предвид технологичното развитие, някои трудности, свързани с електронното фактуриране, както и някои други области, в които правилата за ДДС следва да бъдат опростени с цел да се подобри функционирането на вътрешния пазар.
(2)
Тъй като отчетната документация следва да е достатъчна, за да се позволи на държавите-членки да контролират временното движение на стоките от една държава-членка в друга, следва да се уточни, че посочената документация следва да включва подробни данни за оценка на стоки, движещи се временно между държави-членки. Освен това прехвърлянето на стоки в друга държава-членка с цел оценяване не следва да се счита за доставка на стоки за целите на ДДС.
(3)
Правилата, отнасящи се до изискуемостта на ДДС при вътреобщностни доставки и вътреобщностно придобиване на стоки, следва да бъдат изяснени, с цел да се осигури уеднаквяване на информацията, предоставяна в извлеченията за рекапитулация, както и навременен обмен на информация посредством тези извлечения. Освен това е подходящо продължителната доставка на стоки от една държава-членка до друга през период от време, надвишаващ един календарен месец, да се смята за изпълнена в края на всеки календарен месец.
(4)
За да се помогне на малките и средни предприятия, които срещат затруднения при плащането на ДДС на компетентния орган, преди да са получили плащане от страна на клиентите си, на държавите-членки следва да се предостави възможност да разрешат отчитането на ДДС по режим на касова отчетност, който позволява на доставчика да плати дължимия ДДС на компетентния орган при получаване на плащане за доставка и с който режим се установява неговото право на приспадане, когато той плаща за доставката. Това следва да позволи на държавите-членки да въведат незадължителен режим на касова отчетност, който не оказва отрицателно въздействие върху паричните потоци, свързани с постъпленията им от ДДС.
(5)
За да се предостави правна сигурност на стопанските субекти по отношение на техните задължения за фактуриране, следва ясно да се определи държавата-членка, чиито правила за фактуриране се прилагат.
(6)
С цел да се подобри функционирането на вътрешния пазар, е необходимо да се наложи хармонизиран срок за издаването на фактура за някои трансгранични доставки.
(7)
Следва да бъдат изменени някои изисквания относно информацията, която да се предоставя във фактурите, за да се постигане по-добър данъчен контрол и равнопоставено третиране на трансграничните и националните доставки, както и за поощряване на електронното фактуриране.
(8)
Тъй като използването на електронно фактуриране може да помогне на стопанските субекти да намалят разходите си и да станат по-конкурентоспособни, сега действащите изисквания за ДДС по отношение на електронното фактуриране следва да бъдат преразгледани, за да се премахнат съществуващата тежест и бариери. Фактурите на хартиен носител и електронните фактури следва да бъдат третирани равнопоставено, а административната тежест върху фактурирането на хартиен носител не следва да се увеличава.
(9)
Равнопоставеното третиране следва да се прилага и по отношение на областите на компетентност на данъчните органи. Тяхната компетентност да осъществяват контрол и правата и задълженията на данъчнозадължените лица следва да се прилагат равнопоставено, независимо дали дадено данъчнозадължено лице избира да издава фактури на хартиен носител или електронни фактури.
(10)
Фактурите трябва да отразяват действителните доставки, поради което следва да бъдат осигурени тяхната автентичност, цялост и четливост. Контролът на стопанската дейност може да се използва, за да се установи надеждна одитна следа, свързваща фактурите и доставките, като по този начин се гарантира, че всички фактури (независимо дали са на хартиен носител или в електронна форма) отговарят на тези изисквания.
(11)
Автентичността и целостта на електронните фактури може да бъде осигурена и чрез използване на определени съществуващи технологии, като например електронен обмен на данни (ЕОД) и усъвършенствани електронни подписи. Тъй като обаче съществуват различни технологии, от данъчнозадължените лица не следва да се изисква да използват някоя конкретна технология за издаване на електронни фактури.
(12)
Следва да се уточни, че когато данъчнозадължено лице съхранява онлайн фактури, които е издало или получило, държавата-членка, в която се дължи данъкът, в допълнение към държавата-членка в която е установено данъчнозадължено лице, следва да има достъп до тези фактури за осъществяване на контрол.
(13)
Доколкото целите на настоящата директива по отношение на опростяването, актуализирането и хармонизирането на правилата за фактуриране на ДДС не могат да бъдат постигнати в достатъчна степен от държавите-членки и съответно могат да бъдат по-добре постигнати на равнище Съюз, Съюзът може да приеме мерки в съответствие с принципа на субсидиарност, уреден в член 5 от Договора. В съответствие с принципа за пропорционалност, уреден в същия член, настоящата директива не надхвърля необходимото за постигането на тези цели.
(14)
В съответствие с точка 34 от Междуинституционалното споразумение за по-добро законотворчество (2) държавите-членки се насърчават да изготвят за себе си и в интерес на Съюза свои собствени таблици, които доколкото е възможно илюстрират съответствието между настоящата директива и мерките за транспониране, и да ги направят обществено достояние.
(15)
Директива 2006/112/ЕО следва да бъде съответно изменена,
ПРИЕ НАСТОЯЩАТА ДИРЕКТИВА:
Член 1
Изменения на Директива 2006/112/ЕО
Директива 2006/112/ЕО се изменя, както следва:
1.
В член 17, параграф 2, буква е) се заменя със следното:
„е)
доставката на услуга, изпълнявана за данъчнозадълженото лице и състояща се в оценка или работа по съответните стоки, която се извършва физически на територията на държавата-членка, където завършва изпращането или превоза на стоките, при условие че стоките, след като бъдат оценени или бъде извършена работата по тях, се връщат на това данъчнозадължено лице в държавата-членка, откъдето са първоначално изпратени или превозени;“
2.
В член 64 параграф 2 се заменя със следното:
„2. Доставките на стоки, които се изпълняват непрекъснато през период, по-дълъг от един календарен месец, които стоки са изпратени или превозени до държава-членка, различна от тази, в която започва тяхното изпращане или превоз, и чиято доставка е освободена от ДДС, или които се прехвърлят освободени от ДДС в друга държава-членка от данъчнозадължено лице за целите на стопанската му дейност в съответствие с предвидените в член 138 условия, се считат за завършени при изтичането на всеки календарен месец до окончателното прекратяване на доставката на стоки.
Доставките на услуги, за които ДДС се дължи от получателя им съгласно член 196 и които се изпълняват непрекъснато през период, по-дълъг от една година, и които не пораждат приспадания или плащания през този период, се считат за завършени при изтичането на всяка календарна година до окончателното прекратяване на доставката на услуги.
Държавите-членки могат да предвидят, че в определени случаи, различни от посочените в първа и втора алинея, доставките на стоки или услуги, които се изпълняват непрекъснато през определен период от време, се считат за завършени на интервали най-малко от една година.“;
3.
В член 66, първа алинея, буква в) и втора алинея се заменят със следното:
„в)
ако не е издадена фактура или ако фактурата е издадена на по-късна дата, в рамките на определен срок, не по-късно от изтичането на срока за издаване на фактури, наложен от държавите-членки съгласно член 222, втора алинея или когато държавата-членка не е наложила такъв срок, в рамките на определен срок от датата на данъчното събитие.
Предвидената в първа алинея дерогация обаче не се прилага за доставките на услуги, за които получателят дължи ДДС по силата на член 196, нито за доставките или прехвърлянето на стоки, посочени в член 67.“;
4.
Член 67 се заменя със следното:
„Член 67
Когато в съответствие с предвидените в член 138 условия стоки, изпратени или превозени до държава-членка, различна от тази, в която започва тяхното изпращане или превоз, се доставят освободени от ДДС, или когато стоки се прехвърлят освободени от ДДС в друга държава-членка от данъчнозадължено лице за целите на стопанската му дейност, ДДС става изискуем при издаването на фактурата или, когато към тази дата няма издадена фактура, след изтичането на срока, посочен в член 222, първа алинея.
Член 64, параграф 1, член 64, параграф 2, трета алинея и член 65 не се прилагат по отношение на посочените в първа алинея доставки и прехвърляния на стоки.“;
5.
Член 69 се заменя със следното:
„Член 69
В случаите на вътреобщностно придобиване на стоки ДДС става изискуем при издаването на фактурата или когато към тази дата няма издадена фактура, след изтичането на срока, посочен в член 222, първа алинея.“;
6.
В член 91, параграф 2, втора алинея се заменя със следното:
„Държавите-членки приемат вместо това използването на последния обменен курс, публикуван от Европейската централна банка към момента, в който данъкът става изискуем. Конвертирането между валути, различни от еврото, се извършва, като се използва обменният курс на всяка от тези валути към еврото. Държавите-членки могат да изискват да бъдат уведомени за използването на тази възможност от данъчнозадълженото лице.
За някои сделки обаче, посочени в първа алинея, или за някои категории данъчнозадължени лица, държавите-членки могат да използват обменния курс, определен в съответствие с разпоредбите на Общността в сила, които уреждат изчисляването на митническата стойност.“;
7.
Вмъква се следният член:
„Член 167a
Държавите-членки могат да предвидят в рамките на незадължителен режим, че правото на приспадане за данъчнозадължените лица, чийто ДДС става изискуем единствено в съответствие с член 66, буква б), се отлага до момента, в който ДДС върху доставените стоки или услуги е платен на доставчика.
Държавите-членки, които прилагат незадължителния режим, посочен в първа алинея, определят праг за данъчнозадължените лица, използващи режима в рамките на своята територия, на основата на годишния оборот на данъчнозадълженото лице, изчислен в съответствие с член 288. Този праг не може да надвишава 500 000 EUR или тяхната равностойност в национална валута. Държавите-членки могат да повишават този праг до 2 000 000 EUR или равностойността им в национална валута, след консултиране с Комитета по ДДС. Такова консултиране с Комитета по ДДС не се изисква обаче за държави-членки, приложили праг над 500 000 EUR или техния еквивалент в национална валута към 31 декември 2012 г.
Държавите-членки информират Комитета по ДДС за националните законодателни мерки, приети съгласно първа алинея.“;
8.
Член 178 се изменя, както следва:
а)
буква а) се заменя със следното:
„а)
за целите на приспадане съгласно член 168, буква а), по отношение на доставката на стоки или услуги, то трябва да притежава фактура, изготвена в съответствие с дял XI, глава 3, раздели 3-6;“
б)
буква в) се заменя със следното:
„в)
за целите на приспадане съгласно член 168, буква в), по отношение на вътреобщностното придобиване на стоки, то трябва да включи в справката-декларация по ДДС, предвидена в член 250, цялата информация, необходима за изчисляването на сумата на дължимия ДДС по неговото вътреобщностно придобиване на стоки, и трябва да притежава фактура, изготвена в съответствие с дял XI, глава 3, раздели 3-5;“
9.
Член 181 се заменя със следното:
„Член 181
Държавите-членки могат да разрешат на данъчнозадължено лице, което не притежава фактура, изготвена в съответствие с дял XI, глава 3, раздели 3-5, да направи приспадането, посочено в член 168, буква в), по отношение на извършеното от него вътреобщностно придобиване на стоки.“;
10.
В член 197, параграф 1, буква в) се заменя със следното:
„в)
фактурата, издадена от данъчнозадълженото лице, неустановено в държавата-членка на лицето, на което са доставени стоките, се изготвя в съответствие с глава 3, раздели 3-5.“;
11.
Член 217 се заменя със следното:
„Член 217
За целите на настоящата директива „електронна фактура“ означава фактура, която съдържа информацията, изисквана съгласно настоящата директива, и издадена и получена в какъвто и да било електронен формат.“;
12.
В дял ХI, глава 3, раздел 3 се вмъква следният член:
„Член 219a
Без да се засягат членове 244-248, се прилага следното:
1.
Фактурирането подлежи на правилата, приложими в държавата-членка, в която се счита, че е извършена доставката на стоки или услуги, в съответствие с разпоредбите на дял V.
2.
Чрез дерогация от точка 1, фактурирането подлежи на правилата на държавата-членка, в която доставчикът е установил стопанската си дейност или има постоянен обект, от който е извършена доставката или при липса на такова място на дейност или такъв постоянен обект - държавата-членка, в която доставчикът има постоянен адрес или обичайно местоживеене, когато:
а)
доставчикът не е установен в държавата-членка, в която се счита, че е извършена доставката на стоки или услуги, в съответствие с разпоредбите на дял V, или неговият обект в тази държава-членка не взема участие в доставката по смисъла на член 192а и платец на ДДС е лицето, на което са доставени стоките или услугите.
Когато клиентът обаче издава фактурата (самофактуриране), се прилага точка 1.
б)
не се счита, че доставката на стоки или услуги е извършена в рамките на Общността, в съответствие с разпоредбите на дял V.“;
13.
Член 220 се заменя със следното:
„Член 220
1. Всяко данъчнозадължено лице осигурява издаването на фактура или от самия него, или от негов клиент, или от негово име и за негова сметка от трето лице по отношение на изброените по-долу:
1.
доставки на стоки и услуги, които той е извършил на друго данъчнозадължено лице или на данъчно незадължено юридическо лице;
2.
доставки на стоки, както е посочено в член 33;
3.
доставки на стоки, извършвани съгласно условията, определени в член 138;
4.
всяко плащане по сметка в негова полза преди извършване на една от доставките на стоки, посочена в точки 1 и 2;
5.
всяко плащане по сметка, извършено в негова полза от друго данъчнозадължено лице или данъчно незадължено юридическо лице преди завършване на предоставянето на услугите.
2. Чрез дерогация от параграф 1 и без да се засяга член 221, параграф 2, не се изисква издаването на фактура по отношение на доставки на услуги, освободени съгласно член 135, параграф 1, букви а)-ж).“;
14.
Вмъква се следният член:
„Член 220a
1. Държавите-членки дават право на данъчнозадълженото лице да издава опростени фактури във всеки един от следните случаи:
а)
когато стойността на фактурата не е по-голяма от 100 EUR или равностойността им в национална валута;
б)
когато издадената фактура е документ или съобщение, третирано като фактура съгласно член 219.
2. Държавите-членки не дават право на данъчнозадължените лица да издават опростена фактура, когато се изисква фактурите да бъдат издадени в съответствие с член 220, параграф 1, точки 2 и 3 или когато облагаемата доставка на стоки или услуги се извършва от данъчнозадължено лице, което не е установено в държавата-членка, в която се дължи ДДС, или чийто обект в тази държава-членка не взема участие в доставката по смисъла на член 192а, и платец на ДДС е лицето, на което са доставени стоките или услугите.“;
15.
Членове 221, 222, 223, 224 и 225 се заменят със следното:
„Член 221
1. Държавите-членки могат да наложат на данъчнозадължените лица задължение да издават фактура в съответствие с данните, изисквани съгласно член 226 или член 226б за доставки на стоки или услуги, различни от тези, посочени в член 220, параграф 1.
2. Държавите-членки могат да наложат на данъчнозадължените лица, които са установили стопанската си дейност на тяхна територия или притежават постоянен обект на тяхна територия, от който извършват доставката, задължение да издават фактура в съответствие с данните, изисквани в член 226 или член 226б за доставки на стоки или услуги, които са освободени съгласно член 135, параграф 1, букви а)-ж), и които тези данъчнозадължени лица са извършили на тяхна територия или извън Общността.
3. Държавите-членки могат да освободят данъчнозадължените лица от посоченото в член 220, параграф 1 или в член 220а задължение за издаване на фактура за доставки на стоки или услуги, които те са извършили на тяхна територия и които са освободени, със или без приспадане на ДДС, платен на предходния етап, съгласно членове 110 и 111, член 125, параграф 1, член 127, член 128, параграф 1, член 132, член 135, параграф 1, букви з)-л), членове 136, 371, 375, 376 и 377, член 378, параграф 2, член 379, параграф 2 и членове 380-390б.
Член 222
За доставките на стоки, извършени в съответствие с посочените в член 138 условия, или за доставките на услуги, за които съгласно член 196 клиентът плаща ДДС, фактура се издава не по-късно от 15-ия ден от месеца, следващ този, през който е възникнало данъчното събитие.
За други доставки на стоки или услуги държавите-членки могат да налагат на данъчнозадължените лица срок за издаване на фактурите.
Член 223
Държавите-членки дават право на данъчнозадълженото лице да издава сборни фактури, които отразяват подробно няколко отделни доставки на стоки или услуги, при условие че ДДС върху доставките, отразени в сборната фактура, става изискуем през същия календарен месец.
Без да се засяга член 222, държавите-членки могат да позволят сборните фактури да включват доставки, за които е станал изискуем ДДС през период, по-дълъг от един календарен месец.
Член 224
Фактурите могат да бъдат изготвяни от клиента за доставката, извършена за него, от данъчнозадължено лице за стоки или услуги, ако има предварително споразумение между двете страни и при условие че е налице процедура за приемането на всяка фактура от данъчнозадълженото лице, доставящо стоките или услугите. Държавите-членки могат да изискват такива фактури да бъдат издавани от името и за сметка на данъчнозадълженото лице.
Член 225
Държавите-членки могат да налагат специални условия на данъчнозадължените лица, в случаите когато третото лице или клиентът, който издава фактурите, е установен в държава, с която няма правни инструменти за взаимна помощ, сходна по обхват с предвидената в Директива 2010/24/ЕC (3) и Регламент (ЕО) № 1798/2003 (4).
16.
Член 226 се изменя, както следва:
а)
вмъква се следната точка:
„7a.
когато ДДС става изискуем при получаване на плащането в съответствие с член 66, буква б) и правото на приспадане възниква, когато подлежащият на приспадане данък става изискуем, вписване „касова отчетност“;“
б)
вмъква се следната точка:
„10a.
когато клиентът, получаващ доставката, издава фактура вместо доставчика, вписване „самофактуриране“;“
в)
точка 11 се заменя със следното:
„11.
в случай на освобождаване, позоваване на приложимата разпоредба от настоящата директива или на съответстващата национална разпоредба, или което и да е друго позоваване, показващо, че доставката на стоки или услуги е освободена;“
г)
вмъква се следната точка:
„11a.
когато клиентът е платец на ДДС, вписване „обратно начисляване“;“
д)
точки 13 и 14 се заменят със следното:
„13.
когато се прилага режимът за облагане на маржа на туристически агенти, вписване „Режим на облагане на маржа - туристически агенти“;
14.
когато се прилага един от специалните режими, отнасящи се за стоки втора употреба, произведения на изкуството, колекционерски предмети и антикварни предмети, вписване „Режим на облагане на маржа - стоки втора употреба“; „Режим на облагане на маржа - произведения на изкуството“ или съответно „Режим на облагане на маржа - колекционерски предмети и антикварни предмети“;“
17.
Вмъкват се следните членове:
„Член 226a
Когато фактурата е издадена от данъчнозадължено лице, което не е установено в държавата-членка, където е дължим данъкът или чийто обект в тази държава-членка не взема участие в доставката по смисъла на член 192а, и което извършва доставка на стоки или услуги за клиент, който е платец на ДДС, данъчнозадълженото лице може да пропусне данните, посочени в член 226, точки 8, 9 и 10, и вместо тях да посочи, в зависимост от количеството или обхвата на доставяните стоки или услуги и тяхното естество, данъчната основа на тези стоки или услуги.
Член 226б
Държавите-членки изискват най-малкото следните данни по отношение на опростените фактури, издадени съгласно член 220а и член 221, параграфи 1 и 2:
а)
дата на издаване;
б)
идентификация на данъчнозадълженото лице, доставящо стоки или услуги;
в)
идентификация на вида на доставяните стоки или услуги;
г)
платимия размер на ДДС или информацията, необходима за изчисляването му;
д)
когато издадената фактура е документ или съобщение, третирано като фактура съгласно член 219, специално и недвусмислено посочване на тази първоначална фактура и конкретните данни, които биват изменяни.
Държавите-членки не могат да изискват данни на фактурите, различни от посочените в членове 226, 227 и 230.“;
18.
Член 228 се заличава;
19.
Член 230 се заменя със следното:
„Член 230
Сумите, посочени във фактурата, могат да бъдат изразени във всяка валута, при условие че размерът на ДДС, който се плаща или коригира, е изразен в националната валута на държавата-членка, като се използва предвидения в член 91 механизъм на конвертиране на обменния курс.“;
20.
Член 231 се заличава;
21.
Заглавието на дял ХI, глава 3, раздел 5 се заменя със следното:
22.
Членове 232 и 233 се заменят със следното:
„Член 232
Електронно издадена фактура се използва, при условие че се приема от получателя.
Член 233
1. Автентичността на произхода, целостта на съдържанието и четливостта на дадена фактура, независимо дали е на хартиен носител или в електронна форма, са гарантирани от момента на издаването до края на периода на съхранението на фактурата.
Всяко данъчнозадължено лице определя начина, по който да гарантира автентичността на произхода, целостта на съдържанието и четливостта на фактурата. Това може да се осъществи чрез какъвто и да било контрол на стопанската дейност, при който се установява надеждна одитна следа, свързваща фактурата и доставката на стоки или услуги.
„Автентичност на произхода“ означава уверение на самоличността на доставчика или на издаващия фактурата.
„Цялост на съдържанието“ означава, че съдържанието, изисквано по настоящата директива, не е променено.
2. Освен чрез вида контрол на стопанската дейност, описан в параграф 1, следните примери представляват примери за технологии, които гарантират автентичността на произхода и целостта на съдържанието на електронна фактура:
а)
чрез усъвършенстван електронен подпис по смисъла на член 2, точка 2 от Директива 1999/93/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 13 декември 1999 г. относно правната рамка на Общността за електронните подписи (5), основан на квалифицирано удостоверение и създаден от устройство за създаване на защитен подпис по смисъла на член 2, точки 6 и 10 от Директива 1999/93/ЕО;
б)
чрез електронен обмен на данни (ЕОД), както е определено в член 2 от приложение 1 към Препоръка 94/820/ЕО на Комисията от 19 октомври 1994 г. относно правните аспекти на електронния обмен на данни (6), ако споразумението, свързано с обмена, предвижда използването на процедури, гарантиращи автентичността на произхода и целостта на данните.
23.
Член 234 се заличава;
24.
Членове 235, 236 и 237 се заменят със следното:
„Член 235
Държавите-членки могат да установят специални условия за електронните фактури, издадени във връзка със стоки или услуги, доставени на тяхната територия от държава, с която няма правни инструменти за взаимна помощ, сходна по обхват с предвидената в Директива 2010/24/ЕС и Регламент (ЕО) № 1798/2003.
Член 236
Когато партиди от няколко електронни фактури се изпращат или предоставят на един и същ получател, данните, които са общи за отделните фактури, могат да бъдат посочени еднократно, ако цялата информация е достъпна за всяка фактура поотделно.
Член 237
Най-късно до 31 декември 2016 г. Комисията представя на Европейския парламент и на Съвета доклад за цялостна оценка, изготвен въз основа на независимо икономическо проучване, относно въздействието на правилата за фактуриране, приложими от 1 януари 2013 г., и по-специално относно степента, в която те действително са довели до намаляване на административната тежест за предприятията, придружен при необходимост от подходящо предложение за изменение на съответните правила.“;
25.
Член 238 се изменя, както следва:
а)
параграф 1 се заменя със следното:
„1. След консултация с Комитета по ДДС държавите-членки могат, в съответствие с определените от тях условия, да изискат при доставки на стоки или услуги във фактурите да се вписва само информацията, посочена в член 226б, в следните случаи:
а)
когато стойността на фактурата е по-голяма от 100 EUR, но не по-голяма от 400 EUR, или равностойността им в национална валута;
б)
когато търговската или административна практика в съответния стопански сектор или техническите условия, при които се издават фактурите, особено затрудняват спазването на всички задължения, посочени в член 226 или в член 230.“;
б)
параграф 2 се заличава;
в)
параграф 3 се заменя със следното:
„3. Опростеният режим, предвиден в параграф 1, не се прилага, когато фактурите се изисква да бъдат издадени съгласно член 220, параграф 1, точки 2 и 3 или когато облагаемата доставка на стоки или услуги се извършва от данъчнозадължено лице, което не е установено в държавата-членка, в която се дължи ДДС, или чийто обект в тази държава-членка не взема участие в доставката по смисъла на член 192а, и платец на ДДС е лицето, на което са доставени стоките или услугите.“;
26.
Член 243 се заменя със следното:
„Член 243
1. Всяко данъчнозадължено лице води регистър на стоките, изпратени или превозени от него или от негово име до местоназначение извън територията на държавата-членка, от където са тръгнали, но в рамките на Общността, за целите на сделки, състоящи се в оценка, работа по или временно ползване на тези стоки, както е посочено в член 17, параграф 2, букви е), ж) и з).
2. Всяко данъчнозадължено лице води достатъчно подробна отчетност, за да се позволи идентификацията на стоките, изпратени до него от друга държава-членка от данъчнозадължено лице, идентифицирано за целите на ДДС в тази друга държава-членка или от негово име, и използвани за услуги, състоящи се в оценка или работа по тези стоки.“;
27.
Член 246 се заличава;
28.
В член 247, параграфи 2 и 3 се заменят със следното:
„2. За да осигури спазването на изискванията, установени в член 233, държавата-членка, посочена в параграф 1, може да изисква фактурите да бъдат съхранявани в оригиналния им вид, в който са били изпратени или предоставени, независимо дали това е в електронен вид или на хартиен носител. Освен това в случай на фактури, съхранявани чрез електронни средства, държавата-членка може да изисква данните, гарантиращи автентичността на произхода на фактурите и целостта на тяхното съдържание, както е предвидено в член 233, също да се съхраняват чрез електронни средства.
3. Държавите-членки, посочени в параграф 1, могат да установят специални условия, забраняващи или ограничаващи съхраняването на фактури в държава, където не съществува правен инструмент за взаимна помощ, сходна по обхват с тази, предвидена в Директива 2010/24/ЕС и Регламент (ЕО) № 1798/2003 или с правото, посочено в член 249, за достъп по електронен път, сваляне на данни и използване.“;
29.
В дял ХI, глава 3, раздел 4 се вмъква следният член:
„Член 248a
За целите на контрола и по отношение на фактури за доставки на стоки или услуги на тяхна територия и на фактури, получени от данъчнозадължени лица, установени на тяхна територия, държавите-членки могат да изискат, за определени данъчнозадължени лица или в определени случаи, превода им на своите официални езици. Въпреки това държавите-членки не могат да налагат общо изискване фактурите да бъдат превеждани.“;
30.
Член 249 се заменя със следното:
„Член 249
За целите на контрола, когато данъчнозадължено лице съхранява издадени или получени от него фактури, с помощта на електронни средства, гарантиращи онлайн достъп до съответните данни, компетентните органи на държавата-членка, в която е установено лицето, а когато ДДС е дължим в друга държава-членка - компетентните органи на последната, имат право на достъп до фактурите, както и правото да ги свалят и използват.“;
31.
В член 272, параграф 1, втора алинея се заменя със следното:
„Държавите-членки не могат да освобождават данъчнозадължените лица, посочени в първа алинея, буква б), от задълженията за издаване на фактури, установени в глава 3, раздели 3-6 и глава 4, раздел 3.“
Член 2
Транспониране
1. Държавите-членки приемат и публикуват не по-късно от 31 декември 2012 г. законовите, подзаконовите и административните разпоредби, необходими, за да се съобразят с настоящата директива. Те незабавно съобщават на Комисията текста на тези разпоредби.
Те прилагат тези разпоредби от 1 януари 2013 г.
Когато държавите-членки приемат тези разпоредби, в тях се съдържа позоваване на настоящата директива или то се извършва при официалното им публикуване. Условията и редът на позоваване се определят от държавите-членки.
2. Държавите-членки съобщават на Комисията текста на основните разпоредби от националното законодателство, които приемат в областта, уредена с настоящата директива.
Член 3
Влизане в сила
Настоящата директива влиза в сила на двадесетия ден след публикуването ѝ в Официален вестник на Европейския съюз.
Член 4
Адресати
Адресати на настоящата директива са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 13 юли 2010 година.


