Input:
REGLAMENTO DE EJECUCIÓN (UE) No 1380/2011 DE LA COMISIÓN
de 21 de diciembre de 2011
por el que se modifica el Reglamento (CE) no 798/2008 por lo que se refiere a las condiciones específicas de las ratites reproductoras y de renta
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Vista la Directiva 2009/158/CE del Consejo, de 30 de noviembre de 2009, relativa a las condiciones de policía sanitaria que regulan los intercambios intracomunitarios y las importaciones de aves de corral y de huevos para incubar procedentes de terceros países (1), y, en particular, su artículo 25, apartado 1, letra b),
Considerando lo siguiente:
(1)
El anexo VIII del Reglamento (CE) no 798/2008 de la Comisión, de 8 de agosto de 2008, por el que se establece una lista de terceros países, territorios, zonas o compartimentos desde los cuales están permitidos la importación en la Comunidad o el tránsito por la misma de aves de corral y productos derivados, junto con los requisitos de certificación veterinaria (2), establece las condiciones específicas por las que se rigen las importaciones de aves de corral reproductoras y de renta distintas de las ratites, de huevos para incubar y de pollitos de un día distintos de los de ratite.
(2)
La sección II, punto 2, de dicho anexo establece que, en caso de que los pollitos de un día no se críen en el Estado miembro que haya importado los huevos para incubar, estos se transportarán directamente a su destino final y se mantendrán allí un mínimo de tres semanas a contar desde la fecha de su nacimiento. Este requisito queda reflejado en la parte I del correspondiente modelo de certificado veterinario de los pollitos de un día que figura en el anexo IV de la Directiva 2009/158/CE.
(3)
El anexo IX del Reglamento (CE) no 798/2008 establece las condiciones específicas por las que se rigen las importaciones de ratites reproductoras y de renta, de sus huevos para incubar y de sus pollitos de un día. Actualmente, dichas condiciones específicas no incluyen a propósito de las ratites ninguna disposición análoga a la referente a las aves de corral que figura en la sección II, punto 2, del anexo VIII de dicho Reglamento.
(4)
La experiencia adquirida con la aplicación de dicha disposición sobre las aves de corral demuestra la conveniencia de ampliar su ámbito de aplicación a los pollitos de ratites de un día.
(5)
Procede, pues, modificar en consecuencia el Reglamento (CE) no 798/2008.
(6)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
En el anexo IX, sección II, del Reglamento (CE) no 798/2008, el punto 3 se sustituye por el texto siguiente:
«3.
Las ratites que hayan nacido de huevos para incubar importados se mantendrán en la incubadora-nacedora un mínimo de tres semanas a contar desde la fecha de su nacimiento o un mínimo de tres semanas en los establecimientos a los que hayan sido enviadas una vez nacidas.
Si los pollitos de ratites de un día no se crían en el Estado miembro que haya importado los huevos para incubar, se transportarán directamente a su destino final [tal como se especifica en los puntos I.10 y I.11 del modelo 2 de certificado sanitario que figura en el anexo IV de la Directiva 2009/158/CEE del Consejo (3)] y se mantendrán allí un mínimo de tres semanas a contar desde de la fecha de su eclosión.
Artículo 2
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
Será aplicable a partir del 1 de febrero de 2012.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 21 de diciembre de 2011.


Input:
РЕГЛАМЕНТ (ЕС) № 1152/2010 НА КОМИСИЯТА
от 8 декември 2010 година
за изменение, с цел адаптиране към научно-техническия прогрес, на Регламент (ЕО) № 440/2008 за определяне на методи за изпитване в съответствие с Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета за регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH)
(текст от значение за ЕИП)
ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
като взе предвид Регламент (ЕО) № 1907/2006 на Европейския парламент и на Съвета от 18 декември 2006 г. относно регистрацията, оценката, разрешаването и ограничаването на химикали (REACH), за създаване на Европейска агенция по химикали, за изменение на Директива 1999/45/ЕО и за отмяна на Регламент (ЕИО) № 793/93 на Съвета и Регламент (ЕО) № 1488/94 на Комисията, както и на Директива 76/769/ЕИО на Съвета и директиви 91/155/ЕИО, 93/67/ЕИО, 93/105/ЕО и 2000/21/ЕО на Комисията (1), и по-специално на член 13, параграф 3 от него,
като има предвид, че:
(1)
Регламент (ЕО) № 440/2008 на Комисията (2) съдържа методите за изпитване за целите на определянето на физикохимичните свойства, токсичността и екотоксичността на вещества, които методи да бъдат използвани за целите на Регламент (ЕО) № 1907/2006.
