Input:
KOMMISSIONENS FORORDNING (EU) Nr. 216/2011
af 1. marts 2011
om godkendelse af væsentlige ændringer af varespecifikationen for en betegnelse, der er opført i registret over beskyttede oprindelsesbetegnelser og beskyttede geografiske betegnelser [Chianti Classico (BOB)]
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 510/2006 af 20. marts 2006 om beskyttelse af geografiske betegnelser og oprindelsesbetegnelser for landbrugsprodukter og fødevarer (1), særlig artikel 7, stk. 4, første afsnit, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Kommissionen har i henhold til artikel 9, stk. 1, første afsnit, og artikel 17, stk. 2, i forordning (EF) nr. 510/2006 behandlet Italiens ansøgning om godkendelse af ændringer af varespecifikationen for den beskyttede oprindelsesbetegnelse “Chianti Classico”, der er registreret i henhold til Kommissionens forordning (EF) nr. 2400/96 (2) som ændret ved forordning (EF) nr. 2446/2000 (3).
(2)
Eftersom de pågældende ændringer ikke er af mindre omfang, jf. artikel 9 i forordning (EF) nr. 510/2006, har Kommissionen i medfør af artikel 6, stk. 2, første afsnit, i nævnte forordning offentliggjort ændringsansøgningen i Den Europæiske Unions Tidende (4). Da Kommissionen ikke har modtaget indsigelser, jf. artikel 7 i forordning (EF) nr. 510/2006, bør ændringerne godkendes -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
De ændringer af varespecifikationen, der er offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende, og som vedrører betegnelsen i bilaget til denne forordning, godkendes.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. marts 2011.


Input:
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 1119/2010,
annettu 2 päivänä joulukuuta 2010,
Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 -valmisteen hyväksymisestä lypsylehmien ja hevosten rehun lisäaineena ja asetuksen (EY) N:o 1520/2007 muuttamisesta (hyväksynnän haltija Prosol SpA)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon eläinten ruokinnassa käytettävistä lisäaineista 22 päivänä syyskuuta 2003 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 1831/2003 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 2 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksessa (EY) N:o 1831/2003 säädetään eläinten ruokinnassa käytettävien lisäaineiden hyväksymisestä ja vahvistetaan perustelut ja menettelyt hyväksynnän myöntämiselle. Asetuksen 10 artiklassa säädetään sellaisten lisäaineiden uudelleenarvioinnista, joille on annettu hyväksyntä neuvoston direktiivin 70/524/ETY (2) mukaisesti.
(2)
Valmisteen Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 käyttö rehun lisäaineena emakkojen ruokinnassa hyväksyttiin kymmeneksi vuodeksi komission asetuksella (EY) N:o 896/2009 (3). Direktiivin 70/524/ETY mukaisesti valmisteen käyttö on hyväksytty ilman aikarajoitusta vieroitettujen porsaiden ruokinnassa komission asetuksella (EY) N:o 1200/2005 (4), lihanautojen ruokinnassa komission asetuksella (EY) N:o 492/2006 (5) ja lypsylehmien ruokinnassa komission asetuksella (EY) N:o 1520/2007 (6). Kyseinen lisäaine kirjattiin sen jälkeen rehujen lisäaineita koskevaan yhteisön rekisteriin olemassa olevana tuotteena asetuksen (EY) N:o 1831/2003 10 artiklan 1 kohdan b alakohdan mukaisesti.
(3)
Asetuksen (EY) N:o 1831/2003 10 artiklan 2 kohdan ja 7 artiklan mukaisesti toimitettiin hakemus, joka koskee Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 -valmisteen uudelleenarviointia lypsylehmien rehun lisäaineena ja kyseisen asetuksen 7 artiklan mukaisesti uutta käyttötapaa hevosten ruokinnassa ja jossa pyydettiin, että lisäaine luokiteltaisiin lisäaineluokkaan ”eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet”. Hakemuksen mukana toimitettiin asetuksen (EY) N:o 1831/2003 7 artiklan 3 kohdan mukaisesti vaadittavat tiedot ja asiakirjat.
(4)
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen, jäljempänä ’elintarviketurvallisuusviranomainen’, totesi 22 päivänä kesäkuuta 2010 antamassaan lausunnossa (7) valmisteen käyttämisestä lisäaineena lypsylehmien rehussa, että Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 -valmisteella ei ehdotetuissa käyttöolosuhteissa ole haitallista vaikutusta eläinten tai ihmisten terveyteen tai ympäristöön ja että se saattaa lisätä lypsylehmien maidontuotantoa. Elintarviketurvallisuusviranomaisen mukaan erityiset markkinoille saattamisen jälkeistä seurantaa koskevat vaatimukset eivät ole tarpeen. Se myös vahvisti asetuksella (EY) N:o 1831/2003 perustetun yhteisön vertailulaboratorion toimittaman raportin analyysimenetelmästä, jolla kyseinen lisäaine määritetään rehusta.
(5)
Elintarviketurvallisuusviranomainen totesi 22 päivänä kesäkuuta 2010 antamassaan lausunnossa (8) valmisteen käyttämisestä lisäaineena hevosten rehussa, että valmisteen käyttö voi parantaa kuitujen sulavuutta kohdelajilla.
(6)
Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 -valmisteen arviointi osoittaa, että asetuksen (EY) N:o 1831/2003 5 artiklassa säädetyt hyväksymisen edellytykset täyttyvät. Näin ollen kyseisen valmisteen käyttö tämän asetuksen liitteessä kuvatulla tavalla olisi hyväksyttävä.
(7)
Kun uusi hyväksyntä myönnetään asetuksen (EY) N:o 1831/2003 mukaisesti, Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 -valmistetta koskevat säännökset olisi poistettava asetuksesta (EY) N:o 1520/2007.
(8)
Koska luvan ehtojen muuttaminen ei liity turvallisuuteen, on aiheellista sallia siirtymäaika, jotta esiseosten ja rehuseosten olemassa olevat varastot voidaan käyttää loppuun.
(9)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat elintarvikeketjua ja eläinten terveyttä käsittelevän pysyvän komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Hyväksytään lisäaineluokkaan ”eläintuotantoon vaikuttavat lisäaineet” ja funktionaaliseen ryhmään ”suolistoflooran stabiloimiseen tarkoitetut aineet” kuuluva, liitteessä tarkoitettu valmiste eläinten ruokinnassa käytettävänä lisäaineena kyseisessä liitteessä vahvistetuin edellytyksin.
2 artikla
Poistetaan asetuksen (EY) N:o 1520/2007 1 artikla ja liite I.
3 artikla
Sallitaan direktiivin 70/524/ETY mukaisesti merkityn, Saccharomyces cerevisiae MUCL 39885 -valmistetta sisältävän esiseoksen ja rehuseoksen saattaminen markkinoille ja käyttö, kunnes varastot loppuvat.
4 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 2 päivänä joulukuuta 2010.


Input:
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 822/2010
ze dne 17. září 2010,
kterým se mění nařízení Komise (ES) č. 198/2006, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1552/2005 o statistikách odborného vzdělávání v podnicích, pokud jde o shromažďované údaje a požadavky na výběr šetřených jednotek, přesnost a kvalitu
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1552/2005 ze dne 7. září 2005 o statistikách odborného vzdělávání v podnicích (1), a zejména na čl. 7 odst. 3, čl. 8 odst. 2 a čl. 9 odst. 4 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Nařízení (ES) č. 1552/2005 vytváří společný rámec pro vypracování evropských statistik týkajících se odborného vzdělávání v podnicích.
(2)
Nařízení Komise (ES) č. 198/2006 ze dne 3. února 2006, kterým se provádí nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1552/2005 o statistikách odborného vzdělávání v podnicích (2), definuje konkrétní údaje a informace, které se vztahují k různým formám odborného vzdělávání a mají být shromažďovány od podniků poskytujících i neposkytujících odborné vzdělávání, stejně jako požadavky na výběr šetřených jednotek, přesnost a kvalitu údajů a strukturu zpráv o kvalitě.
(3)
Po vstupu v platnost nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1893/2006 ze dne 20. prosince 2006, kterým se zavádí statistická klasifikace ekonomických činností NACE Revize 2 (3), by měla být vytvořena detailní klasifikace NACE Revize 2 spolu s velikostními kategoriemi, které budou naplňovány konkrétními výstupy.
(4)
Komise by měla definovat, které konkrétní údaje u různých forem odborného vzdělávání mají být shromažďovány podniky poskytujícími i neposkytujícími odborné vzdělávání.
(5)
Je třeba, aby byla přijata prováděcí opatření, která stanoví požadavky kladené na kvalitu údajů, jež mají být shromažďovány a předávány pro účely evropských statistik týkajících se odborného vzdělávání v podnicích, strukturu zpráv o kvalitě a veškerá opatření nutná pro vyhodnocení nebo zlepšení kvality údajů.
(6)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 452/2008 ze dne 23. dubna 2008 o vypracovávání a rozvoji statistik o vzdělávání a celoživotním učení (4) definuje nový statistický nástroj pro oblast účasti dospělých na celoživotním učení.
(7)
Vzhledem k informacím, které mají být zpřístupněny na základě nařízení (ES) č. 452/2008, jakož i k potřebě zlepšit kvalitu výsledků odborného vzdělávání v podnicích a snížit statistickou zátěž podniků, je vhodné upravit systém kódování a požadavky na výběr šetřených jednotek, přesnost a kvalitu.
(8)
Nařízení (ES) č. 198/2006 by proto mělo být odpovídajícím způsobem změněno.
(9)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem Výboru pro evropský statistický systém,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
Článek 1
Přílohy I, II, III a V nařízení (ES) č. 198/2006 se nahrazují přílohou tohoto nařízení.
Článek 2
Toto nařízení vstupuje v platnost dvacátým dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 17. září 2010.


Input:
DÉCISION DE LA COMMISSION
du 27 avril 2011
relative à la reconnaissance de la Tunisie en matière d’enseignement, de formation et de délivrance des brevets aux gens de mer pour la reconnaissance des brevets d’aptitude
[notifiée sous le numéro C(2011) 2754]
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
(2011/259/UE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu la directive 2008/106/CE du Parlement européen et du Conseil du 19 novembre 2008 concernant le niveau minimal de formation des gens de mer (1), et notamment son article 19, paragraphe 3,
vu la lettre des autorités françaises du 9 mars 2006, demandant la reconnaissance de la Tunisie afin que les brevets d’aptitude délivrés par ce pays puissent être reconnus,
considérant ce qui suit:
(1)
Les États membres peuvent décider de viser les brevets d’aptitude des gens de mer délivrés par un pays tiers, à condition que la Commission reconnaisse que le pays tiers concerné respecte les dispositions de la convention internationale de 1978 sur les normes de formation des gens de mer, de délivrance des brevets et de veille, telle que modifiée (convention STCW) (2).
(2)
Faisant suite à la demande introduite par les autorités françaises, la Commission a évalué les systèmes d’enseignement, de formation et de délivrance des brevets maritimes en Tunisie afin de vérifier si ce pays respecte les dispositions de la convention STCW et si des mesures appropriées ont été prises pour prévenir la fraude en matière de brevets. Cette évaluation était fondée sur les résultats d’une mission d’enquête menée en avril 2007 par des experts de l’Agence européenne pour la sécurité maritime.
(3)
La Commission a fourni aux États membres un rapport sur les conclusions de l’évaluation de conformité.
(4)
Par lettre du 28 janvier 2009, la Commission a demandé aux autorités tunisiennes de prouver que les lacunes recensées lors de l’évaluation avaient été correctement comblées.
(5)
Par lettre du 25 novembre 2009, les autorités tunisiennes ont fourni les informations et les éléments de preuve demandés concernant la mise en œuvre de mesures appropriées et suffisantes visant à combler toutes les lacunes recensées lors de l’évaluation de la conformité.
(6)
Le résultat de l’évaluation de conformité et l’analyse des informations fournies par les autorités tunisiennes démontrent que la Tunisie respecte les dispositions pertinentes de la convention STCW. Ce pays a par ailleurs pris des mesures appropriées afin de prévenir la fraude en matière de brevets et doit donc être reconnu par l’Union.
(7)
Les mesures prévues par la présente décision sont conformes à l’avis du comité pour la sécurité maritime et la prévention de la pollution par les navires,
A ADOPTÉ LA PRÉSENTE DÉCISION:
Article premier
La Tunisie bénéficie de la reconnaissance en matière d’enseignement, de formation et de délivrance des brevets aux gens de mer aux fins de la reconnaissance des brevets d’aptitude délivrés par ce pays.
Article 2
Les États membres sont destinataires de la présente décision.
Fait à Bruxelles, le 27 avril 2011.