Input:
UITVOERINGSBESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 15 december 2011
tot wijziging van Beschikking 2005/363/EG tot vaststelling van maatregelen ter bescherming van de diergezondheid tegen Afrikaanse varkenspest op Sardinië, Italië
(Kennisgeving geschied onder nummer C(2011) 9248)
(Voor de EER relevante tekst)
(2011/852/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Richtlijn 89/662/EEG van de Raad van 11 december 1989 inzake veterinaire controles in het intracommunautaire handelsverkeer in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt (1), en met name artikel 9, lid 4,
Gezien Richtlijn 90/425/EEG van de Raad van 26 juni 1990 inzake veterinaire en zoötechnische controles in het intracommunautaire handelsverkeer in bepaalde levende dieren en producten in het vooruitzicht van de totstandbrenging van de interne markt (2), en met name artikel 10, lid 4,
Gezien Richtlijn 2002/99/EG van de Raad van 16 december 2002 houdende vaststelling van veterinairrechtelijke voorschriften voor de productie, de verwerking, de distributie en het binnenbrengen van voor menselijke consumptie bestemde producten van dierlijke oorsprong (3), en met name artikel 4, lid 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Beschikking 2005/363/EG van de Commissie van 2 mei 2005 tot vaststelling van maatregelen ter bescherming van de diergezondheid tegen Afrikaanse varkenspest op Sardinië, Italië (4), is vastgesteld in reactie op een ernstige nieuwe uitbraak van Afrikaanse varkenspest bij wilde en als huisdier gehouden varkens op het endemisch besmette eiland Sardinië, Italië.
(2)
Bij die beschikking is de verplaatsing van levende varkens, de verplaatsing van sperma, eicellen en embryo’s van varkens en de verzending van varkensvlees, varkensvleesproducten en alle andere producten die varkensvlees bevatten, van Sardinië verboden.
(3)
Overeenkomstig artikel 4, lid 3, van Richtlijn 2002/99/EG voorziet de beschikking echter in bepaalde afwijkingen voor de verzending van bepaalde varkensvleesproducten die afkomstig zijn van varkens van bedrijven buiten de in bijlage I bij de beschikking vastgestelde risicogebieden die aan specifieke bioveiligheidseisen voldoen.
(4)
De afgelopen weken heeft Italië de Commissie ervan in kennis gesteld dat het aantal gevallen van Afrikaanse varkenspest en het door deze ziekte getroffen gebied in zeven van de acht provincies van Sardinië aanzienlijk is uitgebreid, en dat hierbij ook grote commerciële varkenshouderijen betrokken zijn.
(5)
Het huidige verloop van de ziekte op Sardinië kan gezien de handel in varkensvlees, varkensvleesproducten en andere producten die varkensvlees bevatten, gevaar opleveren voor de varkensstapel in andere regio’s van Italië en in andere lidstaten. Daarom moeten de in bijlage I bij Beschikking 2005/363/EG opgenomen risicogebieden tot de hele regio Sardinië worden uitgebreid. Aangezien niet meer aan de voorwaarden in artikel 5, lid 2, onder b), van Beschikking 2005/363/EG kan worden voldaan, betekent dit dat de aan Italië verleende afwijking om de verzending van varkensvlees van Sardinië naar gebieden buiten Sardinië toe te staan, wordt geschorst. Hetzelfde geldt voor de bij artikel 6 van die beschikking verleende afwijking om de verzending van varkensvleesproducten en andere producten die varkensvlees bevatten van Sardinië naar gebieden buiten Sardinië toe te staan.
(6)
Beschikking 2005/363/EG moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(7)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Permanent Comité voor de voedselketen en de diergezondheid,
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
Bijlage I bij Beschikking 2005/363/EG wordt vervangen door de bijlage bij dit besluit.
Artikel 2
Dit besluit is gericht tot de lidstaten.
Gedaan te Brussel, 15 december 2011.


