Input:
RÅDETS AFGØRELSE
af 12. december 2011
om Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974 med hensyn til artikel 10 og 11
(2012/23/EU)
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 81, stk. 1 og artikel 81, stk. 2, litra a) og c), sammenholdt med artikel 218, stk. 6, litra a), og artikel 218, stk. 8, første afsnit,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,
under henvisning til godkendelse fra Europa-Parlamentet, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Protokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974 ("Athenprotokollen") er en væsentlig forbedring af ordningen for transportørernes erstatningsansvar over for og erstatning til passagerer ved søtransport.
(2)
Athenprotokollen ændrer Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974 og fastsætter i artikel 15, at disse to instrumenter skal læses og fortolkes sammen som ét enkelt instrument mellem parterne i Athenprotokollen.
(3)
Artikel 10 og 11 i Athenprotokollen berører Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (1). Unionen har derfor enekompetence for så vidt angår Athenprotokollens artikel 10 og 11.
(4)
Efter Unionens tiltrædelse af Athenprotokollen bør reglerne i Athenprotokollens artikel 10 om retternes kompetence gå forud for Unionens relevante regler herom.
(5)
Reglerne om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser, der er fastsat i Athenprotokollens artikel 11, bør dog hverken gå forud for Unionens relevante regler herom, som udvidet til Danmark ved aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Danmark om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (2), eller reglerne i Luganokonventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område af 16. september 1988 (3) eller i Luganokonventionen om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område af 30. oktober 2007 (4), eftersom anvendelsen af disse regler sikrer, at retsafgørelser anerkendes og fuldbyrdes i mindst samme omfang som efter Athenprotokollens regler.
(6)
Athenprotokollen kan ratificeres, accepteres, godkendes eller tiltrædes af stater og af regionale organisationer for økonomisk integration, som består af selvstændige stater, der har givet disse organisationer kompetence på bestemte områder, som er omfattet af Athenprotokollen.
(7)
I henhold til artikel 17, stk. 2, litra b), og artikel 19 i Athenprotokollen kan regionale organisationer for økonomisk integration indgå Athenprotokollen.
(8)
Det Forenede Kongerige og Irland, som protokol (nr. 21) om Det Forenede Kongeriges og Irlands stilling for så vidt angår området med frihed, sikkerhed og retfærdighed, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, finder anvendelse på, vil som en del af Den Europæiske Union være bundet af Athenprotokollens artikel 10 og 11.
(9)
I medfør af artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, deltager Danmark ikke i vedtagelsen af denne afgørelse, som ikke er bindende for og ikke finder anvendelse i Danmark for så vidt angår artikel 10 og 11. Danmark vil kun være bundet af disse artikler som særskilt kontraherende part.
(10)
Størstedelen af Athenprotokollens bestemmelser er overtaget i EU-lovgivningen ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 392/2009 af 23. april 2009 om transportørers erstatningsansvar ved ulykker under søtransport af passagerer (5). Unionen har derfor udøvet sin kompetence vedrørende de spørgsmål, der er reguleret af denne forordning. Der skal vedtages en særskilt afgørelse vedrørende disse bestemmelser parallelt med nærværende afgørelse.
(11)
Medlemsstater, som skal ratificere eller tiltræde Athenprotokollen, bør om muligt gøre det samtidig. Medlemsstater bør derfor udveksle oplysninger om, hvor langt de er nået med deres ratificerings- eller tiltrædelsesprocedure med henblik på så vidt muligt at forberede en samtidig deponering af deres ratificerings- eller tiltrædelsesinstrumenter. Når medlemsstater ratificerer eller tiltræder Athenprotokollen, bør de tage det forbehold, der er anført i IMO-retningslinjerne -
VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:
Artikel 1
Den Europæiske Unions tiltrædelse af protokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974 ("Athenprotokollen") godkendes herved på Den Europæiske Unions vegne med hensyn til artikel 10 og 11.
Teksten til disse artikler er gengivet i bilaget.
Artikel 2
1. Formanden for Rådet bemyndiges herved til at udpege den eller de personer, der er beføjet til at deponere instrumentet for Unionens tiltrædelse af Athenprotokollen med hensyn til artikel 10 og 11 i overensstemmelse med protokollens artikel 17, stk. 2, litra c), artikel 17, stk. 3, og artikel 19.
2. På tidspunktet for deponeringen af tiltrædelsesinstrumentet fremsætter Unionen følgende kompetenceerklæring:
"Med hensyn til spørgsmål omfattet af artikel 10 og 11 i Athenprotokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974, som henhører under artikel 81 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (, har Den Europæiske Unions medlemsstater, med undtagelse af Kongeriget Danmark i overensstemmelse med artikel 1 og 2 i protokol (nr. 22) om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, overdraget kompetence til Unionen. Unionen udøvede denne kompetence ved vedtagelse af Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område."
3. På tidspunktet for deponeringen af tiltrædelsesinstrumentet fremsætter Unionen følgende erklæring vedrørende artikel 17a, stk. 3, i Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974, som ændret ved Athenprotokollens artikel 11:
"1.
Retsafgørelser vedrørende spørgsmål, der er omfattet af Athenprotokollen af 2002 til Athenkonventionen om transport af passagerer og deres bagage til søs, 1974, og som træffes af en ret i Kongeriget Belgien, Republikken Bulgarien, Den Tjekkiske Republik, Forbundsrepublikken Tyskland, Republikken Estland, Irland, Den Hellenske Republik, Kongeriget Spanien, Den Franske Republik, Den Italienske Republik, Republikken Cypern, Republikken Letland, Republikken Litauen, Storhertugdømmet Luxembourg, Republikken Ungarn, Malta, Kongeriget Nederlandene, Republikken Østrig, Republikken Polen, Den Portugisiske Republik, Rumænien, Republikken Slovenien, Den Slovakiske Republik, Republikken Finland, Kongeriget Sverige og Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland, vil blive anerkendt og fuldbyrdet i en af Den Europæiske Unions medlemsstater i overensstemmelse med Den Europæiske Unions relevante regler herom.
2.
Retsafgørelser vedrørende spørgsmål, der er omfattet af Athenprotokollen, og som træffes af en ret i Kongeriget Danmark, vil blive anerkendt og fuldbyrdet i en af den Europæiske Unions medlemsstater i overensstemmelse med aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Kongeriget Danmark om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område.
3.
Retsafgørelser vedrørende spørgsmål, der er omfattet af Athenprotokollen, og som træffes af en ret i en tredjestat,
a)
som er omfattet af Luganokonventionen om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område af 30. oktober 2007, vil blive anerkendt og fuldbyrdet i Den Europæiske Unions medlemsstater i overensstemmelse med konventionen;
b)
som er omfattet af Luganokonventionen om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område af 16. september 1988, vil blive anerkendt og fuldbyrdet i Den Europæiske Unions medlemsstater i overensstemmelse med konventionen."
4. Den eller de personer, der udpeges i henhold til stk. 1 i denne artikel, tager det forbehold, der er anført i IMO-retningslinjerne, når instrumentet for Unionens tiltrædelse af Athenprotokollen med hensyn til artikel 10 og 11 deponeres.
Artikel 3
Unionen deponerer sit instrument for tiltrædelse af Athenprotokollen med hensyn til artikel 10 og 11 senest den 31. december 2011.
Artikel 4
Medlemsstaterne træffer de nødvendige foranstaltninger til at deponere deres ratifikations- eller tiltrædelsesinstrumenter vedrørende Athenprotokollen inden for en rimelig tidsfrist og om muligt senest den 31. december 2011.
Udfærdiget i Bruxelles, den 12. december 2011.


Input:
REGOLAMENT TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 1084/2010
tal-25 ta’ Novembru 2010
li jemenda r-Regolament (KE) Nru 612/2009 li jistabbilixxi regoli komuni għall-applikazzjoni tas-sistema ta’ rifużjonijiet fuq l-esportazzjoni ta’ prodotti agrikoli, fir-rigward tal-ekwivalenza skont l-Ipproċessar Attiv
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1234/2007 tat-22 ta’ Ottubru 2007 li jistabbilixxi organizzazzjoni komuni tas-swieq agrikoli u dwar dispożizzjonijiet speċifiċi għal ċerti prodotti agrikoli (ir-Regolament Waħdieni dwar l-OKS) (1), u b’mod partikolari l-Artikoli 167 u 170, flimkien mal-Artikolu 4 tiegħu,
Billi:
(1)
Skont it-tieni subparagrafu tal-Artikolu 12(4) tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 612/2009 (2) ir-rifużjonijiet tal-esportazzjoni għandhom jingħataw meta l-ingredjent jew l-ingredjenti li fir-rigward tagħhom tintalab ir-rifużjoni jkunu oriġinarjament ta’ oriġini Komunitarja (fil-preżent l-Unjoni) u/jew fiċ-ċirkulazzjoni ħielsa kif ipprovdut fil-paragrafu 1 tiegħu u li ma jkunux aktar f’ċirkulazzjoni ħielsa unikament minħabba l-inkorporazzjoni tagħhom fi prodotti oħra. Dik id-dispożizzjoni tapplika meta prodotti li joriġinaw fil-Komunità u/jew f’ċirkulazzjoni ħielsa huma pproċessati skont l-Ipproċessar Attiv kif stipulat fl-Artikoli 114 sa 129 tar-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 2913/92 tat-12 ta’ Ottubru 1992 li jistabbilixxi l-Kodiċi Doganali Komunitarja (3).
(2)
Skont l-Artikoli 84(1)(b) u 89 tar-Regolament (KEE) Nru 2913/92 l-Ipproċessar Attiv huwa proċedura doganali b’impatt ekonomiku u proċedura sospensiva li għandha tiġi rilaxxata meta trattament jew użu ġdid approvat mid-dwana jiġi assenjat lill-oġġetti jew prodotti kumpensatorji mqiegħda taħt dak arranġament.
(3)
L-Artikolu 115(1) tar-Regolament (KEE) Nru 2913/92 jipprovdi li l-awtoritajiet doganali għandhom jippermettu l-prodotti kumpensatorji sabiex jiġu miksuba minn oġġetti ekwivalenti u li l-prodotti kumpensatorji miksuba minn oġġetti ekwivalenti jiġu esportati mill-Komunità qabel l-importazzjoni tal-oġġetti importati. L-Artikolu 114(2)(e) ta’ dak ir-Regolament jiddefinixxi oġġetti ekwivalenti bħala oġġetti Komunitarji li huma użati minflok l-oġġetti importati għall-manifattura ta’ prodotti kumpensatorji. Skont l-Artikolu 545(2) u (3) tar-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 2454/93 tat-2 ta’ Lulju 1993 li jiffissa d-dispożizzjonijiet għall-implementazzjoni tar-Regolament tal-Kunsill (KEE) Nru 2913/92 li jistabbilixxi l-Kodiċi Doganali Komunitarju (4) l-oġġetti ekwivalenti u l-prodotti kumpensatorji magħmulin minnhom isiru oġġetti mhux Komunitarji u l-oġġetti Komunitarji li huma oġġetti tal-importazzjoni fil-mument li tiġi aċċettata d-dikjarazzjoni li tirrilaxxa l-arranġamenti, jew fejn l-oġġetti tal-importazzjoni jitqiegħdu fis-suq qabel ma jiġu rilaxxati l-arranġamenti, dawn jibdlu l-istatus tagħhom fil-mument li jitqiegħdu fis-suq. Fil-każ ta’ esportazzjoni preċedenti, il-prodotti kumpensatorji jsiru oġġetti mhux Komunitarji hekk kif tiġi aċċettata d-dikjarazzjoni ta’ esportazzjoni bil-kundizzjoni li l-oġġetti li għandhom jiġu importati jiddaħħlu għall-arranġamenti; oġġetti ta’ importazzjoni jsiru oġġetti tal-Komunitá fiż-żmien tad-dħul tagħhom għall-arranġamenti.