Input:
DECIZIA COMISIEI
din 6 iunie 2011
de stabilire a criteriilor ecologice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru surse de lumină
[notificată cu numărul C(2011) 3749]
(Text cu relevanță pentru SEE)
(2011/331/UE)
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 66/2010 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 noiembrie 2009 privind eticheta UE ecologică (1), în special articolul 8 alineatul (2),
după consultarea Comitetului pentru etichetare ecologică al Uniunii Europene,
întrucât:
(1)
În temeiul Regulamentului (CE) nr. 66/2010, eticheta ecologică a UE poate fi acordată produselor care au un impact redus asupra mediului pe durata întregului lor ciclu de viață.
(2)
Regulamentul (CE) nr. 66/2010 prevede stabilirea unor criterii specifice de acordare a etichetei ecologice a UE pentru diverse categorii de produse.
(3)
Decizia 2002/747/CE a Comisiei (2) a stabilit criteriile ecologice și cerințele aferente de evaluare și verificare pentru becurile electrice. Aceste criterii sunt valabile până la 31 august 2011.
(4)
Criteriile respective au făcut obiectul unei revizuiri în lumina evoluțiilor tehnologice. În urma aceste revizuiri, este necesar să se modifice definiția produsului și să se schimbe denumirea categoriei de produse. Aceste noi criterii, precum și cerințele de evaluare și verificare aferente trebuie să fie valabile o perioadă de doi ani de la data adoptării prezentei decizii.
(5)
Din motive de claritate, Decizia 2002/747/CE trebuie înlocuită.
(6)
Trebuie să se acorde o perioadă de tranziție producătorilor ale căror produse au primit eticheta ecologică pentru becuri electrice pe baza criteriilor stabilite în Decizia 2002/747/CE, astfel încât aceștia să aibă suficient timp să își adapteze produsele în vederea îndeplinirii criteriilor și cerințelor revizuite. De asemenea, producătorii trebuie să poată depune cereri în temeiul criteriilor stabilite în Decizia 2002/747/CE sau în temeiul criteriilor stabilite în prezenta decizie până la sfârșitul perioadei de valabilitate a deciziei respective.
(7)
Măsurile prevăzute de prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului înființat în temeiul articolului 16 din Regulamentul (CE) nr. 66/2010,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
(1) Categoria de produse denumită „surse de lumină” cuprinde toate sursele de lumină cu fluxul luminos ≥ 60 și ≤ 12 000 lumeni pentru aplicații de iluminat general, cu conexiune directă sau indirectă la rețeaua publică de distribuție a energiei electrice, echipate cu un soclu de lampă menționat în EN 60061 și concepute pentru a produce o radiație vizibilă.
(2) Următoarele tipuri de surse de lumină nu sunt incluse în această categorie de produse: lămpi direcționale, lămpi cu descărcare de intensitate ridicată, lămpi colorate, lămpi pentru proiectoare, lumini pentru fotografiat, tuburi pentru solare, sisteme pe bază de baterii și alte surse de lumină care nu sunt destinate aplicațiilor de iluminat general. Următoarele tipuri de surse de lumină nu sunt incluse în această categorie de produse dacă nu sunt alimentate direct de la rețeaua de energie electrică: lămpile fluorescente compacte integrale, lămpile cu filament, lămpile cu LED-uri.
Articolul 2
Pentru a primi eticheta ecologică a UE în temeiul Regulamentului (CE) nr. 66/2010, o sursă de lumină trebuie să se încadreze în categoria de produse „surse de lumină” definită la articolul 1 din prezenta decizie și să respecte criteriile, precum și cerințele de evaluare și verificare aferente stabilite în anexa la prezenta decizie.
Articolul 3
Criteriile pentru categoria de produse „surse de lumină”, precum și cerințele de evaluare și verificare aferente sunt valabile timp de doi ani de la data adoptării prezentei decizii.
Articolul 4
În scopuri administrative, numărul de cod atribuit categoriei de produse „surse de lumină” este „008”.
Articolul 5
Decizia 2002/747/CE se abrogă.
Articolul 6
(1) Prin derogare de la articolul 5, cererile de acordare a etichetei ecologice a UE pentru produsele care se încadrează în categoria de produse „becuri electrice” depuse înainte de data adoptării prezentei decizii se evaluează în conformitate cu condițiile stabilite în Decizia 2002/747/CE.
(2) Cererile de acordare a etichetei ecologice a UE pentru produse care se încadrează în categoria de produse „surse de lumină” depuse după data adoptării prezentei decizii, dar până cel târziu la 31 august 2011, se pot baza fie pe criteriile stabilite în Decizia 2002/747/CE, fie pe criteriile stabilite în prezenta decizie.
(3) Respectivele cereri sunt evaluate în funcție de criteriile pe baza cărora au fost elaborate.
(4) În cazul în care eticheta ecologică a UE se acordă în baza unei cereri evaluate în conformitate cu criteriile stabilite în Decizia 2002/747/CE, eticheta ecologică a UE respectivă poate fi utilizată timp de 12 luni de la data adoptării prezentei decizii.
Articolul 7
Prezenta decizie se adresează statelor membre.
Adoptată la Bruxelles, 6 iunie 2011.


Input:
A TANÁCS 579/2010/EU VÉGREHAJTÁSI RENDELETE
(2010. június 29.)
az Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia behozatala vonatkozásában végleges kiegyenlítő vám kivetéséről szóló 367/2006/EK rendelet módosításáról
AZ EURÓPAI UNIÓ TANÁCSA,
tekintettel az Európai Unió működéséről szóló szerződésre,
tekintettel az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező támogatott behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. június 11-i 597/2009/EK tanácsi rendeletre (1) (a továbbiakban: alaprendelet) és különösen annak 19. cikkére,
tekintettel az Európai Bizottság által a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően benyújtott javaslatra,
mivel:
A. ELJÁRÁS
I. Előzetes vizsgálat és meglévő kiegyenlítő intézkedések
(1)
1999 decemberében a Tanács a 2597/1999/EK rendelettel (2) végleges kiegyenlítő vámot vetett ki az ex 3920 62 19 és az ex 3920 62 90 KN-kód alá tartozó, Indiából származó polietilén-tereftalát (PET) fólia (a továbbiakban: az érintett termék) behozatalára. A fenti rendelet elfogadásához vezető vizsgálat a továbbiakban „eredeti vizsgálat” néven említendő. Az intézkedések az érintett termék egyedileg megnevezett exportőröktől származó behozatala esetében 3,8 % és 19,1 % közötti kiegyenlítő értékvám, míg minden más vállalat vonatkozásában 19,1 %-os maradványvám formáját öltötték. Az eredeti vizsgálat vizsgálati időszaka 1997. október 1-jétől1998. szeptember 30-ig tartott.
(2)
Az alaprendelet 18. cikkében előírt hatályvesztési felülvizsgálatot követően 2006 márciusában a Tanács 367/2006/EK rendeletével (3) (a továbbiakban: 367/2006/EK rendelet) fenntartotta az Indiából származó polietilén-tereftalát fólia (PET) behozatalára a 2597/1999/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot. A vizsgálati időszak 2003. október 1-jétől2004. szeptember 30-ig tartott.
(3)
2006 augusztusában egy indiai PET-fólia-gyártó - a Garware Polyester Limited (a továbbiakban: Garware) - támogatásának időközi felülvizsgálatát követően a Tanács az 1288/2006/EK rendelettel (4) módosította a Garware-re a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot.
(4)
2007 szeptemberében egy másik indiai PET-fólia-gyártó, a korábban Jindal Polyester Limited néven ismert Jindal Poly Films Limited (a továbbiakban: Jindal), támogatásának részleges időközi felülvizsgálatát követően a Tanács az 1124/2007/EK rendelettel (5) módosította a Jindalra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot.
(5)
Öt indiai PET-fólia-gyártó támogatásának a Bizottság általi, saját kezdeményezésre végzett részleges időközi felülvizsgálatát követően 2009 januárjában a Tanács a 15/2009/EK rendelettel (6) módosította az ezekre a vállalatokra a 367/2006/EK rendelettel kivetett végleges kiegyenlítő vámot.
II. Meglévő dömpingellenes intézkedések
(6)
Meg kell jegyezni, hogy a Jindal Poly Films Limitedre 0 %-os dömpingellenes vám vonatkozik (7).
III. Részleges időközi felülvizsgálat megindítása
(7)
A részleges időközi felülvizsgálat iránti kérelmet egy indiai exportáló gyártó, a Jindal Poly Films Limited (a továbbiakban: kérelmező) nyújtotta be. A kérelem a támogatásnak a kérelmező tekintetében történő kivizsgálására korlátozódik. A kérelmező prima facie bizonyítékokat szolgáltatott arról, hogy az intézkedéshez vezető körülmények a támogatást tekintetve jelentősen megváltoztak, és ezek a változások tartósnak bizonyulnak.
(8)
A Bizottság a tanácsadó bizottsággal folytatott konzultációt követően megállapította, hogy elegendő bizonyíték állt rendelkezésre a részleges időközi felülvizsgálat kezdeményezéséhez, és 2009. szeptember 9-én az Európai Unió Hivatalos Lapjában (8) közzétett eljárás megindításáról szóló értesítéssel (a továbbiakban: értesítés vizsgálat megindításáról) bejelentette, hogy az alaprendelet 19. cikkének megfelelően részleges időközi felülvizsgálatot indít, mely a kérelmező támogatottsági szintjére korlátozódik, valamint azt kívánja megállapítani, hogy a kérelmező tekintetében szükséges-e a meglévő intézkedések megszüntetése vagy módosítása.
(9)
A részleges időközi felülvizsgálat - megállapításaitól függően - annak felmérésére is kiterjed, hogy az érintett terméknek az érintett országba történő behozatala tekintetében szükség van-e a 367/2006/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében külön nem említett exportáló gyártókra, azaz az „összes többi” indiai vállalatra vonatkozó vám mértékének módosítására.
IV. Vizsgálati időszak
(10)
A támogatás szintjére vonatkozó vizsgálat a 2008. április 1. és 2009. március 31. közötti időszakra (a továbbiakban: felülvizsgálati időszak) vonatkozott.
V. A vizsgálatban érintett felek
(11)
A Bizottság a részleges időközi felülvizsgálat megindításáról hivatalosan értesítette a az indiai kormányt, valamint az uniós PET-fólia-gyártás (a továbbiakban: uniós gazdasági ágazat) többségét képviselő cégeket, mégpedig a Du Pont Tejin Filmset (Luxemburg), a Mitsubishi Polyester Filmet (Németország), a Toray Plastics Europe-ot (Franciaország) és a Nurollt (Olaszország). Az érdekelt felek lehetőséget kaptak arra, hogy írásban ismertessék álláspontjukat, és meghallgatást kérjenek a felülvizsgálat megindításáról szóló értesítésben kitűzött határidőn belül.
(12)
Minden olyan érdekelt fél számára lehetővé tették a meghallgatást, aki azt kérelmezte, illetve ismertette azokat a különleges okokat, melyek meghallgatását indokolják.
(13)
A felek által beterjesztett írásbeli és szóbeli észrevételeket tanulmányozták, és adott esetben figyelembe vették.
(14)
A vizsgálathoz szükségesnek tartott információk beszerzése érdekében a Bizottság kérdőívet küldött a kérelmezőnek. A Bizottság az indiai kormánynak is küldött kérdőívet.
(15)
A kérdőívre mind a kérelmezőtől, mind pedig az indiai kormánytól érkezett válasz.
(16)
A Bizottság minden olyan információt beszerzett és ellenőrzött, amelyet a támogatás megállapítása szempontjából szükségesnek ítélt. A kérelmező telephelyein, valamint az indiai kormánynál Delhiben ellenőrző látogatásokra került sor.
VI. Közzététel és az eljárással kapcsolatos észrevételek
(17)
Az indiai kormányt és a többi érdekelt felet tájékoztatták azokról a lényeges tényekről és szempontokról, amelyek alapján a kérelmezőre alkalmazandó vámtétel módosítására vonatkozóan ajánlást szándékoztak tenni. A felek elegendő időt kaptak észrevételeik megtételére. Az összes beadványt és észrevételt az alábbiakban meghatározottak szerint megfelelő módon figyelembe vették.
B. ÉRINTETT TERMÉK
(18)
Az e vizsgálatban érintett termék megegyezik a 367/2006/EK rendeletben szabályozott termékkel, nevezetesen az Indiából származó és az ex 3920 62 19 és ex 3920 62 90 KN-kód alá tartozó polietilén-tereftalát (PET) fóliával.
C. TÁMOGATÁS
1. Bevezetés
(19)
Az indiai kormány és a többi érdekelt fél által benyújtott információ, valamint a Bizottság kérdőíveire adott válaszok alapján az alábbi, állítólag támogatás nyújtásával járó rendszereket vizsgálták meg:
a)
(a korábban Advance Licence Scheme néven ismert) előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme);
b)
vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook szabályozás);
c)
beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme);
d)
exporthitel-rendszer (Export Credit Scheme);
e)
ösztönzőcsomag-rendszer (Package Scheme of Incentives, PSI).