Input:
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 327/2010
af 21. april 2010
om godkendelse af en ny anvendelse af 3-fytase som tilsætningsstof til foder til alle mindre fuglearter, dog ikke ænder, og til prydfugle (indehaver af tilladelsen er BASF SE)
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1831/2003 af 22. september 2003 om fodertilsætningsstoffer (1), særlig artikel 9, stk. 2, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Forordning (EF) nr. 1831/2003 indeholder bestemmelser om godkendelse af fodertilsætningsstoffer og om grundlaget og procedurerne for meddelelse af sådanne godkendelser.
(2)
Der er i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 1831/2003 indgivet en ansøgning om godkendelse af det i bilaget til nærværende forordning opførte præparat. Ansøgningen var vedlagt de oplysninger og dokumenter, der kræves i henhold til artikel 7, stk. 3, i forordning (EF) nr. 1831/2003.
(3)
Ansøgningen vedrører godkendelse i tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« af en ny anvendelse af 3-fytase, et enzympræparat produceret af Aspergillus niger (CBS 101.672) som tilsætningsstof til foder til mindre fuglearter og prydfugle.
(4)
Ved Kommissionens forordning (EF) nr. 243/2007 (2) blev det tilladt at anvende dette præparat til fravænnede smågrise, slagtesvin og slagtekyllinger, ved Kommissionens forordning (EF) nr. 1142/2007 (3) blev det tilladt at anvende det til æglæggende høner og slagtekalkuner, ved Kommissionens forordning (EF) nr. 165/2008 (4) blev det tilladt at anvende det til ænder, og ved Kommissionens forordning (EF) nr. 505/2008 (5) blev det tilladt at anvende det til søer.
(5)
Der er fremlagt nye oplysninger til støtte for ansøgningen om tilladelse til at anvende præparatet til mindre fuglearter og prydfugle. Den Europæiske Fødevaresikkerhedsautoritet (EFSA) konkluderede i sin udtalelse af 9. december 2009 (6), at 3-fytase ikke har skadelige virkninger på dyrs eller menneskers sundhed eller miljøet, og at dette tilsætningsstof effektivt forbedrer foderets fordøjelighed. EFSA mener ikke, at der er behov for særlige krav om overvågning efter markedsføringen. EFSA gennemgik i sin udtalelse ligeledes den rapport om analysemetoden for fodertilsætningsstoffet, der blev forelagt af det i henhold til forordning (EF) nr. 1831/2003 oprettede EF-referencelaboratorium.
(6)
Vurderingen af 3-fytase viser, at betingelserne for godkendelse, jf. artikel 5 i forordning (EF) nr. 1831/2003, er opfyldt. Derfor bør anvendelsen af præparatet godkendes som anført i bilaget til nærværende forordning.
(7)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Fødevarekæden og Dyresundhed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Det i bilaget opførte præparat, der tilhører tilsætningsstofkategorien »zootekniske tilsætningsstoffer« og den funktionelle gruppe »fordøjelighedsfremmende stoffer«, tillades anvendt som fodertilsætningsstof på de betingelser, der er fastsat i bilaget.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 21. april 2010.