(4)
Bħalma hemm fir-regoli tal-użu tal-oġġetti ekwivalenti l-istatus doganali tal-oġġetti tal-importazzjoni jinbidel fi status Komunitarju, u l-arranġament tal-Ipproċessar Attiv huwa jew għandu jiġi rilaxxat b’dak, u l-oġġetti tal-importazzjoni mhumiex suġġetti għal dazji tal-importazzjoni. Konsegwentament, il-livell tal-prezz fl-Unjoni tal-oġġetti ekwivalenti tal-esportazzjoni ta’ oriġini Komunitarja, f’dik is-sitwazzjoni ikun qed jiġi kumpensat bil-livell tal-prezz tas-suq dinji tal-oġġetti tal-importazzjoni, u għalhekk ma hemmx ġustifikazzjoni għall-oġġetti ekwivalenti tal-esportazzjoni biex ikunu koperti għad-differenza bejn il-prezz tas-suq dinji u l-prezz tal-Unjoni minn rifużjoni tal-esportazzjoni kif stipulat fl-Artikolu 162 tar-Regolament (KE) Nru 1234/2007.
(5)
Għal finijiet ta’ ċareżża u ċ-ċertezza legali jixraq li tiġi eskluża l-għotja ta’ rifużjonijiet tal-esportazzjoni espliċitament fir-Regolament (KE) Nru 612/2009 meta prodotti jiġu esportati skont regoli dwar l-użu tal-oġġetti ekwivalenti.
(6)
Ir-Regolament (KE) Nru 612/2009 għandu għalhekk jiġi emendat skont dan.
(7)
Il-miżuri pprovduti f’dan ir-Regolament huma skont l-opinjoni tal-Kumitat ta’ Ġestjoni għall-Organizzazzjoni Komuni tas-Swieq Agrikoli,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Fl-Artikolu 12(1) tar-Regolament (KE) Nru 612/2009, għandu jiżdied is-subparagrafu li ġej:
“Mhux se jingħataw rifużjonijiet għal prodotti li huma użati bħala oġġetti ekwivalenti fi ħdan it-tifsira tal-Artikolu 114(2)(e) tar-Regolament (KE) Nru 2913/92.”
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fis-seba’ jum wara l-pubblikazzjoni tiegħu f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, il-25 ta’ Novembru 2010.


Input:
KOMISIJOS ĮGYVENDINIMO REGLAMENTAS (ES) Nr. 996/2011
2011 m. spalio 7 d.
kuriuo iš dalies keičiamos reglamentų (EB) Nr. 657/2008, (EB) Nr. 1276/2008 ir Įgyvendinimo reglamento (ES) Nr. 543/2011 nuostatos dėl įpareigojimų teikti pranešimus bendrai organizuojant žemės ūkio rinkas
EUROPOS KOMISIJA,
atsižvelgdama į Sutartį dėl Europos Sąjungos veikimo,
atsižvelgdama į 2007 m. spalio 22 d. Tarybos reglamentą (EB) Nr. 1234/2007, nustatantį bendrą žemės ūkio rinkų organizavimą ir konkrečias tam tikriems žemės ūkio produktams taikomas nuostatas (Bendrą bendro žemės ūkio rinkų organizavimo reglamentą) (1), ypač į jo 102 straipsnį, 103h straipsnį, 170 straipsnio c punktą ir 192 straipsnio 2 dalį kartu su 4 straipsniu,
kadangi:
(1)
2009 m. rugpjūčio 31 d. Komisijos reglamentu (EB) Nr. 792/2009, kuriuo nustatomos išsamios valstybių narių bendrojo rinkų organizavimo įgyvendinimo, tiesioginių išmokų tvarkos, žemės ūkio produktų gamybos ir pardavimo skatinimo, atokiausiems regionams ir mažosioms Egėjo jūros saloms taikomos tvarkos informacijos ir dokumentų teikimo Komisijai taisyklės (2), nustatytos bendrosios taisyklės, pagal kurias kompetentingos valstybių narių institucijos Komisijai teikia informaciją ir dokumentus. Tose taisyklėse visų pirma aptariamas valstybių narių įpareigojimas naudoti Komisijos nurodytas informacines sistemas ir valdžios institucijoms arba individualiems vartotojams, kurie įgalioti siųsti pranešimus, suteiktų prieigos teisių tvirtinimas. Be to, tame reglamente nustatyti bendrieji informacinėms sistemoms taikomi principai, kuriais užtikrinamas dokumentų autentiškumas, vientisumas ir tinkamumas naudoti ateityje ir numatyta asmens duomenų apsauga;
(2)
remiantis Reglamentu (EB) Nr. 792/2009, įpareigojimas naudoti informacines sistemas pagal tą reglamentą turi būti numatytas reglamentuose, kuriais nustatomas įpareigojimas teikti konkrečius pranešimus;
(3)
Komisija sukūrė informacinę sistemą, kuri leidžia tvarkyti dokumentus ir atlikti veiksmus elektroniniu būdu tiek tvarkant Komisijos vidaus darbo reikalus, tiek palaikant ryšius su valdžios institucijomis, dalyvaujančiomis įgyvendinant bendrąją žemės ūkio politiką;
(4)
manoma, kad taikant tą sistemą gali būti įvykdyti kai kurie įpareigojimai teikti pranešimus pagal Reglamentą (EB) Nr. 792/2009, ypač įpareigojimai, numatyti 2008 m. liepos 10 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 657/2008, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 taikymo taisyklės, susijusios su Bendrijos pagalba aprūpinant pienu ir tam tikrais pieno produktais švietimo įstaigų moksleivius (3), 2008 m. gruodžio 17 d. Komisijos reglamente (EB) Nr. 1276/2008 dėl eksportuojamų žemės ūkio produktų, už kuriuos skiriamos grąžinamosios išmokos arba kitos sumos, monitoringo atliekant fizinius patikrinimus (4), 2011 m. birželio 7 d. Komisijos įgyvendinimo reglamente (ES) Nr. 543/2011, kuriuo nustatomos išsamios Tarybos reglamento (EB) Nr. 1234/2007 taikymo vaisių bei daržovių ir perdirbtų vaisių bei daržovių sektoriuose taisyklės (5);
(5)
siekiant veiksmingo administravimo ir atsižvelgiant į patirtį, kai kuriuos pranešimus reikėtų supaprastinti, o juose pateiktiną informaciją nurodyti šiuose reglamentuose;
(6)
todėl reglamentus (EB) Nr. 657/2008, (EB) Nr. 1276/2008 ir Įgyvendinimo reglamentą (ES) Nr. 543/2011 reikėtų atitinkamai iš dalies pakeisti;
(7)
šiame reglamente numatytos priemonės atitinka Bendro žemės ūkio rinkų organizavimo vadybos komiteto nuomonę,
PRIĖMĖ ŠĮ REGLAMENTĄ:
1 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 657/2008 17 straipsnis pakeičiamas taip:
„17 straipsnis
Pranešimai
1. Pasibaigus rugpjūčio 1 d.-liepos 31 d. laikotarpiui valstybės narės iki sausio 31 d. pateikia Komisijai šią pagal pareiškėjus, kaip apibrėžta šio reglamento 6 straipsnyje, suskirstytą informaciją:
a)
pareiškėjų skaičių;
b)
tikrintų pareiškėjų skaičių;
c)
visą švietimo įstaigų, kurioms tikrinti pareiškėjai tiekė produktus, atitinkančius Bendrijos pagalbos reikalavimus, skaičių ir vietoje tikrintų šių švietimo įstaigų skaičių;
d)
atliktų produktų sudėties patikrinimų skaičių;
e)
prašytos, išmokėtos ir vietoje patikrintos pagalbos sumą (eurais);
f)
sumą, kuria po administracinio patikrinimo sumažinta pagalba (eurais);
g)
sumą, kuria dėl uždelsto paraiškos pateikimo pagal 11 straipsnio 3 dalį sumažinta pagalba (eurais);
h)
pagalbos, susigrąžintos po patikrinimų vietoje pagal 15 straipsnio 9 dalį, sumą (eurais);
i)
baudų, taikytų nustačius sukčiavimo atvejus pagal 15 straipsnio 10 dalį, sumą (eurais);
j)
pareiškėjų, kurių paraiškų tvirtinimas atšauktas arba sustabdytas pagal 10 straipsnį, skaičių.
2. Kasmet iki sausio 31 d. valstybės narės pateikia Komisijai bent šią informaciją apie ankstesnį rugpjūčio 1 d.-liepos 31 d. laikotarpį:
a)
pagal kategorijas ir pakategores suskirstytų pieno ir pieno produktų kiekį, už kurį išmokėta pagalba;
b)
didžiausią leistiną kiekį;
c)
ES išlaidas;
d)
apytikrį mokyklų aprūpinimo pienu programoje dalyvaujančių mokinių skaičių;
e)
papildomą nacionalinę išmoką.
3. Šiame reglamente nurodyti pranešimai teikiami remiantis Komisijos reglamentu (EB) Nr. 792/2009 (6).
2 straipsnis
Reglamento (EB) Nr. 1276/2008 16 straipsnio antra pastraipa pakeičiama taip:
„Pirmoje pastraipoje nurodyti pranešimai teikiami remiantis Komisijos reglamentu (EB) Nr. 792/2009 (7).
3 straipsnis
Reglamentas (ES) Nr. 543/2011 iš dalies keičiamas taip:
1)
97 straipsnio b punkto antras sakinys pakeičiamas taip:
„Metinėje ataskaitoje visų pirma pateikiama XIV priede nurodyta informacija, o pranešimas apie ją pateikiamas pagal Komisijos reglamentą (EB) Nr. 792/2009 (8);
2)
XIV priedo A dalies 1 punkto b papunktis išbraukiamas.
4 straipsnis
Šis reglamentas įsigalioja trečią dieną po jo paskelbimo Europos Sąjungos oficialiajame leidinyje.
Šis reglamentas privalomas visas ir tiesiogiai taikomas visose valstybėse narėse.