(20)
A fenti a)-c) pontban megjelölt rendszerek az 1992. augusztus 7-én hatályba lépett, a külkereskedelemről (fejlesztés és szabályozás) szóló, 1992. évi (1992/22 sz.) törvényen (a továbbiakban: külkereskedelmi törvény) alapulnak. A külkereskedelmi törvény felhatalmazza az indiai kormányt arra, hogy az export- és importpolitikára vonatkozóan értesítéseket adjon ki. Ezeket „export- és importpolitikai” dokumentumok foglalják össze, amelyeket a Kereskedelmi Minisztérium ötévente tesz közzé, és rendszeresen frissít. Ezen ügy felülvizsgálati időszaka vonatkozásában egy export- és importpolitikai dokumentum, a 2004. szeptember 1. és 2009. március 31. közötti időszakra vonatkozó ötéves terv (a továbbiakban: a 2004-2009-es export-import- vagy EXIM-politika) bír jelentőséggel. Ezenkívül az indiai kormány az „Eljárási kézikönyv - 2004. szeptember 1.-2009. március 31., I. kötet” c. kiadványban határozza meg a 2004-2009-es EXIM-politikát. Az eljárási kézikönyvet ugyancsak rendszeresen frissítik.
(21)
A fenti d) pontban megjelölt exporthitel-rendszer alapja az 1949. évi banki rendelet 21. és 35A. szakasza, amelyek értelmében az Indiai Központi Jegybank az exporthitelek tekintetében utasításokat adhat a kereskedelmi bankoknak.
(22)
A fenti e) pontban megjelölt rendszert az indiai állami hatóságok irányítják.
2. Előzetes engedélyezési rendszer (Advance Authorisation Scheme, AAS)
a) Jogalap
(23)
A rendszer részletes ismertetését a 2004-2009 export- és importpolitika 4.1.1-4.1.14. bekezdése és a 2004-2009 eljárási kézikönyv I 4.1-4.30. fejezete tartalmazza. Ez a rendszer Advance Licence Scheme néven volt ismert az előző felülvizsgálat idején, amely a jelenleg hatályban lévő végleges kiegyenlítő vámot elrendelő 367/2006/EK rendelethez vezetett.
b) Támogathatóság
(24)
Az előzetes engedélyezési rendszer hat alrendszerből áll, amelyeket a (25) preambulumbekezdés mutat be részletesen. Ezek az alrendszerek többek között a jogosultság vonatkozásában is eltérőek. A gyártó-exportőrök és a támogató gyártókhoz „kapcsolt” kereskedő-exportőrök a tényleges exportra és az éves igényre szóló előzetes engedélyezési rendszerre jogosultak. A végső exportőrt ellátó gyártó-exportőrök a közbenső szállításokra szóló előzetes engedélyezési rendszerre jogosultak. A 2004-2009-es export- és importpolitika 8.2. bekezdésében említett, „exportnak tekintett” (kváziexport) kategóriákat ellátó fővállalkozók, mint például az exportorientált egységek beszállítói, a kváziexportra szóló előzetes engedélyezési rendszerre jogosultak. Végezetül a gyártó exportőrök közbenső beszállítói az előzetes kiadási megrendelés (Advance Release Order, ARO), valamint a fedezett belföldi akkreditív alrendszerei szerint az „exportnak tekintett” (kváziexport) kedvezményekre jogosultak.
c) Gyakorlati megvalósítás
(25)
Előzetes engedélyek a következőkre állíthatók ki:
i. Tényleges (fizikai) export: Ez a fő alrendszer. Az alapanyagok vámmentes behozatalát teszi lehetővé egy meghatározott exporttermék gyártására. A „fizikai” ebben az összefüggésben azt jelenti, hogy az exportterméknek ténylegesen el kell hagynia India felségterületét. Az engedély meghatározza az importtámogatást és az exportkötelezettséget, beleértve az exporttermék fajtáját is.
ii. Éves igény: Az ilyen engedély nem egy adott exporttermékre, hanem egy szélesebb termékcsoportra (például vegyi és kapcsolódó termékekre) vonatkozik. Az engedély jogosultja - a múltbeli exportteljesítménye alapján megállapított értékhatárig - vámmentesen hozhat be bármely alapanyagot az adott termékcsoportba tartozó bármely termék gyártásához. Az adott termékcsoportba tartozó és az említett vámmentes nyersanyag felhasználásával gyártott bármely terméket exportálhatja.
iii. Közbenső szállítások: Ez az alrendszer azon eseteket fedi le, amikor két gyártó szándékozik ugyanazt az exportterméket gyártani, és felosztják a gyártási folyamatot. A közbenső terméket előállító gyártó exportőr az alapanyagokat vámmentesen hozhatja be, és e célból igénybe veheti az előzetes engedélyezési rendszert a közbenső szállításokra. A gyártást a végső exportőr fejezi be, és ő köteles a készterméket exportálni.
iv. Kváziexport: Ez az alrendszer lehetővé teszi a fővállalkozó számára, hogy a 2004-2009-es export- és importpolitika 8.2. bekezdésének b)-f), valamint g), i) és j) pontjában említett vevőkategóriák részére „kváziexportként” értékesített áruk előállításához szükséges alapanyagokat vámmentesen hozza be. India kormánya szerint a kváziexport azon tranzakciókra vonatkozik, amelyek során a szállított áru nem hagyja el az országot. Számos szállítási kategóriát tekintenek kváziexportnak, feltéve, hogy az árukat Indiában állítják elő; ide tartozik például egy exportorientált egységhez vagy egy különleges gazdasági övezetben található vállalathoz történő áruszállítás.
v. Előzetes kiadási megrendelés (ARO): Az előzetes engedély birtokosának, aki a felhasználandó anyagokat közvetlen import helyett belföldi forrásokból kívánja beszerezni, ARO-k ellenében is beszerezheti azokat. Ilyen esetekben az előzetes engedélyeket ARO-ként érvényesítik, és a benne meghatározott áruk szállításakor a belföldi szállítóra forgatják őket. Az ARO forgatása feljogosítja a belföldi szállítót a 2004-2009-es EXIM-politika 8.3. bekezdésében meghatározott kváziexport-kedvezményekre (azaz közbenső szállításra/kváziexportra szóló AAS-re, kváziexport-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére). Az ARO-rendszer a szállítónak fizeti vissza az adókat és a vámokat ahelyett, hogy a végső exportőrnek fizetnék őket vissza vámvisszatérítés/vámvisszafizetés formájában. Az adók/vámok visszatérítése belföldi alapanyagok és importált alapanyagok esetében egyaránt igénybe vehető.
vi. Fedezett belföldi akkreditív: Ez az alrendszer szintén az előzetes engedély jogosultja részére történő belföldi szállításokra vonatkozik. Az előzetes engedély jogosultja kérheti valamely banktól belföldi akkreditív belföldi szállító javára történő megnyitását. Az engedélyt a bank a közvetlen behozatalra kizárólag a behozatal helyett belföldről beszerzett cikkek értéke és mennyisége tekintetében érvényteleníti. A belföldi szállító jogosult lesz a 2004-2009-es EXIM-politika 8.3. bekezdésében említett kváziexport kedvezményekre (azaz közbenső szállításra/kváziexportra szóló AAS-re, kváziexport-visszatérítésre, valamint a végső jövedéki adó visszatérítésére).
(26)
A kérelmező a felülvizsgálati időszak alatt az érintett termékhez kapcsolódó AAS rendszer alapján szerzett engedményeket. A kérelmező két alrendszert használt, nevezetesen i. a tényleges exportra vonatkozó ASS-t; és ii. a kváziexportra vonatkozó ASS-t. Ezért nem szükséges az igénybe nem vett fennmaradó alrendszerek kiegyenlíthetőségét megállapítani.
(27)
Az indiai kormány általi ellenőrzés céljára az előzetes engedély jogosultja - meghatározott formátumban - jogilag köteles fenntartani „a vámmentesen importált/belföldön beszerzett áruk fogyasztásának és felhasználásának valósághű és megfelelő nyilvántartását” (a 2004-2009-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4.26., 4.30. fejezete és 23. függeléke), azaz a tényleges fogyasztási nyilvántartást. Ezt a nyilvántartást külső okleveles könyvvizsgálónak/kontrollernek kell ellenőriznie, aki olyan igazolást ad ki, amely megállapítja, hogy megtörtént az előírt nyilvántartások és megfelelő iratok vizsgálata, továbbá a 23. függelék alapján szolgáltatott információk minden tekintetben valósak és helytállóak. A fent említett rendelkezések mindazonáltal csak a 2005. május 13-án vagy az azt követően kiállított előzetes engedélyekre alkalmazandók. Az ezen időpont előtt kiállított valamennyi előzetes engedély esetén az engedélyek jogosultjainak a korábban alkalmazandó ellenőrzési rendelkezéseket kell követniük, azaz valósághű és helytálló nyilvántartásba kell venniük az importáruk engedélynek megfelelő fogyasztását és felhasználását, a 18. függelékben (a 2002-2007-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4.30. fejezetében és 18. függelékében) megadott formátumban.
(28)
A felülvizsgálati időszakban a kérelmező által igénybe vett alrendszerek - azaz a tényleges export és a kváziexport - tekintetében India kormánya mind az importra engedélyezett mennyiséget, mind az exportkötelezettség mennyiségét és értékét rögzíti, és azokat dokumentálja az engedélyen. Ezen túlmenően a behozatalkor és a kivitelkor a megfelelő tranzakciókat a kormánytisztviselők kötelesek az engedélyen megemlíteni. Az AAS rendszer keretében engedélyezett import mennyiségét az indiai kormány határozza meg a szabványos nyersanyag-végtermék normák (standard input-output norms, SIONs) alapján. A legtöbb termék vonatkozásában, beleértve az érintett terméket is, vannak szabványos nyersanyag-végtermék normák. Ezeket a 2004-2009-es eljárási kézikönyv II. kötetében tették közzé. A PET-fólia és a köztes termék PET-forgács szabványos nyersanyag-végtermék normáinak legutóbbi módosításait 2005 októberében vizsgálták felül.
(29)
Az importált alapanyagok nem ruházhatók át, és azokat az exporttermék előállításához kell felhasználni. Az exportkötelezettséget az engedély kiállításáól számított, előírt időkereten belül kell teljesíteni (ez 24 hónap, ami két alkalommal meghosszabbítható, egyenként 6 hónappal).
(30)
Az előbbiekben ismertetett rendszer nem változott a kérelmező támogatásának legutóbbi részleges időközi felülvizsgálata óta, amely 2009 januárjában lezárult. Az e rendszer keretében szerzett támogatások mértéke ugyanakkor jelentősen csökkent, mint ahogyan az a (39) preambulumbekezdésből is kiderül.
(31)
A jelenlegi időközi felülvizsgálat azt is megállapította, hogy az indiai hatóságok által meghatározott ellenőrzési követelményeket nem tartották be és nem tesztelték a gyakorlatban. A kérelmező nem tartott fel olyan, a 2004-2009-es külkereskedelmi politikában (23. függelék) és az alaprendelet II. melléklete II. részének 4. pontjában meghatározott ellenőrzési rendszert, amelynek segítségével megállapítható lenne, mely alapanyagokat és milyen mennyiségben használtak fel az exportált termék előállításához. Az indiai kormány soha nem ellenőrizte a fogyasztási nyilvántartást.
(32)
A 2004-2009-es külkereskedelmi politika 2005 ősze óta hatályos adminisztratív módosításait, amelyek szerint a visszaváltási eljárás során kötelező a fogyasztási nyilvántartást az indiai hatóságoknak elküldeni, a kérelmező esetében még nem alkalmazták. Ezért a fenti rendelkezés tényleges végrehajtását ebben a szakaszban nem lehetett ellenőrizni.
d) Következtetés
(33)
Az importvámmentesség az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében támogatásnak minősül, azaz az indiai kormány olyan pénzügyi hozzájárulásának, amely a vizsgált exportőröknek kedvezményt juttatott.
(34)
Ezen túlmenően a tényleges exportra vonatkozó AAS és a kváziexportra vonatkozó AAS jogilag egyértelműen az exportteljesítmény függvénye, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontjának első albekezdése alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő. Exportkötelezettség vállalása nélkül a vállalatok e rendszerek alapján nem juthatnak kedvezményekhez.