Input:
32011R0616
L 166/1
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
PROVEDBENA UREDBA VIJEĆA (EU) br. 616/2011
od 21. lipnja 2011.
o prekidu revizije nakon isteka antidampinških mjera i „revizije u vezi s novim izvoznikom” koje se odnose na uvoz određenih opeka od magnezijevog oksida podrijetlom iz Narodne Republike Kine
VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Uredbu Vijeća (EZ) br. 1225/2009 od 30. studenoga 2009. o zaštiti od dampinškog uvoza iz zemalja koje nisu članice Europske zajednice (1) („Osnovna uredba”), a posebno njezin članak 9. i članak 11. stavak 2., stavak 4., stavak 5. i stavak 6.,
nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom,
budući da:
1. POSTUPAK
1.1. Mjere na snazi
(1)
Vijeće je Uredbom (EZ) br. 1659/2005 (2) u listopadu 2005. uvelo konačne antidampinške pristojbe u rasponu od 2,7 % do 39,9 % na uvoz određenih opeka od magnezijevog oksida podrijetlom iz Narodne Republike Kine („NRK”). Nakon dvije privremene revizije koje su zatražili kineski proizvođači izvoznici Uredba je izmijenjena 2009. Uredbom Vijeća (EZ) br. 825/2009 (3) i Uredbom Vijeća (EZ) 826/2009 (4). Nakon revizija, antidampinške pristojbe uvedene Uredbom (EZ) br. 1659/2005 trenutačno su u rasponu od 0 % do 39,9 %.
1.2. Zahtjev za reviziju nakon isteka mjere
(2)
Nakon objavljivanja obavijesti o skorom isteku (5) antidampinških mjera koje su na snazi za uvoz određenih opeka od magnezijevog oksida podrijetlom iz NRK-a, Komisija je 9. srpnja 2010. primila zahtjev za reviziju prema članku 11. stavku 2. Osnovne uredbe. Zahtjev je uložila Koalicija za zaštitu proizvodnje opeka od magnezijevog oksida („MBPDC”) („podnositelj zahtjeva”) u ime proizvođača koji predstavljaju veći udio, u ovom slučaju više od 25 % ukupne proizvodnje određenih opeka od magnezijevog oksida u Uniji.
(3)
Zahtjev je sadržavao dokaze prima facie o vjerojatnosti nastavka dampinga i ponavljanja štete koji se smatraju dostatnim za opravdanje pokretanja revizije nakon isteka mjera. Podnositelj zahtjeva je također tvrdio da trgovačko društvo sa sjedištem u Austriji, RHI AG („RHI”), treba isključiti iz definicije industrije Unije, jer je preselilo svoje temeljno poslovanje u NRK, gdje ima povezano trgovačko društvo koje proizvodi dotični proizvod te je povećalo svoje poslovne aktivnosti koje se odnose na dotični proizvod u NRK-u.
1.3. Pokretanje revizije nakon isteka mjera
(4)
Nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, Komisija je 8. listopada 2010. putem obavijesti objavljene u Službenom listu Europske unije („obavijest o pokretanju postupka”) (6) najavila pokretanje revizije nakon isteka mjera koja se odnosi na uvoz u Uniju određenih opeka od magnezijevog oksida podrijetlom iz NRK-a.
1.4. Razdoblje ispitnog postupka u sklopu revizije
(5)
S obzirom na naočigled veliki broj stranaka uključenih u ovaj postupak, Komisija je u obavijesti o pokretanju postupka najavila da bi možda koristila odabir uzoraka u skladu s člankom 17. Osnovne uredbe. Kako bi joj se omogućila odluka o tome je li odabir uzoraka potreban, i ako da, sam odabir uzoraka, proizvođači izvoznici, uvoznici i proizvođači iz Unije zamoljeni su da dostave određene podatke za razdoblje od 1. srpnja 2009. do 30. lipnja 2010. („razdoblje ispitnog postupka” ili „RIP”).
2. DOTIČNI PROIZVOD I ISTOVJETNI PROIZVOD
(6)
Dotični proizvod su kemijski vezane, nepečene opeke od magnezijevog oksida, koje sadrže najmanje 80 % MgO, sa ili bez magnezita, trenutačno razvrstane prema oznakama KN ex 6815 91 00 i ex 6815 99 00.
(7)
Istovjetni proizvod se definira kao kemijski vezane, nepečene opeke od magnezijevog oksida, koje sadrže najmanje 80 % MgO, sa ili bez magnezita, koje se proizvode i prodaju na tržištu Unije.
(8)
Opeke od magnezijevog oksida proizvode se korištenjem minerala magnezita kao glavne sirovine. Uobičajeno se proizvode prema standardnim kemijskim specifikacijama koje se zatim mijenjaju kako bi odgovarale zahtjevima krajnjeg korisnika. Opeke od magnezijevog oksida uobičajeno se koriste u proizvodnji čelika kao obloga za posude u kojima se tali čelik.
3. STRANKE NA KOJE SE ISPITNI POSTUPAK ODNOSI
(9)
Komisija je službeno obavijestila podnositelje zahtjeva, ostale poznate proizvođače iz Unije, poznate proizvođače izvoznike iz NRK-a, predstavnike dotične zemlje izvoznice te poznate uvoznike i korisnike o pokretanju postupka. Zainteresirane stranke dobile su priliku izraziti svoje stavove u pisanom obliku i zatražiti raspravu u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka. Svim zainteresiranim strankama koje su to tražile te su pokazale da postoje posebni razlozi da ih se sasluša, odobrena je rasprava.
(10)
S obzirom na veliki broj uključenih stranaka, u obavijesti o pokretanju postupka predviđen je odabir uzoraka za kineske proizvođače izvoznike, nepovezane uvoznike iz Unije i proizvođače iz Unije. Od sedamdeset i osam proizvođača izvoznika kontaktiranih prilikom pokretanja postupka, samo su četiri dostavila podatke za odabir uzoraka zatražene u obavijesti o pokretanju postupka.
(11)
U pogledu proizvođača iz Unije, ukupno deset trgovačkih društava, uključujući proizvođače u čije ime je MBPDC zatražio reviziju, dostavilo je zatražene podatke. Proizvođači iz Unije koji su zatražili reviziju jako ovise o opskrbi glavne sirovine iz NRK-a te su zatražili neotkrivanje naziva njihovih trgovačkih društava zbog mogućih protumjera.
(12)
Službe Komisije kontaktirale su sve proizvođače opeka od magnezijevog oksida iz Unije prije pokretanja postupka kako bi dobile podatke o njihovim razinama proizvodnje i utvrdile jesu li suglasne s ispitnim postupkom ili mu se protive. Jedno od trgovačkih društava koje je odgovorilo, RHI AG, izrazilo je protivljenje reviziji nakon isteka mjera prije ispitnog postupka.
(13)
Nakon pokretanja postupka, RHI je tvrdio da činjenice koje je dostavio podnositelj zahtjeva u zahtjevu za reviziju, posebno u pogledu obujma proizvodnje društva RHI, nisu točne i da, upravo suprotno, RHI treba uključiti u definiciju industrije Unije kao što je to učinjeno u početnom ispitnom postupku 2005. Stoga je osporavao definiciju industrije Unije koja je dovela do pokretanja postupka, jer nisu ispunjeni zahtjevi iz članka 5. stavka 4. Osnovne uredbe, s obzirom na to da se najveći proizvođač iz Unije, koji čini više od 50 % ukupne proizvodnje Unije, protivio pokretanju postupka.
4. ISPITNI POSTUPAK
(14)
Kako je navedeno u gornjoj uvodnoj izjavi 3., podnositelj zahtjeva je smatrao da RHI AG treba isključiti iz definicije industrije Unije, jer je preselio svoje temeljne poslovne aktivnosti u NRK. S obzirom na to i na činjenicu da se RHI AG protivio reviziji, Komisija je zatražila RHI da dostavi dodatne podatke kako bi ispitala treba li ga uključiti u definiciju industrije Unije ili ne. Zatražene informacije odnosile su se na poslovne aktivnosti trgovačkog društva i u EU-u i u NRK-u i uključivale su podatke o njegovom proizvodnom kapacitetu, obujmu proizvodnje, vrijednosti prodaje i obujmu unutar i izvan EU-a i NRK-a te vrijednosti uvoza i obujmu dotičnog proizvoda na tržištu Unije. Trgovačko društvo dostavilo je dodatne podatke te je posjet radi prodaje na licu mjesta obavljen u sjedištu trgovačkog društva u Beču.
(15)
U početnom ispitnom postupku pokrenutom u srpnju 2004., RHI je bio jedan od proizvođača iz Unije koji su uložili pritužbu. U to vrijeme RHI je, također, uvozio dotični proizvod od svog povezanog trgovačkog društva u NRK-u te je ispitano treba li trgovačko društvo isključiti iz definicije industrije Unije prema članku 4. stavku 1. točki (a) Osnovne uredbe.
(16)
Podsjeća se da je procjena stanja društva RHI napravljena u Uredbi Komisije (EZ) br. 552/2005 od 11. travnja 2005. o uvođenju privremene pristojbe na uvoz određenih opeka od magnezijevog oksida podrijetlom iz Narodne Republike Kine (7) i potvrđena Uredbom (EZ) br. 1659/2005. Za potrebe procjene ispitani su sljedeći kriteriji:
-
lokacija sjedišta trgovačkih društava, centra za istraživanje i razvoj i glavnih proizvodnih pogona,
-
obujam/vrijednost dotičnog proizvoda uvezenog iz NRK-a u usporedbi s ukupnim obujmom i vrijednosti prodaje,
-
učinak uvozne prodaje na ukupnu prodaju trgovačkog društva u Uniji, posebno uspoređujući profitabilnost prodaje dotičnog proizvoda društva RHI u EU-u sa stopama profitabilnosti proizvođača iz Unije koji surađuju.
(17)
U to vrijeme je utvrđeno da se temeljno poslovanje trgovačkog društva u pogledu dotičnog proizvoda obavljalo u Uniji (njegovo sjedište, centar za istraživanje i razvoj najveći proizvodni pogoni su se nalazili u Uniji). Štoviše, velika većina prodaje društva RHI na tržištu Unije proizvedena je u Uniji, a samo manji dio u NRK-u (5 % njegove ukupne prodaje u Uniji), s obzirom da je proizvodnja povezanog trgovačkog društva u NRK-u bila uglavnom usmjerena na brzo rastuće azijsko tržište. Osim toga, utvrđeno je da je taj uvoz ponovno prodan po cijenama koje su usporedive s cijenama industrije Unije i, stoga, trgovačko društvo nije imalo bitnu korist, u pogledu profitabilnosti, ponovnom prodajom uvezenog proizvoda. Konačno, isključivo je navedeno da je trgovačko društvo za proizvodnju u Uniji društva RHI zasebni pravni subjekt u odnosu na njegovo kinesko trgovačko društvo za proizvodnju. Utvrđeno je da, iako je RHI AG međunarodna grupacija s proizvodnim pogonom u NRK-u koja čini zasebni pravni subjekt, još je uvijek proizvodila veliku većinu svojih opeka od magnezijevog oksida, koji su se naknadno prodavali na tržištu Unije, u svojim proizvodnim pogonima u Uniji. Zbog toga je zaključeno da RHI AG, koji je u to vrijeme podržao uvođenje mjera, bio dio industrije Unije.
(18)
Tijekom provjere na licu mjera u okviru trenutačnog postupka, utvrđeno je da se temeljno poslovanje trgovačkog društva još uvijek nalazilo u Uniji. Sjedište trgovačkog društva, dioničari i centar za istraživanje i razvoj nalazili su se u Uniji. Trgovačko društvo ima pet pogona u Uniji koji proizvode dotični proizvod, a tijekom razdoblja od 2005. do 30. lipnja 2010., kraja razdoblja ispitnog postupka, proizvodni kapacitet tih pogona se povećao. Brojke koje je dostavio RH vezane uz njegov kapacitet proizvodnje istovjetnog proizvoda u Uniji obujam proizvodnje prema pogonu provjerene su tijekom ispitnog postupka i utvrđeno je da su točne.
(19)
Osim toga, trgovačko društvo je nastavilo ulagati u svoje pogone u EU a, u razdoblju od 2007. do kraja ispitnog postupka, ulaganja koja se odnose na istovjetni proizvod predstavljala su značajan udio ukupnih ulaganja trgovačkog društva u EU.
(20)
RHI ima nekoliko povezanih trgovačkih društava u NRK-u uključenih u proizvodnju i trgovinu vatrostalnih proizvoda, uključujući opeke od magnezijevog oksida, od kojih RHI Refractories Liaoning Co. Ltd, zasebni pravni subjekt, proizvodi dotični proizvod. To trgovačko društvo udruženo je u zajednički pothvat s kineskim trgovačkim društvom, a pokrenulo je proizvodnju 1997. Ima samo jedan pogon. Iako se proizvodni kapacitet pogona značajno povećao tijekom razdoblja od 2005. do kraja ispitnog postupka, još uvijek ne predstavlja veliki udio ukupnog proizvodnog kapaciteta društva RHI (promatrajući zajedno pogone u EU i Kini).
(21)
U pogledu obujma uvoza dotičnog proizvoda, nakon uvođenja mjera 2005., trgovačko društvo uvezlo je tijekom razdoblja ispitnog postupka samo malu pošiljku od svojeg povezanog trgovačkog društva u NRK-u, s obzirom na to da podliježe najvišoj antidampinškoj stopi pristojbe od 39,9 %.
(22)
RHI je dostavio vrijednost i obujam svoje prodaje za istovjetni proizvod proizveden u Uniji i za dotični proizvod proizveden u NRK-u. Trgovačko društvo je pokazalo da je tijekom razdoblja ispitnog postupka većina prodaje njegovog povezanog trgovačkog društva u NRK-u bila za izvoz u zemlje izvan EU-a, pri čemu je preostali dio prodan na kineskom tržištu.
(23)
U pogledu učinka prodaje uvezenog dotičnog proizvoda na ukupnu prodaju trgovačkog društva u Uniji, obujam tog uvoza u usporedbi s ukupnim obujmom prodaje trgovačkog društva na tržištu Unije bio je neznatan te je, stoga, učinak prodaje trgovačkog društva bio zanemariv.
(24)
Na temelju podataka provjerenih na licu mjera zaključuje se da RHI ne treba isključiti iz definicije industrije Unije. Položaj trgovačkog društva nije se značajno promijenio od početnog ispitnog postupka, kada je utvrđeno da su ispunjena tri kriterija te je zaključeno da je trgovačko društvo dio industrije Unije.
(25)
Nalazi potvrđuju da se temeljne poslovne aktivnosti trgovačkog društva (sjedište, centar za istraživanje i razvoj i glavni proizvodni pogoni) još uvijek nalaze u EU-u. Povećanje proizvodnog kapaciteta pogona u NRK-u u razdoblju od 2005. do kraja ispitnog postupka ne može se smatrati preseljenjem temeljnih aktivnosti trgovačkog društva u NRK. Stoga se odbacuje argument podnositelja zahtjeva da RHI treba isključiti na temelju toga što ima povezano trgovačko društvo u NRK-u koje proizvodi dotični proizvod i što povećava poslovne aktivnosti u NRK-u.
(26)
Podaci koje je dostavio podnositelj zahtjeva nisu točno prikazali položaj društva RHI kao proizvođača iz Unije, posebno u pogledu njegovog obujma proizvodnje i proizvodnog kapaciteta u Uniji te njegovog proizvodnog kapaciteta u NRK-u. Stoga, uključivanjem obujma prodaje društva RHI u podatke o ukupnoj proizvodnji u Uniji, proizvodnja podnositelja zahtjeva čini manje od 50 % ukupne proizvodnje u Uniji. Nadalje, kako je gore objašnjeno, i. RHI treba smatrati dijelom industrije Unije u smislu članka 4. Osnovne uredbe; ii. RHI proizvodi preko 50 % ukupne proizvodnje Unije u smislu članka 5. stavka 4. druge rečenice Osnovne uredbe; i iii. RHI se protivi reviziji nakon isteka mjera. Stoga postupak treba prekinuti.
5. PREKID POSTUPKA
(27)
U svjetlu gore navedenog, smatra se da ovaj postupak treba prekinuti u skladu s člankom 9. i člankom 11. stavkom 2., stavkom 5. i stavkom 6. Osnovne uredbe.
(28)
Podnositelj zahtjeva obaviješten je na odgovarajući način i dana mu je mogućnost iznošenja komentara. Podnositelj zahtjeva snažno se protivio zaključcima Komisije i izrazio sumnju da je proizvodnja društva RHI tijekom razdoblja ispitnog postupka nadišla proizvodnju preostalih proizvođača iz Unije koji podupiru pritužbu. Točnije, podnositelj zahtjeva dostavio je različita priopćenja za tisak koja se odnose na aktivnosti društva RHI kako bi potkrijepio svoje tvrdnje da trgovačko društvo više ne smatra proizvodnju u Uniji svojim temeljnim poslovanjem i da postoji jasna promjena strategije grupacije s obzirom na to da je najavila veliko proširenje svojih proizvodnih kapaciteta u NRK-u. Međutim, utvrđeno je da se takva priopćenja za tisak odnose na općenite ukupne poslovne aktivnosti trgovačkog društva, a ne specifično na ispitani proizvod. Podnositelj zahtjeva nije dostavio nikakve druge dokaze o promjeni temeljnih aktivnosti društva RHI u pogledu razdoblja od 2005. do kraja ispitnog postupka koji bi doveli do zaključka da RHI treba isključiti iz definicije industrije Unije.
(29)
Stoga se smatra da reviziju nakon isteka mjera koja se odnosi na uvoz u Uniju određenih opeka od magnezijevog oksida podrijetlom iz NRK-a treba prekinuti.
(30)
Zbog osobitih okolnosti objašnjenih u gornjoj uvodnoj izjavi 26., konačne antidampinške pristojbe plaćene ili knjižene u poslovnim knjigama prema Uredbi (EZ) br. 1659/2005 na uvoz određenih opeka od magnezijevog oksida podrijetlom iz Narodne Republike Kine puštenih u slobodni promet od 14. listopada 2010., datuma isteka antidampinških mjera, treba iznimno vratiti ili otpustiti.
(31)
Povrat ili otpust treba zatražiti od nacionalnih carinskih tijela u skladu s primjenjivim carinskim zakonodavstvom.
(32)
S obzirom na okolnosti opisane gore, a posebno u uvodnoj izjavi 21., Komisija će pratiti tokove izvoza i uvoza dotičnog proizvoda, kao i odgovarajuće oznake KN. Ako se učini da su se tokovi promijenili, Komisija će razmotriti mjere koje treba poduzeti.
6. PREKID „REVIZIJE U VEZI S NOVIM IZVOZNIKOM”
(33)
Komisija je 27. svibnja 2010. primila zahtjev za „reviziju u vezi s novim izvoznikom” prema članku 11. stavku 4. Osnovne uredbe. Zahtjev je podnijelo društvo TRL China Ltd („TRL”), proizvođač izvoznik iz NRK-a.
(34)
TRL je tvrdio da posluje u uvjetima tržišnog gospodarstva kako je definirano u članku 2. stavku 7. točki (c) Osnovne uredbe ili, alternativno, zahtijeva individualni tretman u skladu s člankom 9. stavkom 5. Osnovne uredbe. Nadalje je tvrdio da nije izvozio dotični proizvod u Uniju tijekom razdoblja ispitnog postupka na kojem su se temeljile antidampinške mjere, tj. razdoblja od 1. travnja 2003. do 31. ožujka 2004. („razdoblje početnog ispitnog postupka”) i da nije povezan niti s jednim proizvođačem izvoznikom proizvoda koji podliježe antidampinškim mjerama navedenima u uvodnoj izjavi 1.
(35)
TRL je, nadalje, tvrdio da je počeo izvoziti dotični proizvod u Uniju nakon isteka razdoblja početnog ispitnog postupka.
(36)
Nakon savjetovanja sa Savjetodavnim odborom, Komisija je 28. rujna 2010. Uredbom (EU) br. 850/2010 (8) najavila pokretanje „revizije u vezi s novim izvoznikom” u okviru Uredbe (EZ) br. 1659/2005, stavljanje izvan snage pristojbe u pogledu uvoza od društva TRL i uvjetovanje tog uvoza evidentiranjem.
(37)
„Revizija u vezi s novim izvoznikom” obuhvatila je razdoblje od 1. srpnja 2009. do 30. lipnja 2010.
(38)
S obzirom na prekid revizije nakon isteka mjera i činjenicu da TRL nije uvozio dotični proizvod između datuma stupanja na snagu Uredbe (EU) br. 850/2010 i datuma isteka antidampinških mjera (13. listopada 2010.), smatra se da „reviziju u vezi s novim izvoznikom” koja se odnosi na uvoz u Uniju određenih opeka od magnezijevog oksida podrijetlom iz NRK-a, također, treba prekinuti.
(39)
Zainteresirane stranke dobile su priliku izraziti svoje stavove i zatražiti raspravu u roku određenom u obavijesti o pokretanju postupka,
DONIJELO JE OVU UREDBU:
Članak 1.
Antidampinške mjere koje se odnose na kemijski vezane, nepečene opeke od magnezijevog oksida, koje sadrže najmanje 80 % MgO, sa ili bez magnezita, podrijetlom iz Narodne Republike Kine, trenutačno razvrstane prema oznakama KN ex 6815 91 00 i ex 6815 99 90 stavljaju se izvan snage i prekida se postupak koji se odnosi na taj uvoz.
Članak 2.
Vraćaju se ili otpuštaju konačne antidampinške pristojbe plaćene ili knjižene u poslovnim knjigama prema članku 1. stavku 2. Uredbe (EZ) br. 1659/2005 na uvoz određenih opeka od magnezijevog oksida podrijetlom iz Narodne Republike Kine puštenih u slobodni promet od 14. listopada 2010.
Povrat ili otpust treba zatražiti od nacionalnih carinskih tijela u skladu s primjenjivim carinskim zakonodavstvom.
Članak 3.
Prekida se „revizija u vezi s novim izvoznikom” pokrenuta Uredbom (EU) br. 850/2010.
Članak 4.
Carinskim tijelima nalaže se da prekinu evidenciju uvoza koja se obavlja prema članku 3. Uredbe (EU) br. 850/2010.
Članak 5.
Ova Uredba stupa na snagu sljedećeg dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Luxembourgu 21. lipnja 2011.