(2)
Необходимо е да се актуализира Регламент (ЕО) № 440/2008, като бъдат включени приоритетно два нови метода in vitro за изпитване за дразнещо действие върху очите, приети наскоро от Организацията за икономическо сътрудничество и развитие (ОИСР), с цел да се постигне намаление на броя на животните, използвани с експериментална цел, съобразно с Директива 86/609/ЕИО на Съвета от 24 ноември 1986 г. за сближаване на законовите, подзаконовите и административни разпоредби на държавите-членки по отношение на защитата на животни, които са използвани за експериментални и други научни цели (3). Проведени са консултации със заинтересовани страни по настоящия проектодокумент.
(3)
Следователно Регламент (ЕО) № 440/2008 следва да бъде съответно изменен.
(4)
Мерките, предвидени в настоящия регламент, са в съответствие със становището на Комитета, създаден съгласно член 133 на Регламент (ЕО) № 1907/2006,
ПРИЕ НАСТОЯЩИЯ РЕГЛАМЕНТ:
Член 1
В Част Б на Приложението към Регламент (ЕО) № 440/2008 се добавят глави Б.47 и Б.48, формулирани в приложението към настоящия регламент.
Член 2
Настоящият регламент влиза в сила на третия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави-членки.
Съставено в Брюксел на 8 декември 2010 година.


Input:
REGLAMENTO (UE) No 1131/2011 DE LA COMISIÓN
de 11 de noviembre de 2011
por el que se modifica el anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo en lo que respecta a los glucósidos de esteviol
(Texto pertinente a efectos del EEE)
LA COMISIÓN EUROPEA,
Visto el Tratado de Funcionamiento de la Unión Europea,
Visto el Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo, de 16 de diciembre de 2008, sobre aditivos alimentarios (1), y, en particular, su artículo 10 y su artículo 30, apartado 5,
Considerando lo siguiente:
(1)
El Reglamento (CE) no 1333/2008 establece una lista de aditivos alimentarios de la Unión autorizados para ser utilizados en alimentos, y las condiciones de dicha utilización.
(2)
La Autoridad Europea de Seguridad Alimentaria (en lo sucesivo, «la Autoridad») evaluó la seguridad de los glucósidos de esteviol extraídos de las hojas de la planta Stevia rebaudiana Bertoni como edulcorante y emitió un dictamen al respecto el 10 de marzo de 2010 (2). La Autoridad estableció una ingesta diaria admisible de glucósidos de esteviol, expresados como equivalentes de esteviol, de 4 mg/kg de peso corporal al día. Según unas estimaciones prudentes de la exposición a los glucósidos de esteviol, tanto en adultos como en niños, es probable que se supere dicha ingesta en la dosis máxima propuesta.
(3)
Teniendo en cuenta la conclusión de la Autoridad, los solicitantes revisaron los usos propuestos y los sometieron en septiembre de 2010 de nuevo a su consideración. En enero de 2011 la Autoridad publicó un informe sobre la nueva evaluación de la exposición (3). A pesar de haberse revisado los usos iniciales, la conclusión fue muy similar: es probable que los grandes consumidores de productos que contengan glucósidos de esteviol, ya sean adultos o niños, superen la ingesta diaria admisible. Los productos que contribuyen principalmente a la exposición total anticipada a los glucósidos de esteviol son las bebidas no alcohólicas aromatizadas.
(4)
Si bien se requieren en el mercado productos nuevos de valor energético reducido, el uso de los glucósidos de esteviol como edulcorante debe autorizarse a unas dosis máximas adecuadas. Teniendo en cuenta la contribución potencial tan importante que tienen las bebidas no alcohólicas aromatizadas a la ingesta de glucósidos de esteviol, debe disminuirse la dosis permitida de este aditivo en dichas bebidas respecto a las dosis propuestas anteriormente por la Autoridad.
(5)
La Comisión pedirá a los productores y a los usuarios de glucósidos de esteviol información sobre la utilización real de este aditivo alimentario después de su autorización. La Comisión facilitará dicha información a los Estados miembros. Si es necesario, pedirá asimismo a la Autoridad que evalúe de forma más precisa la exposición a este aditivo, teniendo en cuenta los usos reales de los glucósidos de esteviol en las diversas subcategorías de alimentos y el consumo de alimentos normales en contraposición con alimentos de valor energético reducido.