(35)
Az ebben az esetben használt két alrendszer nem minősíthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vámkedvezményrendszernek, az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében. E két alrendszer nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, a II. mellékletben (a visszatérítés fogalommeghatározása és szabályai), valamint a III. mellékletben (a helyettesítő vám-visszatérítési rendszer fogalommeghatározása és szabályai) megállapított szabályoknak. Az indiai kormány nem alkalmazta hatékonyan sem új, sem pedig régi ellenőrzési rendszerét, illetve eljárásait annak igazolására, hogy az alapanyagokat az exportált termék előállításához használták-e fel, és milyen mennyiségben (az alaprendelet II. mellékletének II. 4. pontja és a helyettesítő vám-visszatérítési rendszerek esetében az alaprendelet III. melléklete II. 2. pontja). Az érintett termék vonatkozásában a szabványos nyersanyag-végtermék normák nem voltak kellően pontosak. A szabványos nyersanyag-végtermék normák nem tekinthetők a tényleges fogyasztás ellenőrzésére szolgáló rendszernek, mivel nem teszik lehetővé az indiai kormány számára annak kellő pontossággal történő ellenőrzését, hogy milyen mennyiségű nyersanyagot használtak fel az exportértékesítésre irányuló gyártás során. Ezenfelül az indiai kormány nem végzett további vizsgálatokat a ténylegesen felhasznált alapanyagok vonatkozásában, noha hatékony ellenőrző rendszer hiányában ezt rendes körülmények között el kell végezni (az alaprendelet II. melléklete II. részének 5. pontja és III. melléklete II. részének 3. pontja).
(36)
Ez a két alrendszer tehát kiegyenlíthető.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(37)
Engedélyezett vám-visszatérítési rendszerek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszerek hiányában a kiegyenlíthető előny a nyersanyagok importálása esetén rendes esetben járó teljes elengedett importvámnak felel meg. E tekintetben megjegyzendő, hogy az alaprendelet nem csak a „túlzott” mértékű vámelengedés kiegyenlítéséről rendelkezik. Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja, valamint I. mellékletének i) pontja értelmében a túlzott vámelengedés kizárólag akkor egyenlíthető ki, ha az alaprendelet II. és III. mellékletében foglalt feltételek teljesülnek. Ezek a feltételek azonban a jelen esetben nem teljesültek. Tehát ha a megfelelő nyomonkövetési eljárás megléte nem bizonyított, a visszatérítési rendszerekre vonatkozó fenti kivételt nem kell alkalmazni, és helyette a ki nem fizetett vámok (bevételkiesés) mennyiségének kiegyenlítésére, nem pedig a túlzott vámelengedés kiegyenlítésére vonatkozó szokásos szabály alkalmazandó. Az alaprendelet II. mellékletének II. részében és III. mellékletének II. részében foglaltaknak megfelelően a szóban forgó túlzott elengedés kiszámítása nem a vizsgálatot folytató hatóságra hárul. Ezzel szemben az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a vizsgálatot folytató hatóságnak kielégítő bizonyítékot kell találnia az állítólagos ellenőrzési rendszer alkalmasságának megcáfolására.
(38)
Az AAS-t igénybe vevő kérelmező támogatásának összegét a felülvizsgálati időszak során alkalmazott két alrendszer keretében importált anyagokra ki nem vetett importvámok (alapvám és különleges kiegészítő vám) alapján számították ki (számláló). Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében, a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében e támogatási összeget elosztották az érintett termék vizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára (ez a nevező), mivel a támogatást az exportteljesítmény függvényében adták, és megítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szolgált.
(39)
A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 0,7 %.
3. Vámhitel-szabályozás (Duty Entitlement Passbook Scheme, DEPBS)
a) Jogalap
(40)
A rendszer részletes leírását a 2004-2009-es EXIM-politika 4.3. bekezdése és a 2004-2009-es eljárási kézikönyv I. kötetének 4. fejezete tartalmazza.
b) Támogathatóság
(41)
E rendszerre minden exportáló gyártó és exportáló kereskedő jogosult.
c) A vámhitel-szabályozási rendszer gyakorlati megvalósítása
(42)
A jogosult exportőr kérhet DEPBS-hitelt, amelyet a rendszer alapján exportált termékek értékének százalékában határoznak meg. Az indiai hatóságok a legtöbb termék vonatkozásában meghatároztak ilyen arányt, beleértve az érintett terméket is. A százalékarányok meghatározása a szabványos nyersanyag-végtermék normák alapján történik, számításba véve az exportált termékekben az alapanyagok feltételezetten importált részét és az ilyen feltételezett import vámterhét, tekintet nélkül az importvámok tényleges megfizetésére.
(43)
Az e rendszerre való jogosultsághoz a vállalatnak exportálnia kell. Az exporttranzakció alkalmával az exportőr köteles nyilatkozni az indiai hatóságoknak arról, hogy az export a DEPBS alapján történik. Az áruk exportálása érdekében az indiai vámhatóságok a feladási eljárás során kiállítanak egy export-szállítólevelet. Ez az okmány egyebek között tartalmazza a exporttranzakcióhoz nyújtandó DEPBS-hitel összegét is. Az exportőr ekkor tudja meg, hogy milyen kedvezményben fog részesülni. Amint a vámhatóságok kiállították az export-szállítólevelet, az indiai kormány már nem bírálhatja felül a DEPBS-hitel megadását. A kedvezmény kiszámítására szolgáló DEPBS-százalékarány az exportnyilatkozat megtételekor érvényes arány.
(44)
A DEPBS-hitelek szabadon átruházhatók, és a kibocsátástól számított 12 hónapig érvényesek. E hitelek bármely, korlátozás nélkül importálható termék későbbi importja alkalmával felhasználhatók a vámok kifizetésére, a beruházási javak kivételével. Az ilyen hitel ellenében behozott áruk a belföldi piacon (forgalmiadó-kötelezettség mellett) értékesíthetők, vagy egyéb módon felhasználhatók.
(45)
A DEPBS-hitel iránti kérelmet elektronikusan kell benyújtani, és korlátlan számú exporttranzakciót foglalhat magában. Tényleges szigorú határidők a DEPBS-hitel kérésére nincsenek. A DEPBS-t kezelő elektronikus rendszer nem zárja ki automatikusan azokat az exporttranzakciókat, amelyeket a 2004-2009. eljárási kézikönyv I. része 4.47. pontja alatt említett benyújtási határidőkön kívül kérelmeznek. Emellett - mint az eljárási kézikönyv I. részének 9.3. pontjában világosan kifejtik - a beadási határidő lejárta után érkezett kérelmeket kisebb bírság kifizetése (a hitel 10 %-a) ellenében mindig figyelembe lehet venni.
(46)
Megállapításra került, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszak során használta ezt a rendszert.
d) A DEPBS-sel kapcsolatos következtetések
(47)
A DEPBS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése értelmében nyújt támogatást. A DEPBS-hitel az indiai kormány pénzügyi támogatása, mivel a hitelt végeredményben az importvámok kiegyenlítésére használják, ezáltal csökkentve a kormány egyébként esedékes vámbevételeit. Ezenkívül a hitel kedvezményt biztosít az exportőr számára, mert növeli likviditását.
(48)
Ezen túlmenően a DEPBS jogilag az exportteljesítménytől függ, és ennélfogva az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontjának első albekezdése alapján egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.
(49)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. Nem felel meg az alaprendelet I. melléklete i) pontjában, a II. mellékletében (a vámkedvezmény-rendszerek meghatározása és szabályai) és a III. mellékletében (a helyettesítő vámkedvezmény-rendszerek meghatározása és szabályai) meghatározott szigorú szabályoknak. Az exportőrt nem terheli kötelezettség a vámmentesen importált termékek felhasználására a gyártási folyamatban, és a hitel összegének kiszámítása nem a ténylegesen felhasznált alapanyagokhoz viszonyítva történik. Ezenfelül nem létezik rendszer vagy eljárás annak igazolására, hogy mely alapanyagokat használták fel az exportált termék előállítása során, illetve hogy az alaprendelet I. mellékletének i. pontja, valamint II. és III. melléklete értelmében történt-e importvám-túlfizetés. Végezetül az exportőr jogosult a DEPBS-támogatásokra függetlenül attól, hogy egyáltalán importál-e alapanyagokat. A kedvezmény igénybevételéhez elegendő, ha az exportőr egyszerűen exportál, nem kell bizonyítania, hogy bármely alapanyaga importból származik. Így még azok az exportőrök is jogosultak a DEPBS igénybevételére, akik minden alapanyagukat helyben szerzik be, és egyáltalán nem importálnak alapanyagként felhasználható nyersanyagokat.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(50)
Az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése és 5. cikke értelmében, valamint az e rendszerre a 367/2006/EK rendeletben használt számítási módszer szerint a kiegyenlíthető támogatások összegét a kedvezményezett számára a felülvizsgálati időszak során biztosított kedvezmények figyelembevételével számították ki. Ebben a vonatkozásban úgy tekintették, hogy a kedvezményezett akkor jutott hozzá a kedvezményhez, amikor a rendszer alapján az exporttranzakciót végrehajtotta. Jelenleg az indiai kormánynak le kell mondania a vámilletékek beszedéséről, ami az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében pénzügyi hozzájárulásnak minősül. Amint a vámhatóságok kiállítják az export-szállítólevelet, amelyen egyebek között a szóban forgó kiviteli ügylethez nyújtandó DEPBS-hitel összege is szerepel, az indiai kormány már nem rendelkezhet a támogatás odaítéléséről. Emellett az együttműködő exportáló gyártó a DEPBS-hitelt az eredményelszámolás alapján, bevételként könyvelte el.
(51)
Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontja értelmében a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjakat levonták ebből az összegből, hogy megkapják a támogatás összegét mint számlálót. Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében e támogatási összeg került elosztásra az érintett termék felülvizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára - ami megfelelő nevezőként szolgál -, mivel a támogatás az exportteljesítmény függvényében történt, és annak odaítélése nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségekre hivatkozással történt.
(52)
A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 5,1 %.
4. Beruházási javak exportösztönzési rendszere (Export Promotion Capital Goods Scheme, EPCGS)
a) Jogalap
(53)
A beruházási javak exportösztönzési rendszerének részletes leírása a 2004-2009-es EXIM-politika 5. fejezetében és az eljárási kézikönyv I. kötetének 5. fejezetében található meg.
b) Támogathatóság
(54)
E rendszer igénybevételére bármely, támogató gyártóhoz vagy szolgáltatásnyújtóhoz „kapcsolt” gyártó-exportőr és kereskedő-exportőr jogosult.
c) Gyakorlati megvalósítás
(55)
Amennyiben egy vállalat exportkötelezettséget vállal, csökkentett vámtétel mellett importálhat (új és - 2003 áprilisa óta - használt, legfeljebb tízéves) beruházási javakat. E célból India kormánya - kérelemre és díjfizetés ellenében - EPCGS-engedélyt állít ki. 2000 áprilisa óta a rendszer 5 %-os vámtételcsökkentést biztosít a rendszer keretében importált beruházási javak mindegyikére. 2000. március 31-ig ténylegesen (10 %-os pótdíjat tartalmazó) 11 %-os vámtételt, a nagy értékű behozatalok esetében pedig nullaszázalékos vámtételt kellett alkalmazni. Az exportkötelezettség teljesítése érdekében az importált beruházási javakat meghatározott idő alatt meghatározott mennyiségű exporttermék előállítására kell felhasználni.
(56)
Az EPCGS engedély jogosultja a beruházási javakat belföldi forrásból is beszerezheti. Ebben az esetben a beruházási javak belföldi gyártója igénybe veheti az ilyen beruházási javak gyártásához szükséges alkatrészek vámmentes behozatalára nyújtott kedvezményt. Választható lehetőségként a belföldi gyártó kérheti a kváziexport kedvezményét az EPCGS-engedély egyik tulajdonosának szállított beruházási javakra vonatkozóan.
(57)
Megállapításra került, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszak során használta ezt a rendszert.
d) Az EPCG-rendszerrel kapcsolatos következtetések
(58)
Az EPCGS az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja és 3. cikkének (2) bekezdése alapján nyújt támogatást. India kormánya részéről a vámcsökkentés pénzügyi hozzájárulást jelent, mivel ez az engedmény csökkenti a kormány egyébként esedékes vámbevételét. Ezen túlmenően a vámcsökkentés kedvezményt juttat az exportőrnek, mivel az import vonatkozásában megtakarított vám javítja likviditását.
(59)
Továbbá az EPCGS az exportteljesítmény után járó kedvezmény, mivel az ilyen engedélyek nem kaphatók meg export-kötelezettségvállalás nélkül. Ezért ez a rendszer az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontjának első albekezdése szerint egyedinek és kiegyenlíthetőnek tekintendő.
(60)
Az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának ii. alpontja értelmében a rendszer nem minősíthető megengedhető vám-visszatérítési rendszernek vagy helyettesítő vám-visszatérítési rendszernek. A beruházási javak nem tartoznak az ilyen megengedhető rendszerek hatálya alá, amint az alaprendelet I. mellékletének i. pontja meghatározza, mivel nem használják őket el az exportált termékek előállítása során.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(61)
A támogatás összegét az alaprendelet 7. cikkének (3) bekezdése értelmében az importált beruházási javak vonatkozásában meg nem fizetett vámok alapján számították ki, az érintett iparágban az ilyen beruházási javak szokásos értékcsökkenési időszakát tükröző időszakra elosztva. A bevett gyakorlattal összhangban az így kiszámított összeghez, amely a felülvizsgálati időszakhoz rendelhető, hozzáadták az ezen időszak során esedékes kamatot a rendszeren belül nyújtott kedvezmény teljes értékének megállapítása érdekében. E célra megfelelőnek ítélték a felülvizsgálati időszak során Indiában érvényes kereskedelmi kamatot. Az alaprendelet 7. cikke (1) bekezdésének a) pontjának megfelelően a támogatás elnyeréséhez szükségszerűen felmerült díjakat indokolt kérésre levonták a támogatás összegéből.