Input:
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 602/2011
af 20. juni 2011
om tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 af 23. juli 1987 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (1), særlig artikel 9, stk. 1, litra a), og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
For at sikre en ensartet anvendelse af den kombinerede nomenklatur, der er knyttet som bilag til forordning (EØF) nr. 2658/87, bør der vedtages bestemmelser vedrørende tariferingen af de i bilaget omhandlede varer.
(2)
Forordning (EØF) nr. 2658/87 har fastsat almindelige tariferingsbestemmelser vedrørende den kombinerede nomenklatur. Disse bestemmelser finder også anvendelse ved fortolkningen af enhver anden nomenklatur, der helt eller delvis er baseret på den kombinerede nomenklatur, eller som tilføjer yderligere underopdelinger, og som er fastlagt på grundlag af specifikke EU-forskrifter med henblik på anvendelsen af tarifmæssige eller andre foranstaltninger vedrørende samhandelen med varer.
(3)
Ifølge de almindelige bestemmelser bør varerne i kolonne 1 i tabellen i bilaget tariferes under den KN-kode, der er anført i kolonne 2 ud fra den begrundelse, der er anført i kolonne 3.
(4)
Det er hensigtsmæssigt, at bindende tariferingsoplysninger, der er meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder i forbindelse med tarifering af varer i den kombinerede nomenklatur, og som ikke er i overensstemmelse med EU-retten fastsat i denne forordning, fortsat kan påberåbes af modtageren i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i Rådets forordning (EØF) nr. 2913/92 af 12. oktober 1992 om indførelse af en EF-toldkodeks (2) i et tidsrum på tre måneder.
(5)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Toldkodeksudvalget -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
De varer, der er anført i kolonne (1) i skemaet i bilaget, tariferes i den kombinerede nomenklatur i den i kolonne (2) i skemaet nævnte KN-kode.
Artikel 2
Bindende tariferingsoplysninger meddelt af medlemsstaternes toldmyndigheder, som ikke er i overensstemmelse med EU-retten fastsat i denne forordning, kan fortsat påberåbes i henhold til bestemmelserne i artikel 12, stk. 6, i forordning (EØF) nr. 2913/92 i et tidsrum på tre måneder.
Artikel 3
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 20. juni 2011.


Input:
UITVOERINGSVERORDENING (EU) Nr. 448/2011 VAN DE COMMISSIE
van 6 mei 2011
houdende inschrijving van een benaming in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen (Σταφίδα Ηλείας (Stafida Ilias) (BGA))
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gezien het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gezien Verordening (EG) nr. 510/2006 van de Raad van 20 maart 2006 inzake de bescherming van geografische aanduidingen en oorsprongsbenamingen van landbouwproducten en levensmiddelen (1), en met name artikel 7, lid 4, eerste alinea,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Overeenkomstig artikel 6, lid 2, eerste alinea, van Verordening (EG) nr. 510/2006 is de door Griekenland ingediende aanvraag tot registratie van de benaming „Σταφίδα Ηλείας (Stafida Ilias)” bekendgemaakt in het Publicatieblad van de Europese Unie (2).
(2)
Aangezien bij de Commissie geen bezwaren zijn ingediend overeenkomstig artikel 7 van Verordening (EG) nr. 510/2006, moet deze benaming worden ingeschreven in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen,
HEEFT DE VOLGENDE VERORDENING VASTGESTELD:
Artikel 1
De in de bijlage vermelde benaming wordt ingeschreven in het register van beschermde oorsprongsbenamingen en beschermde geografische aanduidingen.
Artikel 2
Deze verordening treedt in werking op de twintigste dag na die van de bekendmaking ervan in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Deze verordening is verbindend in al haar onderdelen en is rechtstreeks toepasselijk in elke lidstaat.
Gedaan te Brussel, 6 mei 2011.


Input:
BESCHLUSS Nr. 458/2010/EU DES EUROPÄISCHEN PARLAMENTS UND DES RATES
vom 19. Mai 2010
zur Änderung der Entscheidung Nr. 573/2007/EG zur Einrichtung des Europäischen Flüchtlingsfonds für den Zeitraum 2008 bis 2013 durch die Aufhebung der Finanzierung bestimmter Gemeinschaftsmaßnahmen und die Änderung der Finanzierungsobergrenze für die Förderung solcher Maßnahmen
DAS EUROPÄISCHE PARLAMENT UND DER RAT DER EUROPÄISCHEN UNION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union, insbesondere auf Artikel 78 Absatz 2,
auf Vorschlag der Europäischen Kommission,
gemäß dem ordentlichen Gesetzgebungsverfahren (1),
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Ziel der auf ein gemeinsames europäisches Asylsystem (GEAS) gerichteten Politik der Union ist nach Maßgabe des Haager Programms, durch die Einführung eines effizienten, einheitlichen Verfahrens im Einklang mit den Werten und der humanitären Tradition der Europäischen Union einen gemeinsamen Asylraum zu schaffen.
(2)
In den letzten Jahren wurden dank der Einführung gemeinsamer Mindestnormen große Fortschritte auf dem Weg zur Schaffung eines GEAS erzielt. Dennoch bestehen zwischen den Mitgliedstaaten bei der Gewährung des internationalen Schutzes und bei den Formen eines solchen Schutzes nach wie vor große Unterschiede.
(3)
Die Kommission hat in ihrer im Juni 2008 angenommenen Asylstrategie ihre Absicht angekündigt, die Entwicklung des GEAS fortzuführen; dazu werde sie eine Überarbeitung der anwendbaren Rechtsvorschriften vorschlagen, um eine größere Harmonisierung der geltenden Normen zu erreichen, und die Unterstützung für die praktische Zusammenarbeit zwischen den Mitgliedstaaten verstärken, insbesondere durch einen Legislativvorschlag zur Einrichtung eines europäischen Unterstützungsbüros für Asylfragen („Unterstützungsbüro“), das die operative Zusammenarbeit zwischen den Mitgliedstaaten besser koordinieren soll, damit die gemeinsamen Vorschriften wirkungsvoll umgesetzt werden.
(4)
In dem im September 2008 angenommenen Europäischen Pakt zu Einwanderung und Asyl hat der Europäische Rat feierlich bekräftigt, dass jeder verfolgte Ausländer in Anwendung der Genfer Konvention vom 28. Juli 1951 über die Rechtsstellung der Flüchtlinge in der durch das New Yorker Protokoll vom 31. Januar 1967 ergänzten Fassung und anderer einschlägiger Übereinkünfte Recht auf Hilfe und Schutz im Gebiet der Europäischen Union hat. Es wurde darüber hinaus ausdrücklich vereinbart, 2009 ein Europäisches Unterstützungsbüro einzurichten.
(5)
Die praktische Zusammenarbeit in Asylfragen soll eine stärkere Annäherung der Entscheidungsprozesse der Mitgliedstaaten und die Gewährleistung der kontinuierlichen Qualität der Prozesse in diesem Bereich innerhalb eines durch die EU-Rechtsvorschriften vorgegebenen Rahmens bewirken. In den letzten Jahren hat es bereits eine Vielzahl von Maßnahmen zur praktischen Zusammenarbeit gegeben, wie beispielsweise ein gemeinsames Vorgehen zu Informationen über die Herkunftsländer und die Einführung eines gemeinsamen europäischen Schulungsprogramms im Asylbereich. Zur Intensivierung und Weiterentwicklung dieser Maßnahmen der Zusammenarbeit sollte das Unterstützungsbüro eingerichtet werden.
(6)
Damit die Maßnahmen zur Unterstützung der praktischen Zusammenarbeit in Asylfragen vereinfacht werden können, und soweit das Unterstützungsbüro mit einigen der Aufgaben betraut werden sollte, die derzeit aus dem Europäischen Flüchtlingsfonds finanziert werden, ist es erforderlich, die Zuständigkeit für einige der in Artikel 4 der Entscheidung Nr. 573/2007/EG (2) vorgesehenen Gemeinschaftsmaßnahmen vom Europäischen Flüchtlingsfonds auf das Unterstützungsbüro zu übertragen, um die bestmögliche praktische Zusammenarbeit in Asylfragen zu gewährleisten.
(7)
Um dem eingeschränkten Umfang der Gemeinschaftsmaßnahmen Rechnung zu tragen, sollte die Obergrenze für deren Finanzierung, die nach der Entscheidung Nr. 573/2007/EG bei 10 % der Fondsmittel liegt, auf 4 % abgesenkt werden.
(8)
Damit Mittel für die Finanzierung des Unterstützungsbüros frei werden, sollte der Finanzrahmen für die Durchführung der Entscheidung Nr. 573/2007/EG reduziert werden.
(9)
Gemäß Artikel 3 des dem Vertrag über die Europäische Union und dem Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union beigefügten Protokolls über die Position des Vereinigten Königreichs und Irlands hinsichtlich des Raums der Freiheit, der Sicherheit und des Rechts haben das Vereinigte Königreich und Irland schriftlich mitgeteilt, dass sie sich an der Annahme und Anwendung dieser Entscheidung beteiligen möchten.
(10)
Gemäß den Artikeln 1 und 2 des dem Vertrag über die Europäische Union und dem Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union beigefügten Protokolls über die Position Dänemarks beteiligt sich Dänemark nicht an der Annahme dieses Beschlusses, und ist weder durch diesen gebunden noch zu seiner Anwendung verpflichtet -
HABEN FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Die Entscheidung Nr. 573/2007/EG wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 4 wird wie folgt geändert:
a)
In Absatz 1 wird die Zahl „10 %“ durch die Zahl „4 %“ ersetzt.
b)
In Absatz 2 werden die Buchstaben a und f gestrichen.
2.
Artikel 12 Absatz 1 erhält folgende Fassung:
„(1) Die Finanzausstattung für die Durchführung dieser Entscheidung wird für den Zeitraum vom 1. Januar 2008 bis zum 31. Dezember 2013 auf 614 Mio. EUR festgesetzt.“
Artikel 2
Dieser Beschluss tritt am zwanzigsten Tag nach seiner Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 3
Dieser Beschluss ist im Einklang mit den Verträgen an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Artikel 4
Dieser Beschluss wird im Amtsblatt der Europäischen Union veröffentlicht.
Geschehen zu Straßburg am 19. Mai 2010