Priimta Briuselyje 2011 m. spalio 7 d.


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 749/2012 DER KOMMISSION
vom 14. August 2012
zur Einreihung bestimmter Waren in die Kombinierte Nomenklatur
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EWG) Nr. 2658/87 des Rates vom 23. Juli 1987 über die zolltarifliche und statistische Nomenklatur sowie den Gemeinsamen Zolltarif (1), insbesondere auf Artikel 9 Absatz 1 Buchstabe a,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Um die einheitliche Anwendung der Kombinierten Nomenklatur im Anhang der Verordnung (EWG) Nr. 2658/87 zu gewährleisten, sind Vorschriften für die Einreihung der im Anhang dieser Verordnung aufgeführten Waren zu erlassen.
(2)
In der Verordnung (EWG) Nr. 2658/87 sind allgemeine Vorschriften für die Auslegung der Kombinierten Nomenklatur festgelegt. Diese Vorschriften gelten auch für die Auslegung jeder anderen Nomenklatur, die die Kombinierte Nomenklatur - auch nur teilweise oder unter etwaiger Hinzufügung von Unterteilungen - übernimmt und die aufgrund besonderer Regelungen der Union aufgestellt wurde, um tarifliche oder sonstige Maßnahmen im Rahmen des Warenverkehrs anzuwenden.
(3)
In Anwendung dieser allgemeinen Vorschriften sind die in Spalte 1 der Tabelle im Anhang dieser Verordnung genannten Waren mit den in Spalte 3 genannten Begründungen in die in Spalte 2 der Tabelle angegebenen KN-Codes einzureihen.
(4)
Es ist angemessen, dass die von den Zollbehörden der Mitgliedstaaten erteilten verbindlichen Zolltarifauskünfte, die die Einreihung von Waren in die Kombinierte Nomenklatur betreffen und die mit dieser Verordnung nicht übereinstimmen, während eines Zeitraums von drei Monaten von dem Berechtigten gemäß den Bestimmungen des Artikels 12 Absatz 6 der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 des Rates vom 12. Oktober 1992 zur Festlegung des Zollkodex der Gemeinschaften (2) weiterverwendet werden können.
(5)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ausschusses für den Zollkodex -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die in Spalte 1 der Tabelle im Anhang beschriebenen Waren werden in die Kombinierte Nomenklatur unter die in Spalte 2 der Tabelle genannten KN-Codes eingereiht.
Artikel 2
Die von den Zollbehörden der Mitgliedstaaten erteilten verbindlichen Zolltarifauskünfte, die mit dieser Verordnung nicht übereinstimmen, können gemäß Artikel 12 Absatz 6 der Verordnung (EWG) Nr. 2913/92 noch drei Monate weiterverwendet werden.
Artikel 3
Diese Verordnung tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 14. August 2012


Input:
KOMISSION ASETUS (EU) N:o 111/2011,
annettu 7 päivänä helmikuuta 2011
tiettyjen tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon tariffi- ja tilastonimikkeistöstä ja yhteisestä tullitariffista 23 päivänä heinäkuuta 1987 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2658/87 (1) ja erityisesti sen 9 artiklan 1 kohdan a alakohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Asetuksen (ETY) N:o 2658/87 liitteenä olevan yhdistetyn nimikkeistön yhdenmukaisen soveltamisen varmistamiseksi on tarpeen antaa tämän asetuksen liitteessä esitettyjen tavaroiden luokittelua koskevia säännöksiä.
(2)
Asetuksessa (ETY) N:o 2658/87 vahvistetaan yhdistetyn nimikkeistön yleiset tulkintasäännöt; näitä sääntöjä sovelletaan myös kaikkiin muihin nimikkeistöihin, jotka perustuvat kokonaan tai osittain yhdistettyyn nimikkeistöön taikka joissa siihen mahdollisesti lisätään alajakoja ja jotka vahvistetaan unionin erityissäännöksillä tavaroiden kauppaa koskevien tariffimääräysten tai muiden toimenpiteiden soveltamiseksi.
(3)
Mainittujen yleisten tulkintasääntöjen mukaan on tämän asetuksen liitteen taulukossa olevassa sarakkeessa 1 esitetyt tavarat luokiteltava sarakkeen 2 CN-koodeihin sarakkeesta 3 ilmenevin perustein.
(4)
On asianmukaista, että jäsenvaltioiden tulliviranomaisten tavaroiden luokittelusta yhdistettyyn nimikkeistöön antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tällä asetuksella vahvistettujen säännösten mukaisia, voi haltija edelleen vedota yhteisön tullikoodeksista 12 päivänä lokakuuta 1992 annetun neuvoston asetuksen (ETY) N:o 2913/92 (2) 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti kolmen kuukauden ajan.
(5)
Tässä asetuksessa säädetyt toimenpiteet ovat tullikoodeksikomitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Liitteenä olevan taulukon sarakkeessa 1 esitetyt tavarat luokitellaan yhdistetyssä nimikkeistössä mainitun taulukon sarakkeen 2 CN-koodeihin.
2 artikla
Jäsenvaltioiden tulliviranomaisten antamiin sitoviin tariffitietoihin, jotka eivät ole tässä asetuksessa vahvistettujen säännösten mukaisia, voidaan vedota asetuksen (ETY) N:o 2913/92 12 artiklan 6 kohdan mukaisesti vielä kolmen kuukauden ajan.
3 artikla
Tämä asetus tulee voimaan kahdentenakymmenentenä päivänä sen jälkeen, kun se on julkaistu Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 7 päivänä helmikuuta 2011.


Input:
РЕШЕНИЕ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ НА КОМИСИЯТА
от 19 март 2012 година
за започване на разследване съгласно член 17, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета по отношение на ефективното прилагане в Боливия на Единната конвенция на Организацията на обединените нации по упойващите вещества
(2012/161/ЕС)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 732/2008 на Съвета от 22 юли 2008 г. за прилагане на схема от общи тарифни преференции за периода от 1 януари 2009 г. и за изменение на регламенти (ЕО) № 552/97, (ЕО) № 1933/2006 и регламенти (ЕО) № 1100/2006 и (ЕО) № 964/2007 на Комисията (1), и по-специално член 17, параграф 2 от него,
след консултация с Комитета по общите преференции,
като има предвид, че:
(1)
На 29 юни 2011 г. правителството на многонационалната държава Боливия (наричана по-долу „Боливия“) депозира при генералния секретар на ООН документ за денонсиране на Единната конвенция на Организацията на обединените нации по упойващите вещества. Денонсирането влезе в сила за Боливия на 1 януари 2012 г.
(2)
Впоследствие Боливия депозира документ за повторно присъединяване към Единната конвенция на Организацията на обединените нации по упойващите вещества с резерва относно традиционното използване на листа от кока (по-специално дъвченето им и медицинската им употреба). Искането за повторно присъединяване в момента се разглежда от държавите, страни по конвенцията.
(3)
В член 15, параграф 2 от Регламент (ЕО) № 732/2008 се предвижда временното оттегляне на специалния насърчителен режим за устойчиво развитие и добро управление, посочен в глава II, раздел 2 от същия регламент, по-специално ако националното законодателство вече не включва конвенциите, посочени в приложение III, които са били ратифицирани в изпълнение на изискванията на член 8, параграфи 1 и 2, или ако това законодателство не се прилага ефективно. Този режим бе предоставен на Боливия с Решение 2008/938/ЕО на Комисията (2).
(4)
Единната конвенция на Организацията на обединените нации по упойващите вещества е сред изброените в част Б, точка 24 от приложение III към Регламент (ЕО) № 732/2008.
(5)
В член 17, параграф 1 от Регламент (ЕО) № 732/2008 се предвижда, че когато Комисията получи информация, която може да обоснове временно оттегляне, и прецени, че са налице достатъчно основания за започване на разследване, тя уведомява Комитета по общите преференции и отправя искане за провеждане на консултации. Съгласно член 17, параграф 2 след консултациите Комисията може да вземе решение за започване на разследване.
(6)
Необходимо е да се анализират последствията от денонсирането на посочената конвенция, за да се определи дали те обосновават временно оттегляне на режима за специално насърчаване. Поради това са налице достатъчно основания за започване на разследване.
(7)
На 27 февруари 2012 г. бяха проведени консултации с Комитета по общите преференции,
ПРИЕ НАСТОЯЩОТО РЕШЕНИЕ:
Член 1
Комисията започва разследване с цел установяване дали денонсирането на Единната конвенция на Организацията на обединените нации по упойващите вещества обосновава временно оттегляне на специалния насърчителен режим за устойчиво развитие и добро управление за продуктите с произход от Боливия.
Член 2
Настоящото решение влиза в сила в деня на приемането му.
Съставено в Брюксел на 19 март 2012 година.


Input:
RÈGLEMENT (UE) No 1258/2011 DE LA COMMISSION
du 2 décembre 2011
modifiant le règlement (CE) no 1881/2006 en ce qui concerne les teneurs maximales pour les nitrates dans les denrées alimentaires
(Texte présentant de l'intérêt pour l'EEE)
LA COMMISSION EUROPÉENNE,
vu le traité sur le fonctionnement de l’Union européenne,
vu le règlement (CEE) no 315/93 du Conseil du 8 février 1993 portant établissement des procédures communautaires relatives aux contaminants dans les denrées alimentaires (1), et notamment son article 2, paragraphe 3,
considérant ce qui suit:
(1)
Le règlement (CE) no 1881/2006 de la Commission du 19 décembre 2006 portant fixation de teneurs maximales pour certains contaminants dans les denrées alimentaires (2) fixe les teneurs maximales en nitrates acceptables pour certains légumes à feuilles.
(2)
Dans certains cas, en dépit de l’évolution des bonnes pratiques agricoles, ces teneurs maximales ont été dépassées. Une dérogation temporaire a par conséquent été accordée à certains États membres pour la mise sur le marché de certains légumes à feuilles, cultivés sur le territoire de ces États membres et destinés à la consommation nationale, présentant des teneurs en nitrates supérieures aux teneurs maximales établies.
(3)
Depuis l’introduction de teneurs maximales en nitrates pour les laitues et les épinards, les facteurs responsables de la présence de nitrates dans ces deux légumes et les mesures à prendre pour réduire autant que possible cette présence ont fait l’objet de nombreuses enquêtes. Malgré les progrès réalisés dans le secteur des bonnes pratiques agricoles pour réduire la présence de nitrates dans les laitues et les épinards, d’une part, et une application stricte de ces bonnes pratiques, d’autre part, il est impossible d’obtenir systématiquement, pour ces deux légumes et dans certaines régions de l’Union, des teneurs en nitrates inférieures aux teneurs maximales actuelles. La raison en est que la présence de nitrates dans les laitues et les épinards est essentiellement déterminée par le climat et, singulièrement, par les conditions de luminosité. Ces conditions climatiques ne peuvent pas être modulées ou changées par le producteur.