(62)
A kérelmező állítása szerint a beruházási javak exportösztönzési rendszerében a khanveli egység számára vámmentesen importált beruházási javakat már nem használták, és az ezekhez a javakhoz kapcsolódó kedvezményt nem kell figyelembe venni a számláló meghatározásakor. Ezzel kapcsolatban megjegyzendő, hogy a kérelmező már részesült az ezen beruházási javakhoz kapcsolódó kedvezményben. Továbbá mivel nincsen arra vonatkozó bizonyíték, hogy a kérelmezőnek már nem állnak ilyen javak a birtokában, illetve hogy nem fogja azokat újra használni, a Bizottság elutasítja ezt az állítást.
(63)
Az alaprendelet 7. cikkének (2) és (3) bekezdése szerint e támogatási összeget elosztották az érintett termék vizsgálati időszak alatti teljes exportforgalmára (ez a nevező), mivel a támogatást az exportteljesítmény függvényében adták, és megítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékek mennyisége szolgált.
(64)
A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 2,3 %.
5. Exporthitelrendszer (Export Credit Schmene, ECS)
a) Jogalap
(65)
A rendszert az Indiai Központi Jegybank (IKB) „Master Circular DBOD No. DIR. (Exp.). BC 01/04.02.02/2007-08” (rúpiában nyújtott exporthitel) és „Master Circular DBOD No. DIR.(Exp).BC 09/04.02.02/2008-09” (rúpiában nyújtott exporthitel) című körrendeletében ismerteti részletesen, melyet valamennyi indiai kereskedelmi banknak megküld.
b) Támogathatóság
(66)
E rendszer igénybevételére a gyártó-exportőrök és a kereskedő-exportőrök jogosultak.
c) Gyakorlati megvalósítás
(67)
E rendszer keretében az Indiai Központi Jegybank megállapítja az exporthitelekre vonatkozó, kötelező maximális kamatlábakat indiai rúpiában és devizában egyaránt, amelyeket a kereskedelmi bankok az exportőröknek megadhatnak. Az exporthitelrendszer két alrendszerből áll: a szállítás előtti exporthitelrendszerből („csomagolási hitel”), amely a kivitel előtt az exportőr számára az áruk beszerzésére, feldolgozására, gyártására, csomagolására és/vagy szállítására biztosított hiteleket foglalja magában, illetve a szállítás utáni exporthitelrendszerből, mely forgóeszközhitelt biztosít az exportkövetelések finanszírozása céljából. Az Indiai Központi Jegybank továbbá azt is előírja a bankok számára, hogy nettó bankhiteleik bizonyos részét exportfinanszírozásra fordítsák.
(68)
Az IKB körrendeleteinek eredményeként az exportőrök kedvezményes kamatláb mellett juthatnak exporthitelekhez a szokásos kereskedelmi hitelekhez („készpénzhitelek”) képest, amelyek kamatlábát egyedül a piaci feltételek határozzák meg. A kamatszintkülönbség a jó hitelképességű vállalatok esetében csökkenhet. Valójában a jó hitelképességű vállalatok esetleg azonos feltételekkel kaphatnak exporthitelt és készpénzhitelt.
(69)
Megállapításra került, hogy a kérelmező a felülvizsgálati időszak során használta ezt a rendszert.
d) Az ECS-sel kapcsolatos következtetések
(70)
Az ECS-hitelnek a (65) preambulumbekezdésben említett jegybanki körrendeletben rögzített, kedvezményes kamatlábai a pusztán piaci feltételek szerint meghatározott hitelköltségekhez képest csökkenthetik az exportőr hitelköltségeit, így az alaprendelet 3. cikkének (2) bekezdése értelmében előnyhöz juttatják az ilyen exportőrt. Az exportfinanszírozás önmagában nem biztosabb, mint a belföldi finanszírozás. Valójában általában kockázatosabbnak tartják, és az egy-egy hitelhez szükséges mértékű biztosíték, függetlenül a finanszírozás tárgyától, az adott kereskedelmi bank pusztán kereskedelmi döntése. A különböző bankok közötti kamatlábkülönbségek a jegybank módszeréből következnek, mivel egyedi maximált hitelnyújtási szintet határoz meg az egyes kereskedelmi bankok számára.
(71)
Annak ellenére, hogy az exporthitelrendszer keretében biztosított kedvezményes hiteleket kereskedelmi bankok nyújtják, ez a kedvezmény az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdésének a) pontja iv. alpontja értelmében a kormány által biztosított pénzügyi hozzájárulásnak tekintendő. Ezzel összefüggésben meg kell jegyezni, hogy a támogatás létrehozása sem az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdésének iv. pontja, sem pedig a támogatásokról és kiegyenlítő intézkedésekről szóló WTO-megállapodás értelmében nem jár költséggel az államháztartás számára, azaz az indiai kormánynak nem kell a kereskedelmi bankok kamatveszteségét megtéríteni; a támogatáshoz csupán kormányzati rendelkezésre van szükség, amely előírja az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i., ii. vagy iii. alpontjában ismertetett feladatok végrehajtását. A jegybank közintézmény, és ezért vonatkozik rá az alaprendelet 2. cikkének b) pontjában meghatározott „kormányzat” fogalommeghatározás. A jegybank 100 %-ban a kormány tulajdona, közpolitikai célokat követ (pl. monetáris politika), vezetőségét pedig az indiai kormány nevezi ki. A jegybank az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja második francia bekezdése értelmében vett magánszervezeteket utasít, mivel a kereskedelmi bankokat bizonyos feltételek betartására kötelezi, többek között arra, hogy a jegybank körrendeleteiben az exporthitelekre rögzített maximális kamatlábakat alkalmazzák, valamint a jegybank rendelkezéseinek megfelelően a kereskedelmi bankoknak nettó bankhitelállományuk meghatározott részét exportfinanszírozásra kell fordítaniuk. Ez az utasítás arra kötelezi a kereskedelmi bankokat, hogy az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának i. alpontjában említett funkciókat lássanak el; ebben az esetben arra, hogy kedvezményes exportfinanszírozás formájában hitelt nyújtsanak. Az ilyen, bizonyos feltételek mellett nyújtott hitel formájában történő közvetlen finanszírozás rendes körülmények között a kormány feladata, és a gyakorlatban valójában nem különbözik a kormányok által követett - az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iv. alpontja értelmében vett - gyakorlattól. Ez a támogatás egyedinek és kiegyenlíthetőnek minősül, mivel a kedvezményes kamatok csak exportfinanszírozás céljára vehetők igénybe, és ezért az exportteljesítmény függvényei az alaprendelet 4. cikke (4) bekezdése a) pontjának első albekezdése értelmében.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(72)
A támogatás összegének kiszámítására annak a különbségnek az alapján került sor, amely a felülvizsgálati időszak során igénybe vett exporthitelek után fizetendő kamat és azon kamatösszeg között jelentkezik, amelyet a kérelmezőnek abban az esetben kellett volna megfizetnie, ha a kamatláb megegyezett volna a szokásos kereskedelmi hitelek esetében alkalmazott kamatlábbal. Az alaprendelet 7. cikke (2) bekezdésének megfelelően ezt a támogatási összeget (számláló) vetítették ki a felülvizsgálati időszak során megvalósult teljes exportforgalomra (nevező), mivel a támogatás az exportteljesítmény függvénye, s odaítélésének alapjául nem a gyártott, megtermelt, exportált vagy szállított termékmennyiség szolgált.
(73)
A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 0,2 %.
6. Ösztönzőcsomag-rendszer (Package Scheme of Incentives, PSI)
a) Jogalap
(74)
A PET-fóliára vonatkozó előző vizsgálatok során - beleértve a jelenleg hatályban lévő végleges kiegyenlítő vámot elrendelő 367/2006/EK rendelethez vezetető felülvizsgálatot is - több, helyi vállalatoknak nyújtott ösztönzést tartalmazó indiai állami rendszert megvizsgáltak. Az állami rendszerek az „ösztönzőcsomag-rendszerek” kategóriába tartoznak, mivel különböző típusú ösztönzőket foglalhatnak magukban. A vizsgálat azt állapította meg, hogy a „Jogosultsági igazolás” kimondja, hogy a jogosult vállalat jogosult a rendszer kedvezményeire.
(75)
Maharashtra kormányának ösztönzőcsomag-rendszerét bevezetése óta több alkalommal is módosították. A kérelmező továbbra is az 1993-as ösztönzőcsomag-rendszer, és nem az azt követő rendszerek alapján kap kedvezményeket. Következésképpen csak az 1993-as ösztönzőcsomag-rendszert értékelték a jelen esettel való összefüggésben.
(76)
Nyugat-Bengália kormányának forgalmiadó-elengedési rendszere a központi forgalmi adó elengedéséről rendelkezik. A vizsgálat megállapította, hogy a kérelmező eladásai vonatkozásában forgalmi adó (központi forgalmi adó) alóli mentességet élvezett a nyugat-bengáliai kormány ösztönző csomagrendszere alapján. Ez az adórendelkezés a hazai piacon történő eladások esetében forgalmi adó (helyi és központi forgalmi adó) alóli mentességet biztosít az érintett vállalatoknak.
b) Támogathatóság
(77)
A jogosultság megszerzéséhez a vállalatoknak rendszerint az állam kevéssé fejlett területein kell befektetniük, új ipari létesítmény alapításával vagy meglévő ipari létesítmény bővítésébe vagy diverzifikációjába történő nagymértékű tőkebefektetéssel. Az ösztönzők mértékének meghatározásakor a fő szempont annak a területnek a besorolása, amelyen a vállalkozás található vagy létrejön, illetve a befektetés nagysága.
c) Gyakorlati megvalósítás
(78)
A forgalmi adó alóli mentességi rendszerek alapján a kijelölt egységeknek eladási ügyleteik vonatkozásában egyáltalán nem kellett forgalmi adót beszedniük. Hasonlóképpen, a kijelölt egységek mentesültek a helyi forgalmi adó alól, ha olyan szállítótól szerezték be a javakat, aki maga is jogosult volt rendszerre. Míg az értékesítési tranzakció nem biztosít kedvezményt a kijelölt értékesítő egységeknek, a vételi tranzakció mentessége kedvezményt juttat a kijelölt beszerző egységeknek.
(79)
A Maharashtra államban a vételi tranzakciókra kivetett forgalmi adó alóli mentesség (amelyet korábban a maharashtrai forgalmiadó-mentességi ösztönzőcsomag alapján nyújtottak) már nem vehető igénybe. 2005 áprilisa óta Maharashtrában az államon belüli eladáskor alkalmazott forgalmiadó-rendszert felváltotta a hozzáadottérték-adó rendszere. 2005 áprilisától a kérelmezőnek - mint mentességet nem élvező egységnek - az anyagok vásárlása után hozzáadottérték-adót kell fizetnie.
d) Következtetés
(80)
Ami a maharashtrai kormány 1993-as ösztönző csomagrendszerét illeti, a kérelmező a felülvizsgálati időszak alatt csak a késztermékek eladására kivetett forgalmi adó alól szerzett mentességet, amiről korábban megállapították, hogy nem jelent kedvezményt az igényjogosultnak (a 367/2006/EK rendelet (114) preambulumbekezdése). Ennélfogva megállapítást nyert, hogy a kérelmező nem részesült kiegyenlítő kedvezményben a maharashtrai kormány 1993-as ösztönzőcsomag-rendszere alapján.
(81)
Ugyanakkor ami a kérelmező által a Maharashtra államon kívüli vállalatoktól vásárolt nyersanyagok után fizetendő központi forgalmi adó alóli mentességet illeti, az ösztönzőcsomag-rendszer támogatásokat nyújt az alaprendelet 3. cikke (1) bekezdése a) pontjának iii. alpontja és 3. cikke (2) bekezdése értelmében. A vételek után fizetendő forgalmiadó-mentesség pénzügyi hozzájárulásnak minősül, mivel ez az engedmény csökkenti Maharashtra kormánya egyébként esedékes bevételét. Emellett e mentesség a vállalatoknak kedvezményt juttat, mivel javítja a vállalat likviditását.
(82)
Az ösztönzőcsomag-rendszer csak azon vállalatok számára elérhető, amelyek az indiai állam joghatósága alatt egy kijelölt földrajzi területen eszközöltek befektetést. Az e területeken kívül található vállalatok számára nem elérhető. A kedvezmény szintje az érintett területtől függően különböző. Ezért a rendszer az alaprendelet 4. cikke (2) bekezdése a) pontjának első albekezdése és 4. cikkének (3) bekezdése értelmében egyedi, és ennélfogva kiegyenlíthető.
e) A támogatás összegének kiszámítása
(83)
A forgalmiadó-mentesség vonatkozásában a támogatás összegének kiszámítása a felülvizsgálati időszak alatt egyébként megfizetendő azon forgalmi adó összege alapján történt, amelyet nem fizettek meg.