Input:
UREDBA KOMISIJE (EU) št. 455/2010
z dne 26. maja 2010
o uvrstitvi določenega blaga v kombinirano nomenklaturo
EVROPSKA KOMISIJA JE -
ob upoštevanju Pogodbe o delovanju Evropske unije,
ob upoštevanju Uredbe Sveta (EGS) št. 2658/87 z dne 23. julija 1987 o tarifni in statistični nomenklaturi ter skupni carinski tarifi (1) ter zlasti člena 9(1)(a) Uredbe,
ob upoštevanju naslednjega:
(1)
Da bi se zagotovila enotna uporaba kombinirane nomenklature, priložene k Uredbi (EGS) št. 2658/87, je treba sprejeti ukrepe v zvezi z uvrstitvijo blaga iz Priloge k tej uredbi.
(2)
Uredba (EGS) št. 2658/87 določa splošna pravila za razlago kombinirane nomenklature. Navedena pravila se uporabljajo tudi za vsako drugo nomenklaturo, ki v celoti ali delno temelji na kombinirani nomenklaturi ali ji dodaja dodatne pododdelke in se predpiše s posebnimi določbami Unije za uporabo tarifnih in drugih ukrepov pri blagovni menjavi.
(3)
Po navedenih splošnih pravilih se blago iz stolpca 1 razpredelnice iz Priloge uvrsti pod oznako KN, ki je označena v stolpcu 2, iz razlogov iz stolpca 3 navedene razpredelnice.
(4)
Primerno je določiti, da se lahko imetnik v skladu s členom 12(6) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 z dne 12. oktobra 1992 o carinskem zakoniku Skupnosti (2) še tri mesece sklicuje na zavezujoče tarifne informacije, ki jih izdajo carinski organi držav članic v zvezi z uvrstitvijo blaga v kombinirano nomenklaturo in niso v skladu s to uredbo.
(5)
Ukrepi, predvideni s to uredbo, so v skladu z mnenjem Odbora za carinski zakonik -
SPREJELA NASLEDNJO UREDBO:
Člen 1
Blago, opisano v stolpcu (1) razpredelnice iz Priloge, se uvrsti v kombinirano nomenklaturo pod oznako KN iz stolpca (2) navedene razpredelnice.
Člen 2
Na podlagi člena 12(6) Uredbe Sveta (EGS) št. 2913/92 se je še tri mesece mogoče sklicevati na zavezujoče tarifne informacije, ki jih izdajo carinski organi držav članic in niso v skladu s to uredbo.
Člen 3
Ta uredba začne veljati dvajseti dan po objavi v Uradnem listu Evropske unije.
Ta uredba je v celoti zavezujoča in se neposredno uporablja v vseh državah članicah.
V Bruslju, 26. maja 2010


Input:
A BIZOTTSÁG 71/2012/EU RENDELETE
(2012. január 27.)
a veszélyes vegyi anyagok kiviteléről és behozataláról szóló 689/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet I. mellékletének módosításáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a veszélyes vegyi anyagok kiviteléről és behozataláról szóló, 2008. június 17-i 689/2008/EK európai parlamenti és tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 22. cikke (4) bekezdésére,
mivel:
(1)
Az 1998. szeptember 11-én aláírt és a Közösség nevében a 2003/106/EK tanácsi határozattal (2) jóváhagyott, a nemzetközi kereskedelemben forgalmazott egyes veszélyes vegyi anyagok és növényvédő szerek előzetes tájékoztatáson alapuló jóváhagyási eljárásáról szóló Rotterdami Egyezményt a 689/2008/EK rendelet hajtja végre.
(2)
A növényvédő szerek forgalomba hozataláról, valamint a 79/117/EGK és a 91/414/EGK tanácsi irányelvek hatályon kívül helyezéséről szóló, 2009. október 21-i 1107/2009/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (3), a biocid termékek forgalomba hozataláról szóló, 1998. február 16-i 98/8/EK európai parlamenti és tanácsi irányelv (4) és a vegyi anyagok regisztrálásáról, értékeléséről, engedélyezéséről és korlátozásáról (REACH), az Európai Vegyianyag-ügynökség létrehozásáról, az 1999/45/EK irányelv módosításáról, valamint a 793/93/EGK tanácsi rendelet, az 1488/94/EK bizottsági rendelet, a 76/769/EGK tanácsi irányelv, a 91/155/EGK, a 93/67/EGK, a 93/105/EK és a 2000/21/EK bizottsági irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló, 2006. december 18-i 1907/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet (5) alapján egyes vegyi anyagokkal kapcsolatban különböző szabályozási intézkedések születtek, amelyek figyelembevétele céljából a 689/2008/EK rendelet I. mellékletét módosítani szükséges.
(3)
A diklobenil, a diklorán, az etoxikvin és a propizoklór nem került hatóanyagként felvételre a növényvédő szerek forgalomba hozataláról szóló, 1991. július 15-i 91/414/EGK tanácsi irányelv (6) I. mellékletébe, vagyis ezeket a hatóanyagokat peszticidként használni tilos, és ezért indokolt azokat felvenni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 1. és 2. részében található vegyianyagjegyzékbe. A diklobenilnek, a dikloránnak, az etoxikvinnak és a propizoklórnak az I. mellékletbe való felvételét felfüggesztették azon új, a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétel iránti kérelem miatt, amelyet a 91/414/EGK tanácsi irányelv alkalmazására vonatkozó részletes szabályoknak az irányelv 8. cikke (2) bekezdésében említett munkaprogramban szereplő, de az irányelv I. mellékletébe fel nem vett hatóanyagok szokásos és gyorsított eljárással való értékelése tekintetében történő megállapításáról szóló, 2008. január 17-i 33/2008/EK bizottsági rendelet (7) 13. cikke alapján nyújtottak be. Ez az új kérelem ismét ahhoz vezetett, hogy a diklobenil, a diklorán, az etoxikvin és a propizoklór nem került hatóanyagként felvételre a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, ennek megfelelően a diklobenilt, a dikloránt, az etoxikvint és a propizoklórt peszticidként használni továbbra is tilos, továbbá az I. mellékletbe való felvétel felfüggesztésének oka megszűnt. Ezért a diklobenil, a diklorán, az etoxikvin és a propizoklór hatóanyagot fel kell venni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 1. és 2. részében foglalt vegyianyagjegyzékbe.
(4)
A metil-bromid hatóanyagként nem került felvételre sem a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, sem a 98/8/EK irányelv I., IA. vagy IB. mellékletébe, ennek megfelelően a metil-bromidot peszticidként használni tilos, ezért indokolt felvenni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 1. és 2. részében található vegyianyagjegyzékbe. A metil-bromidnak az I. mellékletbe való felvételét felfüggesztették azon új, a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétel iránti kérelem miatt, amelyet a 33/2008/EK rendelet 13. cikke alapján nyújtottak be. Ez az új kérelem ismét ahhoz vezetett, hogy a metil-bromid nem került hatóanyagként felvételre a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, ennek eredményeképpen a metil-bromidot peszticidként használni továbbra is tilos, továbbá az I. mellékletbe való felvétel felfüggesztésének oka megszűnt. Ezért a metil-bromid hatóanyagot fel kell venni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 1. és 2. részében foglalt vegyianyagjegyzékbe.
(5)
A ciánamid hatóanyagként nem került felvételre a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, ennek megfelelően a ciánamid peszticidként való használata szigorú korlátozás alá esik, ezért - mivel gyakorlatilag mindenfajta felhasználása tilos - indokolt azt felvenni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 1. és 2. részében található vegyianyagjegyzékbe, annak ellenére is, hogy a ciánamid a 98/8/EK irányelv alkalmazásában azonosított és bejelentett anyag, és ennek megfelelően használatát a tagállamok az említett irányelv alapján meghozandó döntés elfogadásáig továbbra is engedélyezhetik. A ciánamidnak az I. mellékletbe való felvételét felfüggesztették azon új, a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétel iránti kérelem miatt, amelyet a 33/2008/EK rendelet 13. cikke alapján nyújtottak be. Az új kérelmet a kérelmező visszavonta, és ezzel az I. mellékletbe való felvétel felfüggesztésének oka megszűnt. Ezért a ciánamid hatóanyagot fel kell venni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 1. és 2. részében foglalt vegyianyagjegyzékbe.
(6)
A flurprimidol nem került hatóanyagként felvételre a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, vagyis a flurprimidolt peszticidként használni tilos, és ezért indokolt azt felvenni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 1. és 2. részében található vegyianyagjegyzékbe. A flurprimidolnak az I. melléklet 2. részébe való felvételét felfüggesztették azon új, a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe való felvétel iránti kérelem miatt, amelyet a 33/2008/EK rendelet 13. cikke alapján nyújtottak be. Ez az új kérelem ismét ahhoz vezetett, hogy a flurprimidol nem került hatóanyagként felvételre a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, ennek megfelelően a flurprimidolt peszticidként használni továbbra is tilos, továbbá az I. melléklet 2. részébe való felvétel felfüggesztésének oka megszűnt. Ezért a flurprimidol hatóanyagot fel kell venni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 2. részében foglalt vegyianyagjegyzékbe.
(7)
A triflumuron hatóanyagként felvételre került a 91/414/EGK irányelv I. mellékletébe, ennek megfelelően a triflumuron peszticidként való használata a továbbiakban nem esik tilalom hatálya alá. Ezért a triflumuron hatóanyagot indokolt törölni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 1. részében található vegyianyagjegyzékből.
(8)
A triazoxid az 1107/2009/EK rendelettel összhangban hatóanyagként jóváhagyásra került, ennek megfelelően a triazoxid peszticidként való használata a továbbiakban nem esik tilalom hatálya alá. Ezért a triazoxid hatóanyagot indokolt törölni a 689/2008/EK rendelet I. mellékletének 1. részében található vegyianyagjegyzékből.
(9)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak az 1907/2006/EK rendelet 133. cikkével létrehozott bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A 689/2008/EK rendelet I. melléklete e rendelet mellékletének megfelelően módosul.
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ezt a rendeletet 2012. április 1-jétől kell alkalmazni.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. január 27-én.