(4)
Il était nécessaire que l’Autorité européenne de sécurité des aliments (ci-après «l’EFSA») procède à une évaluation scientifique des risques tenant compte de nouvelles informations, l’objectif étant de disposer d’une base scientifique actualisée pour une stratégie de gestion à plus long terme du risque lié à la présence de nitrates dans les légumes. Une telle évaluation devait prendre en considération tout aspect pertinent des risques et des avantages, par exemple en mettant en balance les effets négatifs éventuels du nitrate et les effets positifs éventuels de la consommation de légumes: activités antioxydantes ou autres propriétés susceptibles de contrer ou de compenser d’une quelconque manière les risques liés aux nitrates et aux composés nitrosés auxquels ils donnent lieu.
(5)
À la demande de la Commission, le groupe sur les contaminants de la chaîne alimentaire (ci-après «le groupe») a adopté, le 10 avril 2008, un avis scientifique sur la présence de nitrates dans les légumes (3). Il a comparé les risques et les avantages de l’exposition aux nitrates présents dans les légumes. D’une manière générale, il est peu probable que l’exposition estimative due à la consommation de légumes soit de nature à représenter un risque notable pour la santé; par conséquent, les effets bénéfiques reconnus de la consommation de légumes prévalent. Le groupe a reconnu qu’il existait des circonstances ponctuelles (en raison de conditions de production intérieure ou locale défavorables, par exemple) qui demandent une évaluation cas par cas, lorsque les légumes forment une part importante de l’alimentation ou lorsqu’un régime alimentaire est riche en légumes comme la roquette.
(6)
Dans le prolongement d’une discussion autour des mesures à prendre et des préoccupations exprimées quant aux risques que crée pour les nourrissons et les enfants en bas âge une exposition aiguë par voie alimentaire, la Commission a demandé à l’EFSA d’élaborer un bilan scientifique complémentaire de la présence de nitrates dans les légumes, dans la perspective d’une évaluation plus détaillée des risques éventuels, pour les nourrissons et les enfants en bas âge, liés à la présence de nitrates dans les légumes frais ainsi qu’à une exposition aiguë par voie alimentaire, compte tenu des données récentes sur la présence de nitrates dans les légumes et de données plus précises sur la consommation de légumes par les nourrissons et les enfants en bas âge, et compte tenu aussi de la possibilité de fixer des limites légèrement plus élevées qu’elles ne le sont actuellement pour la teneur en nitrates des légumes à feuilles. Le 1er décembre 2010, le groupe a adopté un bilan sur les risques pour la santé publique - et, notamment, pour les nourrissons et les enfants en bas âge - auxquels peut donner lieu la présence de nitrates dans les légumes à feuilles (4).
(7)
Il ressortait de ce bilan que l’exposition aux teneurs en nitrates maximales actuelles ou envisagées présentes dans les épinards cuisinés à partir d’épinards frais n’était guère susceptible de constituer un problème pour la santé, bien que l’on ne puisse exclure un risque pour les nourrissons consommant quotidiennement plus d’un plat à base d’épinards. L’EFSA a noté que le bilan n’avait pas tenu compte des changements possibles de la teneur en nitrates liés à la transformation des aliments - lavage, épluchage, cuisson - par manque de données représentatives. Le défaut de prise en compte des incidences quantitatives du traitement alimentaire sur les teneurs en nitrates peut, par conséquent, mener à une surestimation de l’exposition. En outre, le bilan concluait que les teneurs en nitrates des laitues ne constituaient pas un problème pour la santé des enfants. L’application des teneurs maximales en nitrates actuelles ou envisagées - les secondes étant supérieures de 500 mg/kg aux premières - présentes dans les laitues et les épinards aurait une incidence mineure.
(8)
Pour apporter une sécurité juridique aux producteurs de toutes les régions de l’Union européenne qui appliquent de manière stricte les bonnes pratiques agricoles visant à réduire autant que possible la présence de nitrates dans les épinards et les laitues, il convient donc d’augmenter légèrement la teneur maximale en nitrates applicable aux épinards et aux laitues frais sans que la santé publique s’en trouve compromise.
(9)
Au vu des teneurs en nitrates parfois très élevées présentes dans la roquette, il convient de fixer pour ce légume une teneur maximale qui serait révisée après deux ans en vue de sa réduction, après détermination des facteurs impliqués dans la présence de nitrates dans la roquette et application intégrale des bonnes pratiques agricoles à la culture de ce légume afin de limiter la teneur en nitrates de ce dernier.
(10)
L’EFSA ayant été mandatée par la Commission pour rassembler toutes les informations disponibles sur les contaminants - y compris les nitrates - des denrées alimentaires dans une base de données, il convient de communiquer les résultats directement à l’EFSA.
(11)
Les mesures prévues au présent règlement sont conformes à l’avis du comité permanent de la chaîne alimentaire et de la santé animale et n’ont soulevé l’opposition ni du Parlement européen ni du Conseil,
A ADOPTÉ LE PRÉSENT RÈGLEMENT:
Article premier
Le règlement (CE) no 1881/2006 est modifié comme suit:
1)
À l’article 7, les paragraphes 1, 2 et 3 sont supprimés.
2)
À l’article 9, le paragraphe 1 est remplacé par le texte suivant:
«1. Les États membres surveillent les niveaux de nitrate dans les légumes susceptibles de présenter des teneurs significatives, en particulier les légumes verts à feuilles, et communiquent régulièrement les résultats à l’EFSA.»
3)
Dans l’annexe, section 1: La section relative au nitrate est remplacée par la section de l’annexe du présent règlement.
Article 2
Le présent règlement entre en vigueur le vingtième jour suivant celui de sa publication au Journal officiel de l’Union européenne.
Il est applicable à partir de sa date d’entrée en vigueur. Toutefois, les teneurs maximales applicables à la roquette prévues au point 1.5 de l’annexe s’appliquent à compter du 1er avril 2012.
Le présent règlement est obligatoire dans tous ses éléments et directement applicable dans tout État membre.
Fait à Bruxelles, le 2 décembre 2011.


Input:
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 604/2011 DE LA COMISIÓN
de 20 de junio de 2011
relativo a la clasificación de determinadas mercancías en la nomenclatura combinada
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CEE) no 2658/87 del Consejo, de 23 de julio de 1987, relativo a la nomenclatura arancelaria y estadística y al arancel aduanero común (1), y, en particular, su artículo 9, apartado 1, letra a),
Considerando lo siguiente:
(1)
Con el fin de garantizar una aplicación uniforme de la nomenclatura combinada anexa al Reglamento (CEE) no 2658/87, es necesario adoptar disposiciones sobre la clasificación de las mercancías que se indican en el anexo del presente Reglamento.
(2)
El Reglamento (CEE) no 2658/87 establece las reglas generales para la interpretación de la nomenclatura combinada. Dichas reglas se aplican también a cualquier otra nomenclatura que se base total o parcialmente en aquella, o que le añada subdivisiones adicionales, y que haya sido establecida por disposiciones específicas de la Unión para poder aplicar medidas arancelarias o de otro tipo al comercio de mercancías.
(3)
De conformidad con esas reglas generales, las mercancías que se describen en la columna 1 del cuadro del anexo deben clasificarse, por los motivos indicados en la columna 3, en el código NC que figura en la columna 2.
(4)
Procede disponer que las informaciones arancelarias vinculantes que, habiendo sido emitidas por las autoridades aduaneras de los Estados miembros para la clasificación de mercancías en la nomenclatura combinada, no se ajusten a las disposiciones del presente Reglamento puedan seguir siendo invocadas por sus titulares durante un período de tres meses en virtud del artículo 12, apartado 6, del Reglamento (CEE) no 2913/92 del Consejo, de 12 de octubre de 1992, por el que se aprueba el Código aduanero comunitario (2).
(5)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité del Código Aduanero.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Las mercancías que se describen en la columna 1 del cuadro del anexo se clasificarán dentro de la nomenclatura combinada en el código NC que se indica en la columna 2.
Artículo 2
Las informaciones arancelarias vinculantes que hayan sido emitidas por las autoridades aduaneras de los Estados miembros pero que no se ajusten al presente Reglamento podrán seguir siendo invocadas durante un período de tres meses en virtud del artículo 12, apartado 6, del Reglamento (CEE) no 2913/92.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 20 de junio de 2011.


Input:
RÅDETS FÖRORDNING (EU) nr 377/2012
av den 3 maj 2012
om restriktiva åtgärder mot vissa personer, enheter och organ som hotar freden, säkerheten eller stabiliteten i Republiken Guinea-Bissau
EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING
med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 215.2,
med beaktande av rådets beslut 2012/237/Gusp av den 3 maj 2012 om restriktiva åtgärder mot vissa personer, enheter och organ som hotar freden, säkerheten eller stabiliteten i Republiken Guinea-Bissau (1),
med beaktande av det gemensamma förslaget från unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik och Europeiska kommissionen, och
av följande skäl:
(1)
Genom beslut 2012/237/Gusp införs restriktiva åtgärder mot vissa personer, enheter och organ som försöker förhindra eller blockera en fredlig politisk process eller som agerar på ett sätt som underminerar stabiliteten i Republiken Guinea-Bissau. Detta gäller särskilt de som spelade en ledande roll i revolten den 1 april 2010 och i statskuppen den 12 april 2012 och som med sitt agerande fortsätter att sträva efter att undergräva rättsstatsprincipen och begränsa den civila maktens företräde. De restriktiva åtgärderna omfattar frysning av tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör de fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som förtecknas i bilagan till det beslutet.
(2)
Dessa åtgärder faller inom tillämpningsområdet för fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och lagstiftningsåtgärder på unionsnivå är därför nödvändiga för att genomföra dem för unionens del, särskilt för att de ska tillämpas på ett enhetligt sätt av alla medlemsstaters ekonomiska aktörer.
(3)
Denna förordning är förenlig med de grundläggande rättigheter och principer som erkänns särskilt i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna, i synnerhet rätten till ett effektivt rättsmedel, till en opartisk domstol och rätten till skydd av personuppgifter. Förordningen bör tillämpas i enlighet med dessa rättigheter och principer.
(4)
Med tanke på det särskilda hot mot internationell fred och säkerhet som situationen i Guinea-Bissua utgör och för att kunna säkerställa samstämmighet med förfarandet för att ändra och se över bilagan till beslut 2012/237/Gusp bör det vara rådet som utövar befogenheten att ändra förteckningen i bilaga I till denna förordning.
(5)
Förfarandet för att ändra förteckningen i bilaga I till denna förordning bör inbegripa att de fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som finns uppförda på förteckningen ska informeras om skälen till detta, så att de ges möjlighet att inge sina kommentarer. Om kommentarer inges eller om väsentliga nya bevis framförs bör rådet se över sitt beslut och mot denna bakgrund informera de berörda personerna, enheterna eller organen i enlighet med detta.