(84)
Az alaprendelet 7. cikkének (2) bekezdése értelmében e támogatási összegeket (számláló) vetítették ki a megfelelő nevezőre, azaz a felülvizsgálati időszak során megvalósult teljes belföldi- és exportforgalomra, mivel a támogatás nem exportteljesítmény függvénye, és azt nem a gyártott, előállított, exportált vagy szállított mennyiségek alapján nyújtották.
(85)
A felülvizsgálati időszak során megállapított támogatás mértéke e rendszer tekintetében a kérelmező esetében 0,1 %.
7. A kiegyenlítő támogatások összege
(86)
Emlékeztetni kell arra, hogy a 367/2006/EK rendeletet módosító 1124/2007/EK rendelet a kiegyenlíthető támogatások összegét a kérelmező tekintetében, értékarányosan kifejezve, 17,1 %-ban állapította meg.
(87)
A jelen részleges időközi felülvizsgálat során az értékarányosan kifejezett kiegyenlítő támogatásokat a kérelmező tekintetében 8,4 %-os mértékűnek találták, az alábbiaknak megfelelően:
RENDSZER→
AAS (9)
DEPBS (9)
EPCGS (9)
ECS (9)
PSI
Öszszesen
VÁLLALAT ↓
%
%
%
%
%
%
Jindal Poly Films Limited
0,7
5,1
2,3
0,2
0,1
8,4
(88)
A fentieket figyelembe véve az a következtetés vonható le, hogy az érintett exportáló gyártó tekintetében a támogatás szintje csökkent.
8. Kiegyenlítő intézkedések
(89)
Azt is megvizsgálták, hogy a megváltozott körülmények a megvizsgált rendszerek tekintetében tartós jellegűnek tekinthetők-e. Több dolog is arra utal, hogy igen.
(90)
Először is meg kell jegyezni, hogy e részleges időközi felülvizsgálat megállapításai összhangban vannak a 2009 januárjában közzétett részleges időközi felülvizsgálatban öt PET-fólia-gyártó tekintetében megállapított támogatási összegekkel. Az értékarányosan kifejezett kiegyenlítő támogatások összegét akkor 5,4 % és 8,6 % között állapították meg. Ez arra utal, hogy az érintett termék tekintetében a meglévő támogatások szintje egyfajta állandóságot mutat.
(91)
Másodsorban, míg az előző vizsgálatban a fő kedvezményt az AAS alapján nyújtották, a felülvizsgálati időszak idején jelentősen csökkent az e rendszer keretében biztosított támogatás, és bizonyíték áll rendelkezésre arra vonatkozóan is, hogy a felülvizsgálati időszakot követően sem változott a helyzet.
(92)
A fentiek alapján úgy tűnik, hogy a kérelmező a jövőben is az előző időközi felülvizsgálatban megállapítottnál alacsonyabb összegű támogatásban fog részesülni.
(93)
Miután bizonyítottá vált, hogy a kérelmező sokkal alacsonyabb mértékű támogatásban részesül, mint korábban, és hogy minden bizonnyal továbbra is az előző időközi felülvizsgálatban megállapítottnál alacsonyabb összegű támogatásban fog részesülni, az intézkedés szintjét módosítani kell az új megállapítások figyelembevétele érdekében.
(94)
A fentiek figyelembevételével, a módosított kiegyenlítő vámtételeket a jelen részleges időközi felülvizsgálat során megállapított új támogatási arány alapján meghatározni, mivel az eredeti szubvencióellenes vizsgálatban kiszámított kárkülönbözet magasabb marad.
(95)
Az alaprendelet 24. cikke (1) bekezdésének második albekezdése és az Európai Közösségben tagsággal nem rendelkező országokból érkező dömpingelt behozatallal szembeni védelemről szóló, 2009. november 30-i 1225/2009/EK tanácsi rendelet (10) 14. cikkének (1) bekezdése alapján semmiféle termék esetében nem alkalmazhatók egyidejűleg dömpingellenes és kiegyenlítő vámok a dömping és exporttámogatások alkalmazásából származó azonos helyzet kezeléséhez. A fenti (6) preambulumbekezdésnek megfelelően azonban, mivel a kérelmezőre az érintett termék tekintetében 0 %-os dömpingellenes vám vonatkozik, ezek a rendelkezések jelen esetben nem alkalmazandók.
(96)
A 367/2006/EK rendelet 1. cikkének (2) bekezdésében külön nem említett exportáló gyártóktól származó érintett termék behozatalára alkalmazandó jelenlegi vámtételek, azaz az „összes többi” indiai vállalatra vonatkozó vám mértéke tekintetében meg kell jegyezni, hogy a vizsgált rendszerek tényleges módozatai és a kiegyenlíthetőségük az előző vizsgálat óta nem változott meg. Ezért e vállalatok esetében nem indokolt a támogatás és a vám mértékének újbóli kiszámítása. Következésképpen a kérelmezőn kívüli összes többi vállalatra alkalmazandó vámtételek változatlanok maradnak,
ELFOGADTA EZT AZ RENDELETET:
1. cikk
A 367/2006/EK rendelet 1. cikke (2) bekezdésének helyébe a következő szöveg lép:
„(2) Az alább felsorolt vállalatok termékeinek uniós határparitáson számított, vámkezelés előtti, nettó áraira alkalmazandó végleges, kiegyenlítő vámtételek a következők:
Vállalat
Végleges vám (%)
Kiegészítő TARIC-kód
Ester Industries Limited, 75-76, Amrit Nagar, Behind South Extension Part-1, New Delhi 110 003, India
7,2
A026
Garware Polyester Limited, Garware House 50-A, Swami Nityanand Marg, Vile Parle (East), Mumbai 400 057, India
5,4
A028
Jindal Poly Films Limited, 56 Hanuman Road, New Delhi 110 001, India
8,4
A030
MTZ Polyfilms Limited, New India Centre, 5th floor, 17 Co-operage Road, Mumbai 400 039, India
8,7
A031
Polyplex Corporation Limited, B-37, Sector-1, Noida 201 301, Dist. Gautam Budh Nagar, Uttar Pradesh, India
8,6
A032
SRF Limited, Block C, Sector 45, Greenwood City, Gurgaon 122003, Haryana, India
5,4
A753
Uflex Limited, A-1, Sector 60, Noida 201 301 (U.P.), India
6,4
A027
Az összes többi vállalat
19,1
A999”
2. cikk
Ez a rendelet az Európai Unió Hivatalos Lapjában való kihirdetését követő napon lép hatályba.
Ez a rendelet teljes egészében kötelező és közvetlenül alkalmazandó valamennyi tagállamban.
Kelt Luxembourgban, 2010. június 29-én.


Input:
VYKONÁVACIE NARIADENIE KOMISIE (EÚ) č. 91/2012
z 2. februára 2012
o povolení Bacillus subtilis (CBS 117162) ako kŕmnej doplnkovej látky pre odstavčatá a ošípané na výkrm (držiteľ povolenia Krka d.d.)
(Text s významom pre EHP)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1831/2003 z 22. septembra 2003 o doplnkových látkach určených na používanie vo výžive zvierat (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 2,
keďže:
(1)
V nariadení (ES) č. 1831/2003 sa stanovuje povoľovanie doplnkových látok určených na používanie vo výžive zvierat, ako aj dôvody a postupy udeľovania takýchto povolení.
(2)
V súlade s článkom 7 nariadenia (ES) č. 1831/2003 bola predložená žiadosť o povolenie Bacillus subtilis (CBS 117162). K tejto žiadosti boli priložené údaje a dokumenty vyžadované podľa článku 7 ods. 3 nariadenia (ES) č. 1831/2003.
(3)
Žiadosť sa týka povolenia Bacillus subtilis (CBS 117162) ako kŕmnej doplnkovej látky pre odstavčatá a ošípané na výkrm, ktorá sa má zaradiť do kategórie doplnkových látok „zootechnické doplnkové látky“.
(4)
Európsky úrad pre bezpečnosť potravín (ďalej len „úrad“) dospel vo svojom stanovisku zo 7. septembra 2011 (2) k záveru, že Bacillus subtilis (CBS 117162) nemá za navrhovaných podmienok používania nežiaduce účinky na zdravie zvierat, zdravie ľudí ani na životné prostredie a že jeho používanie môže mať pozitívny vplyv na zvyšovanie hmotnosti cieľového druhu. Úrad nepovažuje osobitné požiadavky na monitorovanie po uvedení na trh za potrebné. Overil tiež správu o metóde analýzy tejto kŕmnej doplnkovej látky v krmive, ktorú predložilo referenčné laboratórium zriadené nariadením (ES) č. 1831/2003.
(5)
Z posúdenia Bacillus subtilis (CBS 117162) vyplýva, že podmienky na udelenie povolenia v zmysle článku 5 nariadenia (ES) č. 1831/2003 sú splnené. Preto by sa používanie tohto prípravku malo povoliť podľa prílohy k tomuto nariadeniu.
(6)
Opatrenia stanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,
PRIJALA TOTO NARIADENIE:
Článok 1
Prípravok uvedený v prílohe, ktorý patrí do kategórie doplnkových látok „zootechnické doplnkové látky“ a do funkčnej skupiny „stabilizátory črevnej mikroflóry“, sa povoľuje ako doplnková látka vo výžive zvierat za podmienok stanovených v uvedenej prílohe.
Článok 2
Toto nariadenie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
Toto nariadenie je záväzné v celom rozsahu a priamo uplatniteľné vo všetkých členských štátoch.
V Bruseli 2. februára 2012


Input:
REGLAMENTO (UE) No 672/2010 DE LA COMISIÓN
de 27 de julio de 2010
relativo a los requisitos de homologación de tipo en lo que se refiere a los dispositivos de deshielo y de desempañado del parabrisas de determinados vehículos de motor y por el que se aplica el Reglamento (CE) no 661/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, relativo a los requisitos de homologación de tipo referentes a la seguridad general de los vehículos de motor, sus remolques y sistemas, componentes y unidades técnicas independientes a ellos destinados
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 661/2009 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 13 de julio de 2009, relativo a los requisitos de homologación de tipo referentes a la seguridad general de los vehículos de motor, sus remolques y sistemas, componentes y unidades técnicas independientes a ellos destinados (1), y, en particular, su artículo 14, apartado 1, letra a),
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 661/2009 es un Reglamento particular a los efectos del procedimiento de homologación establecido por la Directiva 2007/46/CE del Parlamento Europeo y del Consejo, de 5 de septiembre de 2007, por la que se crea un marco para la homologación de los vehículos de motor y de los remolques, sistemas, componentes y unidades técnicas independientes destinados a dichos vehículos (Directiva marco) (2).
(2)
El Reglamento (CE) no 661/2009 deroga la Directiva 78/317/CEE del Consejo, de 21 de diciembre de 1977, relativa a la aproximación de las legislaciones de los Estados miembros sobre los dispositivos de deshielo y de desempañado de las superficies acristaladas de los vehículos a motor (3). Los requisitos establecidos en dicha Directiva deben transferirse al presente Reglamento y, cuando sea necesario, modificarse para adaptarlos al progreso científico y técnico, en particular para tener en cuenta las características específicas de los vehículos híbridos y eléctricos.
(3)
El ámbito de aplicación del presente Reglamento coincide con el de la Directiva 78/317/CEE, por lo que se limita a los vehículos de la categoría M1.
(4)
El Reglamento (CE) no 661/2009 establece las disposiciones fundamentales sobre los requisitos de homologación de tipo de vehículos de motor en lo que se refiere a los dispositivos de deshielo y de desempañado del parabrisas. Por consiguiente, es necesario establecer también los procedimientos, ensayos y requisitos específicos para esta homologación de tipo.
(5)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité técnico sobre vehículos de motor.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Ámbito de aplicación
El presente Reglamento se aplica a los vehículos de motor de la categoría M1, definida en el anexo II de la Directiva 2007/46/CE, provistos de parabrisas.