Input:
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 317/2011
z 31. marca 2011,
ktorým sa stoštyridsiaty siedmykrát mení a dopĺňa nariadenie Rady (ES) č. 881/2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám a subjektom spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane (1), a najmä na jeho článok 7 ods. 1 písm. a) a článok 7a ods. 1,
keďže:
(1)
V prílohe I k nariadeniu (ES) č. 881/2002 sa uvádza zoznam osôb, skupín a subjektov, na ktoré sa podľa uvedeného nariadenia vzťahuje zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov.
(2)
Dňa 23. marca 2011 sankčný výbor Bezpečnostnej rady OSN rozhodol o pridaní jednej fyzickej osoby do zoznamu osôb, skupín a subjektov, na ktoré by sa malo vzťahovať zmrazenie finančných prostriedkov a hospodárskych zdrojov.
(3)
Príloha I k nariadeniu (ES) č. 881/2002 by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom aktualizovať.
(4)
S cieľom zabezpečiť, aby boli opatrenia ustanovené v tomto nariadení účinné, toto nariadenie by malo nadobudnúť účinnosť okamžite,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Príloha I k nariadeniu Rady (ES) č. 881/2002 sa týmto mení a dopĺňa tak, ako je stanovené v prílohe k tomuto nariadeniu.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 31. marca 2011


Input:
BESLUIT VAN DE COMMISSIE
van 14 april 2010
tot wijziging van Richtlijn 2009/42/EG van het Europees Parlement en de Raad betreffende de statistiek van het zeevervoer van goederen en personen
(Voor de EER relevante tekst)
(2010/216/EU)
DE EUROPESE COMMISSIE,
Gelet op het Verdrag betreffende de werking van de Europese Unie,
Gelet op Richtlijn 2009/42/EG van het Europees Parlement en de Raad van 6 mei 2009 betreffende de statistiek van het zeevervoer van goederen en personen (1), en met name op artikel 3,
Overwegende hetgeen volgt:
(1)
Bij de productie van Europese statistieken moet er een evenwicht zijn tussen de behoeften van de gebruikers en de last voor de respondenten.
(2)
Er is op Europees niveau een technische analyse gemaakt van de bestaande gegevens die krachtens de Europese wetgeving betreffende de statistiek van het zeevervoer van goederen en personen worden verzameld, alsook van het verspreidingsbeleid. Doel daarvan was mogelijke technische oplossingen voor te stellen om de verschillende activiteiten die nodig zijn voor de productie van statistieken, zo veel mogelijk te vereenvoudigen en er tegelijkertijd voor te zorgen dat de eindresultaten blijven voldoen aan de huidige en de te verwachten behoeften van de gebruikers.
(3)
Het resultaat van deze analyse is dat de bestaande kwartaalstatistieken over het personenvervoer in de voornaamste Europese havens en de bestaande kwartaalstatistieken over het scheepsverkeer in de voornaamste Europese havens jaarlijks bij de Commissie (Eurostat) moeten worden ingediend en moeten worden verspreid, terwijl de variabele betreffende de indelingsdimensie „nationaliteit van de scheepsregistratie” in de bestaande kwartaalstatistieken over het personenvervoer in de voornaamste Europese havens op vrijwillige basis door de lidstaten moet worden verzameld.
(4)
De classificatie van de kustgebieden en de classificatie van de nationaliteit van de scheepsregistratie moeten aan de technische ontwikkelingen worden aangepast.
(5)
Richtlijn 2009/42/EG moet daarom dienovereenkomstig worden gewijzigd.
(6)
De in dit besluit vervatte maatregelen zijn in overeenstemming met het advies van het Comité voor het Europees statistisch systeem, dat is ingesteld bij Verordening (EG) nr. 223/2009 van het Europees Parlement en de Raad van 11 maart 2009 betreffende de Europese statistiek (2),
HEEFT HET VOLGENDE BESLUIT VASTGESTELD:
Artikel 1
De bijlagen IV, V en VIII bij Richtlijn 2009/42/EG worden vervangen door de tekst in de bijlage bij dit besluit.
Artikel 2
Dit besluit treedt in werking op de dag volgende op die van zijn bekendmaking in het Publicatieblad van de Europese Unie.
Het eerste referentiejaar voor de toepassing van dit besluit is 2009 en betreft de gegevens voor 2009.
Gedaan te Brussel, 14 april 2010.


Input:
ΑΠΌΦΑΣΗ ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΊΟΥ
της 21ης Μαρτίου 2011
σχετικά με τη σύναψη, εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης, συμφωνίας μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Δημοκρατίας της Ισλανδίας, του Βασιλείου της Νορβηγίας, της Ελβετικής Συνομοσπονδίας και του Πριγκιπάτου του Λιχτενστάιν για συμπληρωματικούς κανόνες σχετικά με το Ταμείο Εξωτερικών Συνόρων για την περίοδο 2007 έως 2013
(2011/305/ΕΕ)
ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,
Έχοντας υπόψη τη συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης, και ιδίως το άρθρο 77 παράγραφος 2 στοιχείο δ), σε συνδυασμό με το άρθρο 218 παράγραφος 6 στοιχείο α) σημείο v),
Έχοντας υπόψη την πρόταση της Ευρωπαϊκής Επιτροπής,
Έχοντας υπόψη την έγκριση του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Σύμφωνα με το άρθρο 11 της απόφασης αριθ. 574/2007/ΕΚ του Ευρωπαϊκού Κοινοβουλίου και του Συμβουλίου, της 23ης Μαΐου 2007, σχετικά με τη σύσταση του Ταμείου Εξωτερικών Συνόρων για την περίοδο 2007 έως 2013, ως μέρους του γενικού προγράμματος «αλληλεγγύη και διαχείριση των μεταναστευτικών ροών» (1), οι τρίτες χώρες που συνδέονται με την υλοποίηση, την εφαρμογή και την ανάπτυξη του κεκτημένου Σένγκεν συμμετέχουν στο Ταμείο σύμφωνα με τις διατάξεις της εν λόγω απόφασης και συνάπτονται διακανονισμοί με τους οποίους διευκρινίζονται οι συμπληρωματικοί κανόνες που απαιτούνται για τη συμμετοχή αυτή, συμπεριλαμβανομένων των διατάξεων που εξασφαλίζουν την προστασία των οικονομικών συμφερόντων της Κοινότητας και την εξουσία λογιστικού ελέγχου του Ελεγκτικού Συνεδρίου.
(2)
Με την εξουσιοδότηση που έλαβε η Επιτροπή στις 20 Δεκεμβρίου 2007, οι διαπραγματεύσεις με τη Δημοκρατία της Ισλανδίας, το Βασίλειο της Νορβηγίας, την Ελβετική Συνομοσπονδία και το Πριγκιπάτο του Λιχτενστάιν ολοκληρώθηκαν στις 30 Ιουνίου 2009.
(3)
Σύμφωνα με την απόφαση 2010/374/ΕΚ του Συμβουλίου, της 30ής Νοεμβρίου 2009 (2), και εν αναμονή της σύναψής της σε μεταγενέστερη ημερομηνία, η συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Δημοκρατίας της Ισλανδίας, του Βασιλείου της Νορβηγίας, της Ελβετικής Συνομοσπονδίας και του Πριγκιπάτου του Λιχτενστάιν για συμπληρωματικούς κανόνες σχετικά με το Ταμείο Εξωτερικών Συνόρων για την περίοδο 2007 έως 2013 (εφεξής «η συμφωνία») υπεγράφη στις 19 Μαρτίου 2010, εξ ονόματος της Ένωσης, και εφαρμόστηκε προσωρινά.
(4)
Μετά την έναρξη ισχύος της συνθήκης της Λισαβόνας την 1η Δεκεμβρίου 2009, συμφωνήθηκε τη στιγμή της υπογραφής κοινή δήλωση της Ευρωπαϊκής Ένωσης και της Δημοκρατίας της Ισλανδίας, του Βασιλείου της Νορβηγίας, της Ελβετικής Συνομοσπονδίας και του Πριγκιπάτου του Λιχτενστάιν σχετικά με τη συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Δημοκρατίας της Ισλανδίας, του Βασιλείου της Νορβηγίας, της Ελβετικής Συνομοσπονδίας και του Πριγκιπάτου του Λιχτενστάιν για συμπληρωματικούς κανόνες σχετικά με το Ταμείο Εξωτερικών Συνόρων για την περίοδο 2007 έως 2013, ότι η Ευρωπαϊκή Ένωση αντικατέστησε και διαδέχθηκε την Ευρωπαϊκή Κοινότητα, η οποία επισυνήφθη στη συμφωνία,
(5)
Σύμφωνα με τα άρθρα 1 και 2 του πρωτοκόλλου για τη θέση της Δανίας, το οποίο είναι προσαρτημένο στη συνθήκη για την Ευρωπαϊκή Ένωση και τη συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης, η Δανία δεν συμμετέχει στην έκδοση της παρούσας απόφασης και δεν δεσμεύεται από αυτήν ούτε υπόκειται στην εφαρμογή της. Δεδομένου ότι η παρούσα απόφαση βασίζεται στο κεκτημένο Σένγκεν, η Δανία, σύμφωνα με το άρθρο 4 του εν λόγω πρωτοκόλλου, αποφασίζει εντός εξαμήνου από την απόφαση του Συμβουλίου σχετικά με την παρούσα απόφαση εάν θα την εφαρμόσει στο εθνικό της δίκαιο.
(6)
Η παρούσα απόφαση αποτελεί ανάπτυξη των διατάξεων του κεκτημένου Σένγκεν, στο οποίο το Ηνωμένο Βασίλειο δεν συμμετέχει σύμφωνα με την απόφαση 2002/365/ΕΚ του Συμβουλίου, της 29ης Μαΐου 2000, σχετικά με το αίτημα του Ηνωμένου Βασιλείου της Μεγάλης Βρετανίας και Βόρειας Ιρλανδίας να συμμετέχει σε ορισμένες από τις διατάξεις του κεκτημένου του Σένγκεν (3). Συνεπώς, το Ηνωμένο Βασίλειο δεν συμμετέχει στη θέσπιση της εν λόγω απόφασης και δεν δεσμεύεται από αυτήν ούτε υπόκειται στην εφαρμογή της.
(7)
Η παρούσα απόφαση αποτελεί ανάπτυξη των διατάξεων του κεκτημένου Σένγκεν, στο οποίο η Ιρλανδία δεν συμμετέχει σύμφωνα με την απόφαση 2002/192/ΕΚ του Συμβουλίου, της 28ης Φεβρουαρίου 2002, σχετικά με το αίτημα της Ιρλανδίας να συμμετάσχει σε ορισμένες διατάξεις του κεκτημένου του Σένγκεν (4). Ως εκ τούτου, η Ιρλανδία δεν συμμετέχει στη θέσπιση της εν λόγω απόφασης και δεν δεσμεύεται από αυτήν ούτε υπόκειται στην εφαρμογή της.
(8)
Η συμφωνία θα πρέπει να συναφθεί,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΗΝ ΠΑΡΟΥΣΑ ΑΠΟΦΑΣΗ:
Άρθρο 1
Η συμφωνία μεταξύ της Ευρωπαϊκής Κοινότητας και της Δημοκρατίας της Ισλανδίας, του Βασιλείου της Νορβηγίας, της Ελβετικής Συνομοσπονδίας και του Πριγκιπάτου του Λιχτενστάιν για συμπληρωματικούς κανόνες σχετικά με το Ταμείο Εξωτερικών Συνόρων για την περίοδο 2007 έως 2013 (στο εξής «η συμφωνία») (5) και οι δηλώσεις εγκρίνονται εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Άρθρο 2
Ο πρόεδρος του Συμβουλίου εξουσιοδοτείται να ορίσει το (τα) πρόσωπο(-α) που είναι αρμόδιο(-α) να καταθέσει(-ουν) εξ ονόματος της Ευρωπαϊκής Ένωσης το μέσο έγκρισης που προβλέπεται στο άρθρο 13 παράγραφος 2 του πρωτοκόλλου, προκειμένου να δεσμευθεί η Ένωση.
Άρθρο 3
Η παρούσα απόφαση αρχίζει να ισχύει από την ημέρα της έκδοσής της.
Άρθρο 4
Η παρούσα απόφαση δημοσιεύεται στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Βρυξέλλες, 21 Μαρτίου 2011.