(6)
För tillämpningen av denna förordning och för att den rättsliga säkerheten inom unionen ska bli så god som möjligt bör namnen på och andra relevanta uppgifter om fysiska och juridiska personer samt enheter och organ vars tillgångar och ekonomiska resurser ska frysas enligt denna förordning offentliggöras. All behandling av personuppgifter bör ske i enlighet med bestämmelserna i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (2) och i Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (3).
(7)
För att de åtgärder som föreskrivs i denna förordning ska vara verkningsfulla bör denna förordning träda i kraft omedelbart.
HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.
Artikel 1
I denna förordning gäller följande definitioner:
a) tillgångar: finansiella tillgångar och ekonomiska förmåner av alla slag, inbegripet men inte begränsat till
b) frysning av tillgångar: förhindrande av varje flyttning, överföring, förändring, användning, tillgång till eller hantering av tillgångar på ett sätt som skulle leda till en förändring av volym, belopp, belägenhet, ägandeförhållanden, innehav, art, bestämmelse eller varje annan förändring som skulle göra det möjligt att utnyttja penningmedlen, inbegripet portföljförvaltning.
c) ekonomiska resurser: egendom av alla slag, materiell eller immateriell, lös eller fast, som inte utgör tillgångar men som kan användas för att erhålla tillgångar, varor och tjänster.
d) frysning av ekonomiska resurser: förhindrande av att ekonomiska resurser på något sätt används för att erhålla tillgångar, varor eller tjänster, inbegripet men inte enbart genom försäljning, uthyrning eller inteckning.
e) unionens territorium: de territorier där fördraget är tillämpligt enligt de villkor som fastställs i fördraget.
Artikel 2
1. Alla tillgångar och ekonomiska resurser som tillhör, ägs, innehas eller kontrolleras av fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som, i enlighet med artikel 2.1 i beslut 2012/237/Gusp, av rådet har fastställts antingen i) vara engagerade i eller ge stöd till handlingar som hotar freden, säkerheten eller stabiliteten i Republiken Guinea-Bissau, eller ii) vara associerade med sådana personer, enheter eller organ som förtecknas i bilaga I, ska frysas.
2. Inga tillgångar eller ekonomiska resurser får direkt eller indirekt ställas till förfogande för, eller göras tillgängliga till förmån för, de fysiska eller juridiska personer, enheter och organ som förtecknas i bilaga I.
3. Det ska vara förbjudet att medvetet och avsiktligt delta i verksamhet vars syfte eller verkan är att direkt eller indirekt kringgå de åtgärder som avses i punkterna 1 och 2.
Artikel 3
1. Bilaga I ska innehålla skälen till att de berörda personerna, enheterna och organen tagits upp i förteckningen.
2. Bilaga I ska också innehålla de uppgifter, när sådana finns tillgängliga, som krävs för att identifiera berörda fysiska och juridiska personer, enheter och organ. När det gäller fysiska personer kan uppgifterna inbegripa namn och aliasnamn, födelsedatum och födelseort, nationalitet, pass- och id-kortsnummer, kön, adress (om känd) samt befattning eller yrke. När det gäller juridiska personer, enheter och organ kan uppgifterna inbegripa namn, plats och datum för registrering samt registreringsnummer och driftsställe.
Artikel 4
1. Med avvikelse från artikel 2 får de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga II ge tillstånd till att vissa frysta tillgångar eller ekonomiska resurser frigörs eller görs tillgängliga, på villkor som de finner lämpliga, efter att ha fastställt att dessa tillgångar eller ekonomiska resurser är
a)
nödvändiga för att tillgodose de grundläggande behoven hos de personer som förtecknas i bilaga I och beroende familjemedlemmar till dessa, inbegripet betalning av livsmedel, hyra, amorteringar och räntor på bostadskrediter, mediciner och läkarvård, skatter, försäkringspremier och avgifter för samhällstjänster,
b)
avsedda endast för betalning av rimliga arvoden och ersättning för utgifter i samband med tillhandahållande av juridiska tjänster,
c)
avsedda endast för betalning av avgifter eller serviceavgifter för rutinmässig hantering eller förvaltning av frysta tillgångar eller ekonomiska resurser, eller
d)
nödvändiga för att täcka extraordinära kostnader, i detta fall förutsatt att den berörda medlemsstaten minst två veckor före beviljandet av tillståndet meddelat alla andra medlemsstater och kommissionen på vilka grunder den anser att ett särskilt tillstånd bör beviljas.
2. Den berörda medlemsstaten ska underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om alla tillstånd som beviljas enligt punkt 1.
Artikel 5
1. Med avvikelse från artikel 2 får de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som anges på de webbplatser som förtecknas i bilaga II ge tillstånd till att vissa frysta tillgångar eller ekonomiska resurser frigörs, om följande villkor är uppfyllda:
a)
Tillgångarna eller de ekonomiska resurserna är föremål för ett rättsligt eller administrativt beslut eller en skiljedom rörande kvarstad som meddelades före den dag då den fysiska eller juridiska person, den enhet eller det organ som avses i artikel 2 upptogs i bilaga I eller för en rättslig eller administrativ dom eller skiljedom som meddelades före den dagen.
b)
Tillgångarna eller de ekonomiska resurserna kommer enbart att användas för att driva in fordringar som har säkrats genom en sådan kvarstad eller har erkänts som giltiga i en sådan dom, inom de gränser som fastställs i tillämpliga lagar och förordningar som styr rättigheterna för personer med sådana fordringar.
c)
Kvarstaden eller domen är inte till förmån för någon av de fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som förtecknas i bilaga I.
d)
Erkännandet av en kvarstad eller dom står inte i strid med den berörda medlemsstatens allmänna politik.
2. Den berörda medlemsstaten ska underrätta de övriga medlemsstaterna och kommissionen om alla tillstånd som beviljas enligt punkt 1.
Artikel 6
1. Artikel 2.2 ska inte tillämpas på kreditering av frysta konton med
a)
ränta eller övriga intäkter på dessa konton, eller
b)
betalningar i samband med avtal, överenskommelser eller förpliktelser som ingåtts eller uppkommit före den dag då den fysiska eller juridiska person, den enhet eller det organ som avses i artikel 2 upptogs i bilaga I,
förutsatt att alla sådana räntor, övriga intäkter och betalningar fryses i enlighet med artikel 2.1.
2. Artikel 2.2 ska inte hindra att finans- eller kreditinstitut i unionen som tar emot tillgångar som överförs till kontot för en fysisk eller juridisk person, en enhet eller ett organ som upptagits i förteckningen krediterar frysta konton, under förutsättning att varje sådan insättning på dessa konton också fryses. Finans- eller kreditinstitutet ska utan dröjsmål underrätta den relevanta behöriga myndigheten om sådana transaktioner.
Artikel 7
1. Om en fysisk eller juridisk person, en enhet eller ett organ, i god tro om att åtgärden är förenlig med den här förordningen, fryser tillgångar eller ekonomiska resurser eller vägrar att göra dem tillgängliga, ska detta inte medföra ansvar av något slag för den personen, enheten eller det organet, eller för dess ledning eller anställda, såvida det inte kan bevisas att tillgångarna och de ekonomiska resurserna frystes eller hölls inne på grund av vårdslöshet.
2. Förbudet i artikel 2.2 ska inte medföra ansvar av något slag för de fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ som ställt tillgångar eller ekonomiska resurser till förfogande, om dessa inte kände till, eller inte hade rimlig anledning att misstänka, att deras handlande skulle strida mot detta förbud.
Artikel 8
1. Utan att det påverkar de tillämpliga reglerna om rapportering, sekretess och tystnadsplikt ska de fysiska och juridiska personer, enheter och organ som förtecknas i bilaga I
a)
omedelbart lämna alla uppgifter som underlättar efterlevnaden av denna förordning, till exempel uppgifter om konton och belopp som frysts i enlighet med artikel 2, till den behöriga myndigheten i den medlemsstat där de är bosatta eller belägna, enligt de webbplatser som förtecknas i bilaga II, och även direkt eller genom denna behöriga myndighet lämna dessa uppgifter till kommissionen, och
b)
samarbeta med denna behöriga myndighet vid alla kontroller av dessa uppgifter.
2. Uppgifter som lämnas eller mottas enligt denna artikel får användas endast i de syften för vilka de lämnades eller mottogs.
Artikel 9
Kommissionen och medlemsstaterna ska omedelbart underrätta varandra om de åtgärder som vidtas enligt denna förordning och lämna varandra alla relevanta upplysningar som de förfogar över med anknytning till förordningen, särskilt upplysningar om överträdelser, problem med genomförandet samt domar som meddelats av nationella domstolar.
Artikel 10
Kommissionen ska ha befogenhet att ändra bilaga II på grundval av upplysningar som lämnas av medlemsstaterna.
Artikel 11
1. Om rådet beslutar att i fråga om fysiska eller juridiska personer, enheter eller organ genomföra sådana åtgärder som avses i artikel 2.1 ska rådet ändra bilaga I i enlighet med detta.
2. Rådet ska meddela sitt beslut, inbegripet skälen för upptagande i förteckningen, till den fysiska eller juridiska person, den enhet eller det organ som avses i punkt 1 antingen direkt, om adressen är känd, eller genom att ett meddelande offentliggörs, så att denna fysiska eller juridiska person eller enhet eller detta organ får tillfälle att inge kommentarer.
3. Om kommentarer inges eller om väsentliga nya bevis framförs ska rådet se över sitt beslut och underrätta den berörda fysiska eller juridiska personen eller enheten eller det berörda organet om detta.
4. Förteckningen i bilaga I ska ses över regelbundet och minst en gång var tolfte månad.
Artikel 12
1. Medlemsstaterna ska fastställa regler om sanktioner för överträdelser av denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att reglerna tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.
2. Medlemsstaterna ska anmäla dessa regler till kommissionen så snart denna förordning har trätt i kraft och anmäla eventuella senare ändringar av reglerna.
Artikel 13
I de fall då denna förordning föreskriver anmälan, meddelande eller underrättelse till eller annan kommunikation med kommissionen ska den adress och de andra kontaktuppgifter som anges i bilaga II användas.
Artikel 14
Denna förordning ska tillämpas
a)
inom unionens territorium, inbegripet dess luftrum,
b)
ombord på varje flygplan och varje fartyg under en medlemsstats jurisdiktion,
c)
på varje person inom eller utanför unionens territorium som är medborgare i en medlemsstat,
d)
på varje juridisk person, enhet eller organ som har inrättats eller bildats i enlighet med en medlemsstats lagstiftning, och
e)
på varje juridisk person, enhet eller organ med avseende på varje form av affärsverksamhet som helt eller delvis bedrivs i unionen.
Artikel 15
Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.
Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.
Utfärdad i Bryssel den 3 maj 2012.