Artículo 2
Definiciones
A efectos del presente Reglamento, se entenderá por:
1) «tipo de vehículo en lo que se refiere a los dispositivos de deshielo y de desempañado del parabrisas»: los vehículos de motor que no presentan entre sí diferencias con relación a los siguientes elementos esenciales:
las características de los dispositivos de deshielo y de desempañado,
las formas y el acondicionamiento exteriores e interiores situados dentro del campo de visión del conductor de 180° hacia adelante que pudieran afectar a la visibilidad,
la forma, las dimensiones, el grosor y las características del parabrisas y de su fijación,
el número máximo de plazas de asiento;
2) «motor de combustión interna»: un motor de combustión interna que emplee combustible líquido o gaseoso;
3) «dispositivo de deshielo»: el dispositivo destinado a eliminar la escarcha o el hielo de la cara exterior del parabrisas;
4) «zona deshelada»: la zona de la cara exterior del parabrisas seca o recubierta de escarcha fundida o parcialmente fundida (húmeda) que puede retirarse con el limpiaparabrisas del vehículo;
5) «dispositivo de desempañado»: el dispositivo destinado a quitar el vaho de la cara interior del parabrisas;
6) «vaho»: una capa de condensación en la cara interna de la superficie acristalada del parabrisas;
7) «zona desempañada»: la zona de la cara interior del parabrisas seca, sin gotas o rastros de agua, que antes estaba cubierta de vaho;
8) «campo de visión A»: la zona de ensayo A definida en el punto 2.2 del anexo 18 del Reglamento no 43 de la CEPE-ONU (4);
9) «campo de visión B»: la zona de ensayo reducida B definida en el punto 2.4 del anexo 18 del Reglamento no 43 de la CEPE-ONU, excluida la zona definida en el punto 2.4.1 de dicho anexo;
10) «ángulo previsto del torso»: el ángulo medido entre la línea vertical que pasa por el punto R o punto de referencia del asiento y la línea del torso, en la posición correspondiente a la posición del respaldo prevista por el fabricante del vehículo;
11) «punto R» o «punto de referencia del asiento»: el punto previsto indicado por el fabricante del vehículo para cada una de las plazas de asiento en relación con el sistema de referencia tridimensional;
12) «sistema de referencia tridimensional»: el sistema de referencia que consiste en un plano vertical longitudinal X-Z, un plano horizontal X-Y y un plano vertical transversal Y-Z con arreglo a lo dispuesto en el anexo II, apéndice 2;
13) «puntos primarios de referencia»: los orificios, superficies, marcas u otras identificaciones en la carrocería o en el chasis del vehículo cuyas coordenadas X, Y y Z del sistema de referencia tridimensional están especificadas por el fabricante del vehículo;
14) «interruptor principal de control del vehículo»: el dispositivo mediante el que el equipo electrónico de a bordo pasa de estar desconectado, como ocurre cuando el vehículo está estacionado sin su conductor, al modo normal de funcionamiento.
Artículo 3
Disposiciones sobre la homologación CE de un tipo de vehículo con respecto a los dispositivos de deshielo y de desempañado del parabrisas
1. El fabricante o su representante deberán presentar a la autoridad de homologación de tipo la solicitud de homologación CE de un tipo de vehículo con respecto a los dispositivos de deshielo y de desempañado del parabrisas.
2. La solicitud deberá redactarse de conformidad con el modelo de ficha de características que figura en la parte 1 del anexo I.
3. Si se cumplen todos los requisitos que figuran en el anexo II, la autoridad de homologación concederá una homologación CE de tipo y asignará un número de homologación de tipo de conformidad con el sistema de numeración expuesto en el anexo VII de la Directiva 2007/46/CE.
Un Estado miembro no podrá asignar el mismo número a otro tipo de vehículo.
4. A los efectos del apartado 3, la autoridad de homologación de tipo deberá expedir un certificado de homologación CE de tipo establecido de conformidad con el modelo expuesto en el anexo I, parte 2.
Artículo 4
Validez y ampliación de las homologaciones concedidas con arreglo a la Directiva 78/317/CEE
Las autoridades nacionales permitirán la venta y la puesta en servicio de vehículos que recibieron la homologación de tipo antes de la fecha mencionada en el artículo 13, apartado 2, del Reglamento (CE) no 661/2009 y seguirán concediendo a estos vehículos la extensión de sus homologaciones con arreglo a lo dispuesto en la Directiva 78/317/CEE.
Artículo 5
Entrada en vigor
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 27 de julio de 2010.


Input:
DECIZIA CONSILIULUI
din 23 aprilie 2012
privind semnarea, în numele Uniunii Europene, a Acordului sub forma unui schimb de scrisori dintre Uniunea Europeană și Brazilia în temeiul articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) 1994 referitor la modificarea concesiilor privind carnea de pasăre procesată prevăzută în lista UE anexată la GATT 1994 și a Acordului sub forma unui schimb de scrisori dintre Uniunea Europeană și Thailanda în temeiul articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) 1994 referitor la modificarea concesiilor privind carnea de pasăre procesată prevăzută în lista UE anexată la GATT 1994
(2012/231/UE)
CONSILIUL UNIUNII EUROPENE,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 207 alineatul (4) primul paragraf coroborat cu articolul 218 alineatul (5),
având în vedere propunerea Comisiei Europene,
întrucât:
(1)
La 25 mai 2009, Consiliul a autorizat Comisia să înceapă negocieri în temeiul articolului XXVIII din GATT 1994 în vederea renegocierii concesiilor privind liniile tarifare pentru carnea de pasăre incluse la capitolul 16 din Nomenclatura combinată în conformitate cu articolul 1 din Regulamentul (CEE) nr. 2658/87 al Consiliului din 23 iulie 1987 privind Nomenclatura tarifară și statistică și Tariful vamal comun (1) (NC).
(2)
Negocierile menționate au avut ca rezultat încheierea unor acorduri sub formă de schimburi de scrisori parafate cu Thailanda la 22 noiembrie 2011 și cu Brazilia la 7 decembrie 2011 (denumite în continuare „acordurile”).
(3)
Acordurile ar trebui semnate,
ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:
Articolul 1
Președintele Consiliului este autorizat să desemneze persoana împuternicită (persoanele împuternicite) să semneze, în numele Uniunii Europene, Acordul sub forma unui schimb de scrisori dintre Uniunea Europeană și Brazilia în temeiul articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) 1994 referitor la modificarea concesiilor privind carnea de pasăre procesată prevăzută în Lista UE anexată la GATT 1994 și Acordul sub forma unui schimb de scrisori dintre Uniunea Europeană și Thailanda în temeiul articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț (GATT) 1994 referitor la modificarea concesiilor privind carnea de pasăre procesată prevăzută în Lista UE anexată la GATT 1994 (2).
Articolul 2
Prezenta decizie intră în vigoare în ziua următoare datei adoptării.
Adoptată la Luxemburg, 23 aprilie 2012.


Input:
РЕШЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 29 февруари 2012 година
за създаване на обща инфраструктура в областта на езиковите ресурси и технологиите като консорциум за европейска научноизследователска инфраструктура (CLARIN ERIC)
(нотифицирано под номер C(2012) 1018)
(2012/136/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 723/2009 на Съвета от 25 юни 2009 г. относно правната рамка на Общността за консорциум за европейска научноизследователска инфраструктура (ERIC) (1), и по-специално член 6, параграф 1, буква а) от него,
като има предвид, че:
(1)
На 23 септември 2011 г. Чешката република, Дания, Германия, Естония, Съюзът за нидерландски език, Австрия и Нидерландия заявиха пред Комисията искането си за създаване на обща инфраструктура в областта на езиковите ресурси и технологиите като консорциум за европейска научноизследователска инфраструктура (наричана по-долу „CLARIN ERIC“).
(2)
Нидерландия представи декларация, признаваща CLARIN ERIC като международна организация по смисъла на член 143, параграф 1, буква ж) и член 151, параграф 1, буква б) от Директива 2006/112/ЕО на Съвета от 28 ноември 2006 г. относно общата система на данъка върху добавената стойност (2) и като международна организация по смисъла на член 23, параграф 1, второ тире от Директива 92/12/ЕИО на Съвета от 25 февруари 1992 г. относно общия режим за продукти, подлежащи на облагане с акциз, и държането, движението и мониторинга на такива продукти (3), считано от датата на неговото създаване.
(3)
В съответствие с член 5, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 723/2009 Комисията оцени заявлението и заключи, че то отговаря на изискванията, установени от посочения регламент.
(4)
Мерките, предвидени в настоящото решение, са в съответствие със становището на комитета, създаден съгласно член 20 от Регламент (ЕО) № 723/2009,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
1. С настоящото се създава консорциум за европейска научноизследователска инфраструктура за обща инфраструктура в областта на езиковите ресурси и технологиите, наречен CLARIN ERIC.
2. Уставът на CLARIN ERIC, приет от неговите членове, е приложен към настоящото решение.
Член 2
Адресати на настоящето решение са държавите-членки.
Съставено в Брюксел на 29 февруари 2012 година.


Input:
REGULAMENTUL DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) NR. 1267/2011 AL COMISIEI
din 6 decembrie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 1235/2008 de stabilire a normelor de aplicare a Regulamentului (CE) nr. 834/2007 al Consiliului în ceea ce privește regimul de import al produselor ecologice din țări terțe
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 834/2007 al Consiliului din 28 iunie 2007 privind producția ecologică și etichetarea produselor ecologice, precum și de abrogare a Regulamentului (CEE) nr. 2092/91 (1), în special articolul 33 alineatul (3) și articolul 38 litera (d),
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 10 din Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 (2) al Comisiei, Comisia trebuie să întocmească o listă a organismelor de control și a autorităților de control care au competența de a efectua controale și de a emite certificate în țări terțe în scopul echivalenței și să publice această listă în anexa IV la regulament.
(2)
Comisia a analizat cererile de înscriere pe lista respectivă, primite până la 31 octombrie 2009, și a luat în considerare numai cererile complete. Pentru a permite Comisiei să verifice dacă organismele de control și autoritățile de control în cauză au îndeplinit sau nu cerințele articolului 11 din Regulamentul (CE) nr. 1235/2008, li s-a solicitat acestora să transmită informații suplimentare în termen de două luni. Trebuie incluse în anexa IV la Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 doar acele organisme de control și acele autorități de control care, în urma analizei tuturor informațiilor primite, au demonstrat că îndeplinesc cerințele respective.
(3)
Din cauza numărului mare de cereri din partea organismelor de control și a autorităților de control cărora le-au fost solicitate informații suplimentare, evaluarea cererilor și întocmirea primei liste au durat mai mult decât fusese prevăzut. În lumina experienței, trebuie să li se permită statelor membre să continue să acorde autorizații de import, însă aceste autorizații trebuie să aibă o durată maximă de valabilitate, iar statele membre trebuie să aibă la dispoziție o perioadă mai mare pe parcursul căreia să poată continua să acorde autorizațiile respective.
(4)
Pe durata evaluării cererilor pot apărea dificultăți în ceea ce privește înțelegerea circumstanțelor în care un organism sau o autoritate de control poate fi eliminat(ă) de pe listă în temeiul alineatului (2) al articolului 12 din Regulamentul (CE) nr. 1235/2008. În vederea evitării unor noi dificultăți, aceste circumstanțe trebuie clarificate. Totuși, aceste clarificări nu trebuie să impună noi obligații organismelor și autorităților de control.
(5)
Experiența a arătat că pot apărea dificultăți la interpretarea consecințelor neregulilor sau încălcărilor care afectează statutul ecologic al unui produs. Pentru a evita alte dificultăți și pentru a clarifica legătura dintre Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 modificat de prezentul regulament și celelalte prevederi în vigoare în ceea ce privește importurile de produse ecologice din țări terțe, rezultă așadar necesitatea de a reaminti obligațiile organismelor sau ale autorităților de control din statele membre cu privire la produsele neconforme importate în conformitate cu articolul 33 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007. Totuși, această clarificare nu trebuie să impună noi obligații organismelor sau autorităților de control și statelor membre.
(6)
Pentru a facilita tranziția de la sistemul autorizațiilor naționale la lista organismelor de control și a autorităților de control care au competența de a efectua controale și de a emite certificate în țări terțe în scopul echivalenței, prezentul regulament se aplică de la 1 iulie 2012.
(7)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 trebuie modificat în consecință.
(8)
Măsurile prevăzute de prezentul regulament sunt conforme cu avizul Comitetului de reglementare pentru producția ecologică,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 1235/2008 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 12, alineatul (2) se înlocuiește cu următorul text:
„(2) În conformitate cu procedura menționată la articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, un organism sau o autoritate de control sau o trimitere la o anumită categorie de produse sau la o anumită țară terță în legătură cu organismul sau autoritatea de control respective pot fi retrase din lista menționată la articolul 10 din prezentul regulament în următoarele cazuri:
(a)
dacă raportul anual menționat la alineatul (1) litera (b) nu a fost primit de Comisie până la 31 martie;
(b)
dacă nu notifică la timp Comisiei modificările apărute în dosarul tehnic;
(c)
dacă nu transmite informații Comisiei cu ocazia examinării unei nereguli;
(d)
dacă nu ia măsuri corective adecvate împotriva neregulilor și încălcărilor constatate;
(e)
dacă nu aprobă examinarea la fața locului cerută de Comisie sau dacă o examinare la fața locului conduce la un rezultat negativ din cauza disfuncționalității sistematice a măsurilor de control;
(f)
în orice altă situație care presupune riscul inducerii în eroare a consumatorilor în legătură cu adevărata natură a produselor certificate de organismul sau autoritatea de control.