Input:
REGOLAMENTO DI ESECUZIONE (UE) N. 660/2012 DELLA COMMISSIONE
del 19 luglio 2012
riguardante alcune misure di sostegno del mercato italiano nel settore del pollame
LA COMMISSIONE EUROPEA,
visto il trattato sul funzionamento dell'Unione europea,
visto il regolamento (CE) n. 1234/2007 del Consiglio, del 22 ottobre 2007, recante organizzazione comune dei mercati agricoli e disposizioni specifiche per taluni prodotti agricoli (regolamento unico OCM) (1), in particolare l'articolo 44 in combinato disposto con l'articolo 4,
considerando quanto segue:
(1)
A causa dell'insorgenza dell'influenza aviaria in alcune regioni produttrici italiane tra il dicembre 1999 e l'aprile 2000, tra l'agosto e l'ottobre 2000 e tra l'ottobre 2002 e il settembre 2003, le autorità italiane hanno adottato restrizioni veterinarie e commerciali, in particolare a norma della direttiva 92/40/CEE del Consiglio, del 19 maggio 1992, che istituisce delle misure comunitarie di lotta contro l'influenza aviaria (2). Il trasporto e la commercializzazione delle uova da cova e dei pulcini di un giorno all'interno dell'Italia o all'interno delle zone direttamente colpite dall'epizoozia hanno pertanto subito limitazioni temporanee.
(2)
Le limitazioni della libera circolazione delle uova da cova e dei pulcini di un giorno derivanti dall'applicazione delle misure veterinarie rischiavano di perturbare gravemente il mercato italiano delle uova da cova e dei pulcini di un giorno.
(3)
Il 9 dicembre 2004 la Commissione ha adottato il regolamento (CE) n. 2102/2004 relativo ad alcune misure eccezionali di sostegno al mercato nel settore delle uova in Italia (3) in applicazione dell'articolo 14 del regolamento (CEE) n. 2771/75 del Consiglio, del 29 ottobre 1975, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore delle uova (4). La Commissione non ha tuttavia adottato un regolamento simile in applicazione dell'articolo 14 del regolamento (CEE) n. 2777/75 del Consiglio, del 29 ottobre 1975, relativo all'organizzazione comune dei mercati nel settore del pollame (5) per stabilire analoghe misure eccezionali di sostegno del mercato per i pulcini di un giorno.
(4)
Il 19 aprile 2007 l'Italia ha avviato un procedimento dinanzi al Tribunale di primo grado delle Comunità europee (6) per chiedere l'annullamento della decisione contenuta in una lettera inviata il 7 febbraio 2007 dal direttore generale della direzione generale dell'Agricoltura della Commissione, con la quale è stata respinta la richiesta delle autorità italiane di adottare misure eccezionali a sostegno del mercato italiano del settore del pollame in applicazione dell'articolo 14 del regolamento (CEE) n. 2777/75 per quanto riguarda i pulcini distrutti nelle zone colpite dall'influenza aviaria e soggette a misure veterinarie restrittive della circolazione nel periodo dal dicembre 1999 al settembre 2003 compreso (7).
(5)
Il 17 gennaio 2012 il Tribunale (Settima Sezione), con la sentenza pronunciata nella causa T-135/07 (8), ha annullato la decisione del 7 febbraio 2007 che respingeva la richiesta delle autorità italiane di adottare misure eccezionali a sostegno del mercato italiano del settore del pollame in applicazione dell'articolo 14 del regolamento (CEE) n. 2777/75. La Commissione non ha presentato appello contro la sentenza del Tribunale.
(6)
A norma dell'articolo 266 del trattato, l'istituzione, l'organo o l'organismo da cui emana l'atto annullato sono tenuti a prendere i provvedimenti che l'esecuzione della sentenza della Corte di giustizia dell'Unione europea comporta. A norma dell'articolo 254 del trattato, tale articolo si applica anche alle sentenze del Tribunale.
(7)
Dalla sentenza del Tribunale consegue che la Commissione avrebbe dovuto adottare un regolamento in applicazione dell'articolo 14 del regolamento (CEE) n. 2777/75 al fine di stabilire misure eccezionali a sostegno del mercato italiano del settore del pollame per quanto riguarda i pulcini macellati e smaltiti nelle zone colpite dall'influenza aviaria e soggette a misure veterinarie che hanno limitato la circolazione e vietato l'accasamento dei pulcini di un giorno nel periodo dal dicembre 1999 al settembre 2003 compreso. Poiché il regolamento (CEE) n. 2777/75 non è più in vigore, al fine di conformarsi alla sentenza del Tribunale la Commissione deve adottare un regolamento in applicazione dell'articolo 44 del regolamento (CE) n. 1234/2007.
(8)
A norma dell'articolo 46 del regolamento (CE) n. 1234/2007, per le misure eccezionali previste all'articolo 44 del medesimo, l'Unione contribuisce al finanziamento per il 50% delle spese sostenute dallo Stato membro.
(9)
Le misure di cui al presente regolamento sono conformi al parere del comitato di gestione per l'organizzazione comune dei mercati agricoli,
HA ADOTTATO IL PRESENTE REGOLAMENTO:
Articolo 1
1. La macellazione e lo smaltimento di pulcini di cui ai codici NC 0105 11 19 e 0105 12, eseguiti in Italia tra il 17 dicembre 1999 e il 14 aprile 2000, tra il 14 agosto e il 16 ottobre 2000 e tra l'11 ottobre 2002 e il 30 settembre 2003 in seguito all'applicazione delle misure veterinarie adottate a livello nazionale, in particolare a norma della direttiva 92/40/CEE, sono considerati una misura eccezionale di sostegno del mercato ai sensi dell'articolo 44 del regolamento (CE) n. 1234/2007.
2. L'Unione contribuisce al finanziamento per il 50% delle spese sostenute dall'Italia in relazione alla misura di cui al paragrafo 1. Gli importi del cofinanziamento unionale sono i seguenti:
-
0,1344 EUR per pulcini di un giorno misti (maschi e femmine, destinati alla produzione industriale, differenti incrementi di peso) di Gallus domesticus di cui al codice NC 0105 11 19, per un numero totale massimo di 3 647 277 pulcini di un giorno,
-
0,1548 EUR per pulcini di un giorno misti (maschi e femmine, destinati alla produzione rurale) di Gallus domesticus di cui al codice NC 0105 11 19, per un numero totale massimo di 3 768 800 pulcini di un giorno,
-
0,5064 EUR per pulcini di un giorno misti (maschi e femmine) di Meleagris gallopavo di cui al codice NC 0105 12, per un numero totale massimo di 680 730 pulcini di un giorno,
-
0,744 EUR per pulcini di un giorno sessati maschi di Meleagris gallopavo di cui al codice NC 0105 12, per un numero totale massimo di 193 140 pulcini di un giorno,
-
0,2688 EUR per pulcini di un giorno sessati femmine di Meleagris gallopavo di cui al codice NC 0105 12, per un numero totale massimo di 535 960 pulcini di un giorno.
Articolo 2
Il presente regolamento entra in vigore il settimo giorno successivo alla pubblicazione nella Gazzetta ufficiale dell'Unione europea.
Il presente regolamento è obbligatorio in tutti i suoi elementi e direttamente applicabile in ciascuno degli Stati membri.
Fatto a Bruxelles, il 19 luglio 2012


Input:
RÅDETS AFGØRELSE
af 11. april 2011
om undertegnelse på Den Europæiske Unions vegne af aftalen i form af brevveksling mellem Den Europæiske Union og Australien i henhold til artikel XXIV, stk. 6, og artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og handel (GATT) 1994 om ændring af indrømmelserne i Republikken Bulgariens og Rumæniens lister i tilslutning til deres tiltrædelse af Den Europæiske Union
(2011/247/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 207, stk. 4, første afsnit, sammenholdt med artikel 218, stk. 5,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Den 29. januar 2007 bemyndigede Rådet Kommissionen til at indlede forhandlinger med visse andre medlemmer af Verdenshandelsorganisationen (WTO) i henhold til artikel XXIV, stk. 6, i den almindelige overenskomst om told og handel (GATT) 1994 i tilslutning til Republikken Bulgariens og Rumæniens tiltrædelse af Den Europæiske Union.
(2)
Kommissionen har ført forhandlinger inden for rammerne af de af Rådet vedtagne forhandlingsdirektiver.
(3)
Disse forhandlinger er afsluttet, og aftalen i form af brevveksling mellem Den Europæiske Union og Australien i henhold til artikel XXIV, stk. 6, og artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og handel (GATT) 1994 om ændring af indrømmelserne i Republikken Bulgariens og Rumæniens lister i tilslutning til deres tiltrædelse af Den Europæiske Union (»aftalen«) blev paraferet den 15. juni 2010.
(4)
Aftalen bør undertegnes -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Undertegnelsen af aftalen i form af brevveksling mellem Den Europæiske Union og Australien i henhold til artikel XXIV, stk. 6, og artikel XXVIII i den almindelige overenskomst om told og handel (GATT) 1994 om ændring af indrømmelserne i Republikken Bulgariens og Rumæniens lister i tilslutning til deres tiltrædelse af Den Europæiske Union (»aftalen«) godkendes herved på Unionens vegne med forbehold af indgåelse af aftalen (1).
Artikel 2
Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, som på Unionens vegne er beføjet til at undertegne aftalen.
Artikel 3
Denne afgørelse træder i kraft på dagen for vedtagelsen.
Udfærdiget i Luxembourg, den 11. april 2011.


Input:
ΕΚΤΕΛΕΣΤΙΚΌΣ ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 968/2011 ΤΟΥ ΣΥΜΒΟΥΛΊΟΥ
της 29ης Σεπτεμβρίου 2011
για την εφαρμογή του άρθρου 11 παράγραφοι 1 και 4 του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 753/2011 σχετικά με περιοριστικά μέτρα έναντι ορισμένων προσώπων, ομάδων, επιχειρήσεων και οντοτήτων λόγω της κατάστασης στο Αφγανιστάν
ΤΟ ΣΥΜΒΟΥΛΙΟ ΤΗΣ ΕΥΡΩΠΑΪΚΗΣ ΕΝΩΣΗΣ,
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 753/2011 του Συμβουλίου, της 1ης Αυγούστου 2011, σχετικά με περιοριστικά μέτρα έναντι ορισμένων προσώπων, ομάδων, επιχειρήσεων και οντοτήτων λόγω της κατάστασης στο Αφγανιστάν (1), και ιδίως το άρθρο 11 παράγραφοι 1 και 4,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Την 1η Αυγούστου 2011, το Συμβούλιο εξέδωσε τον κανονισμό (ΕΕ) αριθ. 753/2011 του Συμβουλίου σχετικά με περιοριστικά μέτρα έναντι ορισμένων προσώπων, ομάδων, επιχειρήσεων και οντοτήτων λόγω της κατάστασης στο Αφγανιστάν.
(2)
Στις 15 Αυγούστου 2011, η Επιτροπή του Συμβουλίου Ασφαλείας εκπόνησε σύμφωνα με την παράγραφο 30 της απόφασης 1988 (2011) του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών τον επικαιροποιημένο κατάλογο των προσώπων, ομάδων, επιχειρήσεων και οντοτήτων που υπόκεινται σε περιοριστικά μέτρα. Το παράρτημα Ι του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 753/2011 θα πρέπει κατά συνέπεια να τροποποιηθεί αναλόγως,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Το παράρτημα Ι του κανονισμού (ΕΕ) αριθ. 753/2011 αντικαθίσταται από το κείμενο που παρατίθεται στο παράρτημα του παρόντος κανονισμού.
Άρθρο 2
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την ημέρα της δημοσίευσής του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 29 Σεπτεμβρίου 2011.


Input:
A BIZOTTSÁG 726/2012/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2012. augusztus 6.)
egyes áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolásáról
AZ EURÓPAI BIZOTTSÁG,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel a vám- és a statisztikai nómenklatúráról, valamint a Közös Vámtarifáról szóló, 1987. július 23-i 2658/87/EGK tanácsi rendeletre (1) és különösen annak 9. cikke (1) bekezdésének a) pontjára,
mivel:
(1)
A 2658/87/EGK rendelet mellékletét képező Kombinált Nómenklatúra egységes alkalmazása érdekében intézkedéseket szükséges elfogadni az e rendelet mellékletében meghatározott áruk besorolásáról.
(2)
A 2658/87/EGK rendelet meghatározza a Kombinált Nómenklatúra értelmezésére irányadó általános szabályokat. Ezeket a szabályokat kell alkalmazni bármely más olyan nómenklatúrára vonatkozóan is, amely részben vagy egészben a Kombinált Nómenklatúrán alapul vagy azt bármilyen további albontással kiegészíti, és amelyet az árukereskedelemhez kapcsolódó tarifális és más intézkedések alkalmazása céljából az Unió valamely más rendelkezése hoz létre.
(3)
Az említett általános szabályok értelmében a mellékletben szereplő táblázat 1. oszlopában leírt árukat a 3. oszlopban feltüntetett indokok alapján a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN-kód alá kell besorolni.
(4)
Indokolt úgy rendelkezni, hogy a tagállamok vámhatóságai által kibocsátott, e rendelet rendelkezéseitől eltérő tartalmú, az áruk Kombinált Nómenklatúra szerinti besorolására vonatkozó kötelező érvényű tarifális felvilágosítást a jogosult - a Közösségi Vámkódex létrehozásáról szóló, 1992. október 12-i 2913/92/EGK tanácsi rendelet (2) 12. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában - három hónapig továbbra is felhasználhatja.
(5)
Az e rendeletben előírt intézkedések összhangban vannak a Vámkódex-bizottság véleményével,
ELFOGADTA EZT A RENDELETET:
1. cikk
A Kombinált Nómenklatúrában a melléklet táblázatának 1. oszlopában leírt árukat a táblázat 2. oszlopában megjelölt KN-kód alá kell besorolni.
2. cikk
A tagállamok vámhatóságai által kibocsátott, e rendelet rendelkezéseitől eltérő tartalmú kötelező érvényű tarifális felvilágosítás - a 2913/92/EGK rendelet 12. cikke (6) bekezdésének alkalmazásában - három hónapig továbbra is felhasználható.
3. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő huszadik napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Brüsszelben, 2012. augusztus 6-án.