Input:
COMMISSION IMPLEMENTING DECISION
of 26 October 2011
amending Decision 2009/821/EC as regards the lists of border inspection posts and veterinary units in Traces
(notified under document C(2011) 7564)
(Text with EEA relevance)
(2011/707/EU)
THE EUROPEAN COMMISSION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Directive 90/425/EEC of 26 June 1990 concerning veterinary and zootechnical checks applicable in intra-Community trade in certain live animals and products with a view to the completion of the internal market (1), and in particular Article 20(1) and (3) thereof,
Having regard to Council Directive 91/496/EEC of 15 July 1991 laying down the principles governing the organisation of veterinary checks on animals entering the Community from third countries and amending Directives 89/662/EEC, 90/425/EEC and 90/675/EEC (2), and in particular the second sentence of the second subparagraph of Article 6(4) thereof,
Having regard to Council Directive 97/78/EC of 18 December 1997 laying down the principles governing the organisation of veterinary checks on products entering the Community from third countries (3), and in particular Article 6(2) thereof,
Whereas:
(1)
Commission Decision 2009/821/EC of 28 September 2009 drawing up a list of approved border inspection posts, laying down certain rules on the inspections carried out by Commission veterinary experts and laying down the veterinary units in Traces (4) lays down a list of border inspection posts approved in accordance with Directives 91/496/EEC and 97/78/EC. That list is set out in Annex I to that Decision.
(2)
Following communication from Belgium, in the entries for the inspection centres Avia Partner and Swiss Port of the border inspection post at the airport of Brussel-Zaventem, the approval should be extended to all packed products for human consumption. The list of entries for that Member State as set out in Annex I to Decision 2009/821/EC should be amended accordingly.
(3)
Denmark has communicated that the name of the border inspection post at the port of Århus should be written ‘Aarhus’. The list of border inspection posts for that Member State should be amended accordingly.
(4)
Following a satisfactory inspection by the Commission inspection services, the Food and Veterinary Office, a new border inspection post at Koidula rail in Estonia should be added to the entries for that Member State in the list set out in Annex I to Decision 2009/821/EC. In addition, Estonia has communicated that the border inspection post at Luhamaa road should be also approved for certain other live animals than equidae and ungulates. The entry for that border inspection post should therefore be amended accordingly.
(5)
Italy has communicated that the inspection centre, Sintermar, in the border inspection post of the port of Livorno-Pisa has been suspended. The list of border inspection posts for that Member State should be amended accordingly.
(6)
Following communication of Latvia, the inspection centre ‘Kravu Termināls’ in the border inspection post at the port of Riga should be deleted from the list of entries for that Member State as set out in Annex I to Decision 2009/821/EC.
(7)
The Netherlands has communicated that the names of the inspection centres within the border inspection post of Vlissingen have changed. The entry for that border inspection post should therefore be amended accordingly.
(8)
Following communication from Portugal, the entry for the border inspection post at the port of Horta (Açores) should be deleted in the list of entries for that Member State as set out in Annex I to Decision 2009/821/EC.
(9)
Following communication from Sweden, in the entry for the border inspection post at the port of Göteborg, the approval for live animals should be deleted in the list of entries for that Member State as set out in Annex I to Decision 2009/821/EC.
(10)
The entry for the border inspection post at Manston airport in the United Kingdom had been deleted in Commission Decision 2011/93/EU (5). Following a new request from the United Kingdom and a satisfactory inspection by the Commission inspection services, the Food and Veterinary Office, Manston airport should be approved for equidae and ungulates and be added to the list of border inspection posts set out in Annex I to Decision 2009/821/EC. In addition, the United Kingdom communicated that the border inspection port of Southampton has been split into two inspection centres approved for different categories of products. The entry for that border inspection post should therefore be amended accordingly.
(11)
Annex II to Decision 2009/821/EC lays down the list of central units, regional units and local units in the integrated computerised veterinary system (Traces).
(12)
Following communications from Denmark, Germany and Poland, certain changes should be brought to the list of central, regional and local units in Traces for those Member States laid down in Annex II to Decision 2009/821/EC.
(13)
Decision 2009/821/EC should therefore be amended accordingly.
(14)
The measures provided for in this Decision are in accordance with the opinion of the Standing Committee on the Food Chain and Animal Health,
HAS ADOPTED THIS DECISION:
Article 1
Annexes I and II to Decision 2009/821/EC are amended in accordance with the Annex to this Decision.
Article 2
This Decision is addressed to the Member States.
Done at Brussels, 26 October 2011.


Input:
32011R0955
L 259/5
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
14.09.2011.
UREDBA (EZ) br. 955/2011 EUROPSKOG PARLAMENTA I VIJEĆA
od 14. rujna 2011.
o stavljanju izvan snage Uredbe Vijeća (EZ) br. 1541/98 o dokazu o podrijetlu za određene tekstilne proizvode obuhvaćene odjeljkom XI. kombinirane nomenklature koji se puštaju u slobodan promet u Zajednici i o uvjetima prihvaćanja takvog dokaza te o izmjeni Uredbe Vijeća (EEZ) br. 3030/93 o zajedničkim pravilima za uvoz određenih tekstilnih proizvoda iz trećih zemalja
EUROPSKI PARLAMENT I VIJEĆE EUROPSKE UNIJE,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije, a posebno njegov članak 207. stavak 2.,
uzimajući u obzir prijedlog Europske komisije,
nakon prosljeđivanja nacrta zakonodavnog akta nacionalnim parlamentima,
u skladu s redovnim zakonodavnim postupkom (1),
budući da:
(1)
Uredbom Vijeća (EZ) br. 1541/98 (2) utvrđuju se pravila o dokazu o podrijetlu za određene tekstilne proizvode podrijetlom iz trećih zemalja s kojima je Unija sklopila bilateralne sporazume o tekstilnim proizvodima, protokole ili druge dogovore, kao i za tekstilne proizvode za koje je Unija uspostavila sustav nadzora kako bi pratila trendove uvoza ili na koje primjenjuje posebne zaštitne mjere.
(2)
Od donošenja Uredbe (EZ) br. 1541/98 došlo je do nekih značajnih promjena. Broj i područje primjene uvoznih mjera koje Unija primjenjuje na tekstilne proizvode obuhvaćene odjeljkom XI. kombinirane nomenklature postupno su se smanjili, pa se sada primjenjuje još samo mali dio ranijih mjera, kako u pogledu obuhvaćenih tarifnih brojeva kombinirane nomenklature, tako i u pogledu zemalja na koje se te mjere odnose.
(3)
U članku 26. Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 od 12. listopada 1992. o Carinskom zakoniku Zajednice (3) predviđa se da carinska tijela u slučaju ozbiljne sumnje mogu zatražiti dodatne dokaze o podrijetlu robe.
(4)
U svim slučajevima se u polju 34. Jedinstvene carinske deklaracije koju treba popuniti u skladu s napomenama za pojašnjenje Jedinstvene carinske deklaracije iz Priloga 37. Uredbi Komisije (EEZ) br. 2454/93 od 2. srpnja 1993. o utvrđivanju odredaba za provedbu Uredbe Vijeća (EEZ) br. 2913/92 o Carinskom zakoniku Zajednice (4), mora navesti zemlja podrijetla uvezenih proizvoda. Ovaj navod podliježe uobičajenim postupcima provjere koji uključuju mogućnost da carinska tijela u pojedinom slučaju mogu zatražiti dodatne dokaze.
(5)
Obveza sustavnog pružanja dodatnog dokaza o podrijetlu za tekstilne proizvode iz uvodne izjave 1. postala je nerazmjerna svojoj svrsi, tj. upotpunjavanju određenih uvoznih mjera koje praktički više nisu upotrebljive. Stoga ta obveza nepotrebno opterećuje gospodarske subjekte.
(6)
S obzirom da se predmetni tekstilni proizvodi mogu uvoziti bez ograničenja i da carinska tijela, kao što je spomenuto u uvodnoj izjavi 4., mogu zatražiti dodatne informacije, osobito u slučaju sumnje u vezi s podrijetlom uvezenih proizvoda, dodatne administrativne zahtjeve predviđene Uredbom (EZ) br. 1541/98 više ne treba zadržati.
(7)
Uredbu (EZ) br. 1541/98 stoga treba staviti izvan snage.
(8)
Uredbu Vijeća (EEZ) br. 3030/93 (5), prema kojoj se u određenim slučajevima može prihvatiti dokaz o podrijetlu predviđen Uredbom (EZ) br. 1541/98, treba izmijeniti na odgovarajući način,
DONIJELI SU OVU UREDBU:
Članak 1.
Uredba (EZ) br. 1541/98 stavlja se izvan snage.
Članak 2.
U članku 1. stavku 6. prvom podstavku Uredbe (EEZ) br. 3030/93 briše se druga rečenica.
Članak 3.
Ova Uredba stupa na snagu dvadesetog dana od dana objave u Službenom listu Europske unije.
Ova je Uredba u cijelosti obvezujuća i izravno se primjenjuje u svim državama članicama.
Sastavljeno u Strasbourgu 14. rujna 2011.


Input:
KOMISJONI MÄÄRUS (EL) nr 259/2010,
25. märts 2010,
millega registreeritakse kaitstud päritolunimetuste ja kaitstud geograafiliste tähiste registris nimetus („Colline Pontine” (KPN))
EUROOPA KOMISJON,
võttes arvesse Euroopa Liidu toimimise lepingut,
võttes arvesse nõukogu 20. märtsi 2006. aasta määrust (EÜ) nr 510/2006 põllumajandustoodete ja toidu geograafiliste tähiste ja päritolunimetuste kaitse kohta, (1) eriti selle artikli 7 lõike 4 esimest lõiku,
ning arvestades järgmist:
(1)
Kooskõlas määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 6 lõike 2 esimese lõiguga ja vastavalt artikli 17 lõikele 2 avaldati Euroopa Liidu Teatajas Itaalia taotlus registreerida nimetus „Colline Pontine” (2).
(2)
Kuna komisjon ei ole saanud ühtegi määruse (EÜ) nr 510/2006 artikli 7 kohast vastuväidet, tuleks kõnealune nimetus registreerida,
ON VASTU VÕTNUD KÄESOLEVA MÄÄRUSE:
Artikkel 1
Käesoleva määruse lisas esitatud nimetus registreeritakse.
Artikkel 2
Käesolev määrus jõustub 20. päeval pärast selle avaldamist Euroopa Liidu Teatajas.
Käesolev määrus on tervikuna siduv ja vahetult kohaldatav kõikides liikmesriikides.