Dacă un organism sau o autoritate de control nu întreprinde la timp acțiuni de remediere adecvate în urma solicitării Comisiei, într-un interval pe care îl stabilește Comisia în funcție de gravitatea problemei și care, de regulă, nu poate fi mai scurt de 30 de zile, Comisia retrage neîntârziat organismul sau autoritatea respective din listă, în conformitate cu procedura menționată la articolul 37 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007. Decizia de retragere se publică în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene. Comisia pune lista modificată la dispoziția publicului cât mai repede posibil, prin orice mijloace tehnice adecvate, inclusiv publicarea pe un site web.”
2.
Articolul 15 se înlocuiește cu următorul text:
„Articolul 15
Produse care nu sunt conforme
(1) Fără a aduce atingere măsurilor sau acțiunilor realizate în conformitate cu articolul 30 din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 și/sau Regulamentul (CE) nr. 889/2008, punerea în liberă circulație în Uniune a produselor care nu sunt conforme cu cerințele din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 este condiționată de eliminarea oricăror trimiteri la producția ecologică de pe etichetă, din reclamele publicitare și din documentele care le însoțesc.
(2) Fără a aduce atingere eventualelor măsuri sau acțiuni care urmează să fie întreprinse în conformitate cu articolul 30 din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, în cazul în care se suspectează încălcări și nereguli în ceea ce privește respectarea de către produsele importate în conformitate cu articolul 33 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 a cerințelor stabilite în regulamentul respectiv, importatorul ia toate măsurile necesare în conformitate cu articolul 91 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 889/2008.
Importatorul și autoritatea sau organismul de control care au emis certificatul de inspecție menționat la articolul 13 al prezentului regulament informează imediat organismele de control, autoritățile de control și autoritățile competente ale statelor membre în cauză și ale țărilor terțe implicate în producția ecologică a produselor în cauză și, dacă este cazul, Comisia. Autoritatea de control sau organismul de control pot solicita ca produsul să nu poată fi introdus pe piață însoțit de mențiuni referitoare la metoda de producție ecologică până când nu se stabilește, pe baza informațiilor primite de la operator sau din alte surse, că orice dubiu a fost înlăturat.
(3) Fără a aduce atingere eventualelor măsuri sau acțiuni care urmează să fie întreprinse în conformitate cu articolul 30 din Regulamentul (CE) nr. 834/2007, în cazul în care există o bănuială întemeiată privind o încălcare sau nereguli în ceea ce privește respectarea de către produsele importate în conformitate cu articolul 33 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 834/2007 a cerințelor stabilite în regulamentul respectiv, autoritatea sau organismul de control ale unui stat membru sau ale unei țări terțe iau toate măsurile necesare în conformitate cu articolul 91 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 889/2008 și informează imediat organismele de control, autoritățile de control și autoritățile competente ale statelor membre în cauză și ale țărilor terțe implicate în producția ecologică a produselor în cauză și, dacă este cazul, Comisia.”
3.
Articolul 19 se modifică după cum urmează:
(a)
la alineatul (1), al treilea paragraf se înlocuiește cu următorul text:
„Autorizațiile expiră cel târziu după 12 luni de la data acordării, cu excepția autorizațiilor care au fost deja acordate pentru o perioadă mai mare înainte de 1 iulie 2012.”;
(b)
alineatul (4) se înlocuiește cu următorul text:
„(4) Începând cu data de 1 iulie 2013, statele membre nu mai acordă autorizațiile menționate la alineatul (1) din prezentul articol, cu excepția cazului în care:
-
produsele importate respective sunt mărfuri pentru care producția ecologică în țara terță a fost controlată de un organism de control sau de o autoritate de control care nu se regăsește în lista întocmită în conformitate cu articolul 10; sau
-
produsele importate respective sunt mărfuri pentru care producția ecologică în țara terță a fost controlată de un organism de control sau de o autoritate de control care se regăsește pe lista întocmită în conformitate cu articolul 10, dar care nu se încadrează în niciuna dintre categoriile de produse, enumerate în anexa IV, care fac obiectul controlului de către organismul de control sau de autoritatea de control pentru respectiva țară terță.”;
(c)
la alineatul (5), data de „1 ianuarie 2013” se înlocuiește cu „1 iulie 2014”.
4.
Anexa IV se înlocuiește cu textul din anexa la prezentul regulament.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament aplică începând cu 1 iulie 2012.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în toate statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 6 decembrie 2011.


Input:
ΕΚΤΕΛΕΣΤΙΚΌΣ ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 729/2012 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 8ης Αυγούστου 2012
για την καταχώριση ονομασίας στο μητρώο των εγγυημένων παραδοσιακών ιδιότυπων προϊόντων [Bratislavský rožok / Pressburger Kipfel / Pozsonyi kifli (ΕΠΙΠ)]
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη Συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 509/2006 του Συμβουλίου, της 20ής Μαρτίου 2006, για τα γεωργικά προϊόντα και τα τρόφιμα που χαρακτηρίζονται ως εγγυημένα παραδοσιακά ιδιότυπα προϊόντα (1), και ιδίως το άρθρο 9 παράγραφος 5 τρίτο εδάφιο,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Σύμφωνα με το άρθρο 8 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 509/2006, η αίτηση της Σλοβακίας για την καταχώριση της ονομασίας «Bratislavský rožok»/«Pressburger Kipfel»/«Pozsonyi kifli», η οποία παρελήφθη στις 4 Φεβρουαρίου 2008, δημοσιεύθηκε στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης (2).
(2)
Η Γερμανία, η Αυστρία και η Ουγγαρία υπέβαλαν ένσταση κατά της καταχώρισης σύμφωνα με το άρθρο 9 παράγραφος 1 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 509/2006. Οι ενστάσεις αυτές κρίθηκαν παραδεκτές βάσει του άρθρου 9 παράγραφος 3 πρώτο εδάφιο στοιχείο α) του εν λόγω κανονισμού.
(3)
Με τις επιστολές της 11ης Νοεμβρίου 2010 η Επιτροπή κάλεσε τα ενδιαφερόμενα κράτη μέλη να ξεκινήσουν κατάλληλες διαβουλεύσεις.
(4)
Εντός της χρονικής προθεσμίας των έξι μηνών επιτεύχθηκε συμφωνία μεταξύ των ενδιαφερομένων κρατών μελών, η οποία κοινοποιήθηκε στην Επιτροπή στις 16 Μαΐου 2011 και περιλαμβάνει τροποποιήσεις των αρχικών προδιαγραφών, ιδίως δε την κατάργηση της απαίτησης να καταχωρίζεται η ονομασία με την επιφύλαξη του άρθρου 13 παράγραφος 2 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 509/2006, η οποία προβλέπεται στην αίτηση καταχώρισης.
(5)
Η ως άνω κατάργηση αφορά τη χρήση της ονομασίας του προϊόντος και δεν μπορεί επομένως να θεωρηθεί ήσσονος σημασίας κατά την έννοια του άρθρου 11 παράγραφος 3 στοιχείο γ) του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 1216/2007 της Επιτροπής (3).
(6)
Σύμφωνα με το άρθρο 9 παράγραφος 5 δεύτερο εδάφιο του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 509/2006 η Επιτροπή οφείλει να προχωρήσει εκ νέου στην εξέταση που προβλέπεται στο άρθρο 8 παράγραφος 1 του εν λόγω κανονισμού.
(7)
Η αίτηση καταχώρισης της ονομασίας «Bratislavský rožok» / «Pressburger Kipfel» / «Pozsonyi kifli», όπως τροποποιήθηκε κατόπιν της συμφωνίας που προαναφέρθηκε, αναδημοσιεύθηκε σε αυτό το πλαίσιο στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης (4).
(8)
Δεδομένου ότι δεν έχει κοινοποιηθεί στην Επιτροπή καμία δήλωση ένστασης, σύμφωνα με το άρθρο 9 του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 509/2006, η εν λόγω ονομασία πρέπει να καταχωριστεί,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Καταχωρίζεται η ονομασία που αναφέρεται στο παράρτημα του παρόντος κανονισμού.
Άρθρο 2
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την εικοστή ημέρα από τη δημοσίευσή του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 8 Αυγούστου 2012.


Input:
DEĊIŻJONI TAL-KUNSILL
tat-18 ta’ Jannar 2011
dwar il-konklużjoni tal-Ftehim bejn l-Unjoni Ewropea u l-Ġeorġja dwar il-faċilitazzjoni tal-ħruġ ta’ viżi
(2011/117/UE)
IL-KUNSILL TAL-UNJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidra t-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, u b’mod partikolari l-Artikolu 77(2)(a), flimkien mal-Artikolu 218(6)(a), tiegħu,
Wara li kkunsidra l-proposta tal-Kummissjoni Ewropea,
Wara li kkunsidra l-kunsens tal-Parlament Ewropew,
Billi:
(1)
Skont id-Deċiżjoni tal-Kunsill 2010/706/UE (1), il-Ftehim bejn l-Unjoni Ewropea u l-Ġeorġja dwar il-faċilitazzjoni tal-ħruġ ta’ viżi (minn hawn ‘il quddiem imsejjaħ “il-Ftehim”) ġie ffirmat, f'isem l-Unjoni Ewropea, fis-17 ta' Ġunju 2010, suġġett għall-konklużjoni tiegħu f'data aktar tard.
(2)
Il-Ftehim jistabbilixxi Kumitat Konġunt li għandu jadotta r-regoli tiegħu ta’ proċedura. Jinħtieġ li jsir provvediment għal proċedura simplifikata għall-istabbiliment tal-pożizzjoni tal-Unjoni f’dan il-każ.
(3)
Din id-Deċiżjoni tikkostitwixxi żvilupp tad-dispożizzjonijiet tal-acquis ta’ Schengen li fih ir-Renju Unit mhuwiex qed jieħu sehem, f’konformità mad-Deċiżjoni tal-Kunsill 2000/365/KE tad-29 ta’ Mejju 2000 dwar it-talba tar-Renju Unit tal-Gran Brittanja u l-Irlanda ta’ Fuq biex jieħu parti f’xi dispożizzjonijiet tal-acquis ta’ Schengen (2); għalhekk ir-Renju Unit mhuwiex qed jieħu sehem fl-adozzjoni tagħha u mhuwiex marbut biha jew suġġett għall-applikazzjoni tagħha.
(4)
Din id-Deċiżjoni tikkostitwixxi żvilupp tad-dispożizzjonijiet tal-acquis ta’ Schengen li fih l-Irlanda mhijiex qed tieħu sehem, f’konformità mad-Deċiżjoni tal-Kunsill 2002/192/KE tat-28 ta’ Frar 2002 dwar it-talba tal-Irlanda biex tieħu sehem f’xi dispożizzjonijiet tal-acquis ta’ Schengen (3); għalhekk l-Irlanda mhijiex qed tieħu sehem fl-adozzjoni tagħha u mhijiex marbuta biha jew suġġetta għall-applikazzjoni tagħha.
(5)
F’konformità mal-Artikolu 1 u 2 tal-Protokoll dwar il-pożizzjoni tad-Danimarka, anness mat-Trattat dwar l-Unjoni Ewropea u mat-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea, id-Danimarka mhijiex qed tieħu sehem fl-adozzjoni ta’ din id-Deċiżjoni u mhijiex marbuta biha jew suġġetta għall-adozzjoni tagħha.
(6)
Għalhekk, il-Ftehim għandu jkun konkluż,
ADOTTA DIN ID-DEĊIŻJONI:
Artikolu 1
Il-Ftehim bejn l-Unjoni Ewropea u l-Ġeorġja dwar il-faċilitazzjoni tal-ħruġ ta’ viżi (“il-Ftehim”) huwa b’dan approvat,
It-test tal-Ftehim huwa mehmuż ma’ din id-Deċiżjoni.
Artikolu 2
Il-President tal-Kunsill għandu jinnomina l-persuna awtorizzata biex tipproċedi, f’isem l-Unjoni, bin-notifika prevista fl-Artikolu 14(1) tal-Ftehim, sabiex jiġi espress il-kunsens tal-Unjoni li tintrabat bil-Ftehim (4).
Artikolu 3
Il-Kummissjoni, megħjuna minn esperti mill-Istati Membri, għandha tirrappreżenta lill-Unjoni fil-Kumitat Konġunt stabbilit mill-Artikolu 12 tal-Ftehim.
Artikolu 4
Il-pożizzjoni tal-Unjoni fi ħdan il-Kumitat Konġunt fir-rigward tal-adozzjoni tar-Regoli tal-Proċedura tiegħu kif meħtieġa mill-Artikolu 12(4) tal-Ftehim għandha tittieħed mill-Kummissjoni wara konsultazzjoni ma’ kumitat speċjali maħtur mill-Kunsill.
Artikolu 5
Din id-Deċiżjoni għandha tidħol fis-seħħ fil-jum tal-adozzjoni tagħha.
Magħmul fi Brussell, it-18 ta’ Jannar 2011.