Brüssel, 25. märts 2010


Input:
VERORDNUNG (EU) Nr. 502/2012 DER KOMMISSION
vom 13. Juni 2012
zur Einleitung einer Untersuchung betreffend die mutmaßliche Umgehung der mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 2/2012 des Rates eingeführten Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von bestimmten Verbindungselementen und Teilen davon aus nichtrostendem Stahl mit Ursprung in der Volksrepublik China durch aus Malaysia, Thailand und den Philippinen versandte Einfuhren von bestimmten Verbindungselementen und Teilen davon aus nichtrostendem Stahl, ob als Ursprungserzeugnisse Malaysias, Thailands oder der Philippinen angemeldet oder nicht, und zur zollamtlichen Erfassung dieser Einfuhren
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 des Rates vom 30. November 2009 über den Schutz gegen gedumpte Einfuhren aus nicht zur Europäischen Gemeinschaft gehörenden Ländern (1) („Grundverordnung“), insbesondere auf Artikel 13 Absatz 3 und Artikel 14 Absatz 5,
nach Anhörung des Beratenden Ausschusses gemäß Artikel 13 Absatz 3 und Artikel 14 Absatz 5 der Grundverordnung,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Die Europäische Kommission („Kommission“) hat beschlossen, gemäß Artikel 13 Absatz 3 und Artikel 14 Absatz 5 der Grundverordnung auf eigene Initiative eine Untersuchung der mutmaßlichen Umgehung der Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von bestimmten Verbindungselementen und Teilen davon aus nichtrostendem Stahl mit Ursprung in der Volksrepublik China einzuleiten und aus Malaysia, Thailand und den Philippinen versandte Einfuhren von bestimmten Verbindungselementen und Teilen davon aus nichtrostendem Stahl, ob als Ursprungserzeugnisse Malaysias, Thailands oder der Philippinen angemeldet oder nicht, zollamtlich zu erfassen.
A. WARE
(2)
Bei der von der mutmaßlichen Umgehung betroffenen Ware handelt es sich um bestimmte Verbindungselemente und Teile davon aus nichtrostendem Stahl mit Ursprung in der Volksrepublik China, die derzeit unter den KN-Codes 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 und 7318 15 70 eingereiht werden („betroffene Ware“).
(3)
Bei der zu untersuchenden Ware handelt es sich um dieselbe Ware wie in Erwägungsgrund 2, aber mit Versand aus Malaysia, Thailand oder den Philippinen, ob als Ursprungserzeugnis Malaysias, Thailands oder der Philippinen angemeldet oder nicht, die derzeit unter denselben KN-Codes eingereiht wird wie die betroffene Ware („zu untersuchende Ware“).
B. GELTENDE MASSNAHMEN
(4)
Bei den derzeit geltenden und mutmaßlich umgangenen Maßnahmen handelt es sich um die Antidumpingmaßnahmen, die mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 2/2012 des Rates (2) nach einer Überprüfung wegen des bevorstehenden Außerkrafttretens der mit der Verordnung (EG) Nr. 1890/2005 (3) eingeführten Maßnahmen eingeführt wurden.
C. GRÜNDE
(5)
Der Kommission liegen ausreichende Anscheinsbeweise dafür vor, dass die Antidumpingmaßnahmen gegenüber den Einfuhren von bestimmten Verbindungselementen und Teilen davon aus nichtrostendem Stahl mit Ursprung in der Volksrepublik China durch Versand über Malaysia, Thailand und die Philippinen umgangen werden.
(6)
Folgende Anscheinsbeweise liegen der Kommission vor:
(7)
Das Handelsgefüge der Ausfuhren aus der Volksrepublik China, Malaysia, Thailand und den Philippinen in die Union hat sich nach der Einführung der Maßnahmen gegenüber der betroffenen Ware erheblich verändert; für diese Veränderung gibt es außer der Einführung des Zolls keine hinreichende Begründung oder Rechtfertigung.
(8)
Diese Veränderung des Handelsgefüges scheint auf den Versand von bestimmten Verbindungselementen und Teilen davon aus nichtrostendem Stahl mit Ursprung in der Volksrepublik China über Malaysia, Thailand und die Philippinen zurückzugehen.
(9)
Die Beweise deuten außerdem darauf hin, dass die Abhilfewirkung der für die betroffene Ware geltenden Antidumpingmaßnahmen in Hinblick auf Menge und Preis beeinträchtigt wird. Dem Anschein nach werden anstelle der betroffenen Ware erhebliche Mengen der zu untersuchenden Ware eingeführt. Außerdem liegen hinreichende Beweise dafür vor, dass die Preise der Einfuhren der zu untersuchenden Ware deutlich unter dem nicht schädigenden Preis liegen, der in der Untersuchung ermittelt wurde, die zu den geltenden Maßnahmen führte, und der um den Anstieg der Rohstoffpreise berichtigt wurde.
(10)
Schließlich liegen der Kommission ausreichende Anscheinsbeweise dafür vor, dass die Preise der zu untersuchenden Ware im Vergleich zum Normalwert, der ursprünglich für die betroffene Ware ermittelt und um den Anstieg der Rohstoffpreise berichtigt wurde, gedumpt sind.
(11)
Sollten im Verlauf der Untersuchung neben dem Versand über Malaysia, Thailand und die Philippinen noch weitere über diese Länder abgewickelte Umgehungspraktiken im Sinne des Artikels 13 der Grundverordnung festgestellt werden, kann sich die Untersuchung auch auf diese Praktiken erstrecken.
D. VERFAHREN
(12)
Aus den vorstehenden Gründen gelangte die Kommission zu dem Schluss, dass die Beweise ausreichen, um die Einleitung einer Untersuchung nach Artikel 13 der Grundverordnung zu rechtfertigen und die Einfuhren der zu untersuchenden Ware, ob als Ursprungserzeugnis Malaysias, Thailands oder der Philippinen angemeldet oder nicht, nach Artikel 14 Absatz 5 der Grundverordnung zollamtlich zu erfassen.
a) Fragebogen
(13)
Die Kommission wird den ihr bekannten Ausführern/Herstellern und den ihr bekannten Verbänden von Ausführern/Herstellern in Malaysia, Thailand und auf den Philippinen, den ihr bekannten Ausführern/Herstellern und den ihr bekannten Verbänden von Ausführern/Herstellern in der Volksrepublik China, den ihr bekannten Einführern und den ihr bekannten Einführerverbänden in der Union sowie den Behörden der Volksrepublik China, Malaysias, Thailands und der Philippinen Fragebogen zusenden, um die für ihre Untersuchung benötigten Informationen einzuholen. Gegebenenfalls werden auch Informationen vom Wirtschaftszweig der Union eingeholt.
(14)
Unabhängig davon sollten alle interessierten Parteien umgehend und innerhalb der in Artikel 3 gesetzten Frist die Kommission kontaktieren und innerhalb der in Artikel 3 Absatz 1 gesetzten Frist einen Fragebogen anfordern, da die Frist in Artikel 3 Absatz 2 für alle interessierten Parteien gilt.
(15)
Die Behörden der Volksrepublik China, Malaysias, Thailands und der Philippinen werden über die Einleitung der Untersuchung unterrichtet.
b) Einholung von Informationen und Anhörungen
(16)
Alle interessierten Parteien werden hiermit aufgefordert, ihren Standpunkt unter Vorlage sachdienlicher Beweise schriftlich darzulegen. Die Kommission kann die interessierten Parteien außerdem anhören, sofern die Parteien dies schriftlich beantragen und nachweisen, dass besondere Gründe für ihre Anhörung sprechen.
c) Befreiung von der zollamtlichen Erfassung der Einfuhren oder von den Maßnahmen
(17)
Nach Artikel 13 Absatz 4 der Grundverordnung können Einfuhren der zu untersuchenden Ware von der zollamtlichen Erfassung oder von den Maßnahmen befreit werden, wenn die Einfuhr keine Umgehung darstellt.
(18)
Da die mutmaßliche Umgehung außerhalb der Union erfolgt, können nach Artikel 13 Absatz 4 der Grundverordnung den Herstellern von bestimmten Verbindungselementen und Teilen davon aus nichtrostendem Stahl in Malaysia, Thailand und auf den Philippinen, die nachweislich nicht mit einem Hersteller verbunden (4) sind, der von den Maßnahmen betroffen ist (5), und die festgestelltermaßen nicht an Umgehungspraktiken im Sinne des Artikels 13 Absätze 1 und 2 der Grundverordnung beteiligt sind, Befreiungen gewährt werden. Hersteller, die eine Befreiung erwirken möchten, sollten innerhalb der in Artikel 3 Absatz 3 gesetzten Frist einen hinreichend durch Beweise begründeten Antrag stellen.
E. ZOLLAMTLICHE ERFASSUNG
(19)
Nach Artikel 14 Absatz 5 der Grundverordnung sollten die Einfuhren der zu untersuchenden Ware zollamtlich erfasst werden, damit rückwirkend ab dem Zeitpunkt der zollamtlichen Erfassung auf die aus Malaysia, Thailand und den Philippinen versandten Einfuhren Antidumpingzölle in entsprechender Höhe erhoben werden können, falls bei der Untersuchung eine Umgehung festgestellt wird.
F. FRISTEN
(20)
Im Interesse einer ordnungsgemäßen Verwaltung sollten Fristen festgesetzt werden, innerhalb deren:
-
interessierte Parteien mit der Kommission Kontakt aufnehmen, ihren Standpunkt schriftlich darlegen, ihre Antworten auf den Fragebogen oder sonstige Informationen übermitteln können, die im Rahmen der Untersuchung berücksichtigt werden sollen,
-
Hersteller in Malaysia, Thailand und auf den Philippinen eine Befreiung von der zollamtlichen Erfassung der Einfuhren oder von den Maßnahmen beantragen können,
-
interessierte Parteien einen schriftlichen Antrag auf Anhörung durch die Kommission stellen können.
(21)
Es wird darauf hingewiesen, dass die Wahrnehmung der meisten der in der Grundverordnung verankerten Verfahrensrechte voraussetzt, dass sich die betreffende Partei innerhalb der in Artikel 3 gesetzten Fristen meldet.
G. MANGELNDE BEREITSCHAFT ZUR MITARBEIT
(22)
Verweigert eine interessierte Partei den Zugang zu den erforderlichen Informationen oder erteilt sie diese nicht fristgerecht oder behindert sie die Untersuchung erheblich, so können nach Artikel 18 der Grundverordnung positive oder negative Feststellungen auf der Grundlage der verfügbaren Informationen getroffen werden.
(23)
Wird festgestellt, dass eine interessierte Partei unwahre oder irreführende Informationen vorgelegt hat, so werden diese Informationen nicht berücksichtigt; stattdessen können die verfügbaren Informationen zugrunde gelegt werden.
(24)
Arbeitet eine interessierte Partei nicht oder nur eingeschränkt mit und stützen sich die Feststellungen daher nach Artikel 18 der Grundverordnung auf die verfügbaren Informationen, so kann dies zu einem Ergebnis führen, das für diese Partei ungünstiger ist, als wenn sie mitgearbeitet hätte.
H. ZEITPLAN FÜR DIE UNTERSUCHUNG
(25)
Nach Artikel 13 Absatz 3 der Grundverordnung ist die Untersuchung innerhalb von neun Monaten nach Veröffentlichung dieser Verordnung im Amtsblatt der Europäischen Union abzuschließen.
I. VERARBEITUNG PERSONENBEZOGENER DATEN
(26)
Alle im Rahmen der Untersuchung erhobenen personenbezogenen Daten werden nach der Verordnung (EG) Nr. 45/2001 des Europäischen Parlaments und des Rates vom 18. Dezember 2000 zum Schutz natürlicher Personen bei der Verarbeitung personenbezogener Daten durch die Organe und Einrichtungen der Gemeinschaft und zum freien Datenverkehr (6) verarbeitet.
J. ANHÖRUNGSBEAUFTRAGTER
(27)
Gelangt eine interessierte Partei zu der Auffassung, dass sie ihre Verteidigungsrechte nicht angemessen wahrnehmen kann, so hat sie die Möglichkeit, sich an den Anhörungsbeauftragten der Generaldirektion Handel zu wenden. Er fungiert als Schnittstelle zwischen den interessierten Parteien und den Kommissionsdienststellen und bietet, falls erforderlich, die Vermittlung in verfahrenstechnischen Fragen an, die den Schutz ihrer Interessen in diesem Verfahren berühren; dies gilt insbesondere für die Akteneinsicht, die Vertraulichkeit, die Verlängerung von Fristen und die Behandlung schriftlicher und/oder mündlicher Stellungnahmen. Weiterführende Informationen und die Kontaktdaten sind den Webseiten des Anhörungsbeauftragten im Internet-Auftritt der Generaldirektion Handel zu entnehmen: (http://ec.europa.eu/trade/tackling-unfair-trade/hearing-officer/index_en.htm) -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Es wird eine Untersuchung nach Artikel 13 Absatz 3 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 eingeleitet, um festzustellen, ob durch aus Malaysia, Thailand und den Philippinen in die Union versandte Einfuhren von bestimmten Verbindungselementen und Teilen davon aus nichtrostendem Stahl, ob als Ursprungserzeugnisse Malaysias, Thailands oder der Philippinen angemeldet oder nicht, die derzeit unter den KN-Codes ex 7318 12 10, ex 7318 14 10, ex 7318 15 30, ex 7318 15 51, ex 7318 15 61 und ex 7318 15 70 (TARIC-Codes 7318121011, 7318121091, 7318141011, 7318141091, 7318153011, 7318153061, 7318153081, 7318155111, 7318155161, 7318155181, 7318156111, 7318156161, 7318156181, 7318157011, 7318157061 und 7318157081) eingereiht werden, die mit der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 2/2012 eingeführten Maßnahmen umgangen werden.
Artikel 2
Die Zollbehörden werden nach Artikel 13 Absatz 3 und Artikel 14 Absatz 5 der Verordnung (EG) Nr. 1225/2009 angewiesen, geeignete Schritte zu unternehmen, um die in Artikel 1 genannten Einfuhren in die Union zollamtlich zu erfassen.
Die zollamtliche Erfassung endet neun Monate nach Inkrafttreten dieser Verordnung.
Die Kommission kann die Zollbehörden per Verordnung anweisen, die zollamtliche Erfassung der Einfuhren von Waren in die Union einzustellen, die von Herstellern hergestellt werden, die eine Befreiung von der zollamtlichen Erfassung beantragt haben und für die festgestellt wurde, dass sie die Bedingungen für die Gewährung der Befreiung erfüllen.
Artikel 3
(1) Die Fragebogen sind bei der Kommission binnen 15 Tagen nach der Veröffentlichung dieser Verordnung im Amtsblatt der Europäischen Union anzufordern.
(2) Sofern nichts anderes bestimmt ist, müssen sich interessierte Parteien binnen 37 Tagen nach der Veröffentlichung dieser Verordnung im Amtsblatt der Europäischen Union bei der Kommission melden, ihren Standpunkt schriftlich darlegen sowie die beantworteten Fragebogen und sonstige Informationen übermitteln, wenn diese Angaben bei der Untersuchung berücksichtigt werden sollen.
(3) Hersteller in Malaysia, Thailand und auf den Philippinen, die eine Befreiung von der zollamtlichen Erfassung der Einfuhren oder von den Maßnahmen beantragen wollen, sollten innerhalb derselben Frist von 37 Tagen einen hinreichend mit Beweisen versehenen Antrag stellen.
(4) Innerhalb derselben Frist von 37 Tagen können interessierte Parteien auch einen Antrag auf Anhörung durch die Kommission stellen.
(5) Interessierte Parteien müssen alle Beiträge und Anträge elektronisch (die nichtvertraulichen Beiträge per E-Mail, die vertraulichen auf CD-R/DVD) übermitteln, und zwar unter Angabe ihres Namens, ihrer Anschrift, E-Mail-Adresse, Telefon- und Faxnummer. Etwaige Vollmachten und unterzeichnete Bescheinigungen, die den beantworteten Fragebogen beigefügt werden, wie auch ihre aktualisierten Fassungen sind der nachstehend genannten Stelle indessen auf Papier vorzulegen, entweder durch Einsendung per Post oder durch persönliche Abgabe. Kann eine interessierte Partei ihre Beiträge und Anträge aus den in Artikel 18 Absatz 2 der Grundverordnung genannten Gründen nicht elektronisch übermitteln, muss sie die Kommission hierüber unverzüglich in Kenntnis setzen. Weiterführende Informationen zum Schriftwechsel mit der Kommission können die interessierten Parteien der entsprechenden Webseite des Internet-Auftritts der Generaldirektion Handel entnehmen: http://ec.europa.eu/trade/tackling-unfair-trade/trade-defence. Alle auf vertraulicher Basis übermittelten schriftlichen Beiträge der interessierten Parteien, einschließlich der in dieser Verordnung angeforderten Informationen, ausgefüllten Fragebogen und Schreiben, müssen den Vermerk „Limited“ (zur eingeschränkten Verwendung) (7) tragen und nach Artikel 19 Absatz 2 der Grundverordnung zusammen mit einer nichtvertraulichen Zusammenfassung vorgelegt werden, die den Vermerk „For inspection by interested parties“ (zur Einsichtnahme durch interessierte Parteien) trägt.
Anschrift der Kommission:
Europäische Kommission
Generaldirektion Handel
Direktion H
Büro N105 4/92
1049 Bruxelles/Brussel
BELGIQUE/BELGIË
Kontakt:
Mailbox für das Dossier: TRADE-STEEL-FAST-13-A@ec.europa.eu
Fax +32 22984139
Artikel 4
Diese Verordnung tritt am Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt gemäß den Verträgen unmittelbar in den Mitgliedstaaten.
Brüssel, den 13. Juni 2012


Input:
ROZHODNUTIE KOMISIE
zo 7. decembra 2011
týkajúce sa Usmernenia o združenej registrácii v EÚ, registrácii organizácií pre tretie krajiny a globálnej registrácii podľa nariadenia (ES) č. 1221/2009 Európskeho parlamentu a Rady o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS)
[oznámené pod číslom K(2011) 8896]
(Text s významom pre EHP)
(2011/832/EÚ)
EURÓPSKA KOMISIA,
so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
so zreteľom na nariadenie (ES) č. 1221/2009 Európskeho parlamentu a Rady z 25. novembra 2009 o dobrovoľnej účasti organizácií v schéme Spoločenstva pre environmentálne manažérstvo a audit (EMAS) (1), a najmä na jeho článok 3 a článok 46 ods. 4,
keďže:
(1)
nariadením (ES) č. 1221/2009 sa ustanovuje možnosť, aby sa organizácie, ktoré majú pracoviská nachádzajúce sa v jednom alebo vo viacerých členských štátoch alebo v tretích krajinách, registrovali v systéme EMAS;
(2)
spoločnosti a ostatné organizácie s pracoviskami nachádzajúcimi sa v rôznych členských štátoch alebo tretích krajinách, by mali dostať ďalšie informácie a usmernenie o možnostiach registrovať sa v EMAS;
(3)
opatrenia ustanovené v tomto nariadení sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného podľa článku 49 nariadenia (ES) č. 1221/2009,
PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
Článok 1
Na účely článku 46 ods. 4 a s cieľom poskytnúť dodatočné vysvetľujúce informácie k článku 3 nariadenia (ES) č. 1221/2009 Komisia prijíma toto usmernenie o združenej registrácii v EÚ, registrácii organizácií z tretích krajín a globálnej registrácii v schéme EMAS.
Článok 2
Toto rozhodnutie je určené členským štátom.
V Bruseli 7. decembra 2011


Input:
KOMISIJAS ĪSTENOŠANAS REGULA (ES) Nr. 1203/2011
(2011. gada 18. novembris)
par atsevišķu preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1987. gada 23. jūlija Regulu (EEK) Nr. 2658/87 par tarifu un statistikas nomenklatūru un kopējo muitas tarifu (1) un jo īpaši tās 9. panta 1. punkta a) apakšpunktu,
tā kā:
(1)
Lai nodrošinātu Regulai (EEK) Nr. 2658/87 pievienotās kombinētās nomenklatūras vienveidīgu piemērošanu, ir jāpieņem noteikumi par šīs regulas pielikumā minēto preču klasifikāciju.
(2)
Regulā (EEK) Nr. 2658/87 ir izklāstīti vispārīgie kombinētās nomenklatūras interpretācijas noteikumi. Minētie noteikumi attiecas arī uz jebkuru citu nomenklatūru, kas pilnīgi vai daļēji balstās uz KN vai pievieno tai papildu apakšnodaļas un ir izveidota ar īpašiem Savienības noteikumiem, lai piemērotu tarifu vai citus pasākumus, kas saistīti ar preču tirdzniecību
(3)
Šīs regulas pielikuma tabulas 1. ailē aprakstītās preces saskaņā ar minētajiem vispārīgajiem noteikumiem jāklasificē saskaņā ar minētās tabulas 2. ailē norādīto KN kodu atbilstīgi 3. ailē noteiktajam pamatojumam
(4)
Ir lietderīgi noteikt, ka saistošo izziņu par tarifu, ko attiecībā uz preču klasifikāciju kombinētajā nomenklatūrā izdevušas dalībvalstu muitas iestādes, bet kas neatbilst šīs regulas noteikumiem, izziņas turētājs var turpināt izmantot trīs mēnešus saskaņā ar 12. panta 6. punktu Padomes 1992. gada 12. oktobra Regulā (EEK) Nr. 2913/92 par Kopienas Muitas kodeksa izveidi (2).
(5)
Šajā regulā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Muitas kodeksa komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO REGULU.
1. pants
Pielikuma tabulas 1. ailē aprakstītās preces kombinētajā nomenklatūrā klasificē ar tabulas 2. ailē norādīto KN kodu.
2. pants
Saistošo izziņu par tarifu, ko izdevušas dalībvalstu muitas iestādes, bet kas neatbilst šīs regulas noteikumiem, saskaņā ar Regulas (EEK) Nr. 2913/92 12. panta 6. punktu var turpināt izmantot trīs mēnešus.
3. pants
Šī regula stājas spēkā divdesmitajā dienā pēc tās publicēšanas Eiropas Savienības Oficiālajā Vēstnesī.
Šī regula uzliek saistības kopumā un ir tieši piemērojama visās dalībvalstīs.
Briselē, 2011. gada 18. novembrī