(6)
La Autoridad expresó en su dictamen la ingesta diaria admisible de glucósidos de esteviol como equivalentes de esteviol. También la exposición en la dieta a los glucósidos de esteviol se expresó como equivalentes de esteviol. Por tanto, es conveniente que la dosis máxima permitida se exprese como equivalentes de esteviol. La dosis máxima de glucósidos de esteviol se expresa como la suma de todos los glucósidos de esteviol mencionados en las especificaciones, que pueden convertirse en equivalentes de esteviol utilizando los factores de conversión citados en las especificaciones.
(7)
Las medidas previstas en el presente Reglamento se ajustan al dictamen del Comité permanente de la cadena alimentaria y de sanidad animal y ni el Parlamento Europeo ni el Consejo se han opuesto a ellas.
HA ADOPTADO EL PRESENTE REGLAMENTO:
Artículo 1
Modificación del Reglamento (CE) no 1333/2008
El anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 queda modificado con arreglo a lo dispuesto en el anexo del presente Reglamento.
Artículo 2
Disposición transitoria
No obstante lo dispuesto en el artículo 2, apartado 1, del Reglamento (UE) no 1129/2011 de la Comisión, de 11 de noviembre de 2011 por el que se modifica el anexo II del Reglamento (CE) no 1333/2008 del Parlamento Europeo y del Consejo mediante el establecimiento de una lista de aditivos alimentarios de la Unión (4), las entradas en la parte B y en la parte E de dicho anexo relativas a los glucósidos de esteviol (E 960) se aplicarán a partir de la fecha de entrada en vigor del presente Reglamento.
Artículo 3
El presente Reglamento entrará en vigor el vigésimo día siguiente al de su publicación en el Diario Oficial de la Unión Europea.
El presente Reglamento será obligatorio en todos sus elementos y directamente aplicable en cada Estado miembro.
Hecho en Bruselas, el 11 de noviembre de 2011.


Input:
REGOLAMENT TA’ IMPLIMENTAZZJONI TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 409/2011
tas-27 ta’ April 2011
li jemenda r-Regolament (KE) Nru 619/2008 li jiftaħ sejħa permanenti għall-offerti għar-rifużjonijiet tal-esportazzjoni għal ċerti prodotti tal-ħalib
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 1234/2007 tat-22 ta’ Ottubru 2007 li jistabbilixxi organizzazzjoni komuni ta’ swieq agrikoli u dwar dispożizzjonijiet speċifiċi għal ċerti prodotti agrikoli (ir-Regolament Waħdieni dwar l-OKS) (1), u b'mod partikolari l-Artikolu 161(3), l-Artikolu 164(2)(b) u l-Artikolu 170 flimkien mal-Artikolu 4 tiegħu,
Billi:
(1)
Ir-Regolament tal-Kummissjoni (KE) Nru 619/2008 (2) fetaħ sejħa permanenti għall-offerti għar-rifużjonijiet tal-esportazzjoni għall-butir naturali fi blokki bil-kodiċi tal-prodott ex ex 0405 10 19 9700, iż-żejt tal-butir f'kontenituri bil-kodiċi tal-prodott ex ex 0405 90 10 9000 u t-trab tal-ħalib xkumat bil-kodiċi tal-prodott ex ex 0402 10 19 9000 kif ukoll stabbilixxa r-regoli tal-proċedura. b'mod partikolari, jipprevedi perjodi għall-offerti li matulhom jistgħu jitressqu l-offerti.
(2)
Sabiex jirreaġixxi aħjar għad-deterjorazzjoni tas-suq tal-ħalib li seħħet fil-bidu tal-2009, ir-Regolament (KE) Nru 619/2008 ġie emendat sabiex jipprovdi żewġ perjodi tal-offerti fix-xahar. It-titjib sustanzjali tas-sitwazzjoni tas-suq minn dak iż-żmien tippermetti li l-għadd ta’ perjodi tal-offerti jerġa' jiġi stipulat għal darba fix-xahar.
(3)
Ir-Regolament (KE) Nru 619/2008 għalhekk għandu jiġi emendat skont dan.
(4)
Il-miżuri stipulati f'dan ir-Regolament huma skont l-opinjoni tal-Kumitat ta’ Ġestjoni għall-Organizzazzjoni Komuni tas-Swieq Agrikoli,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Fl-Artikolu 4(2) tar-Regolament (KE) Nru 619/2008, il-kliem tad-daħla tat-tielet subparagrafu għandu jiġi ssostitwit b'dan li ġej:
“Kull perjodu tal-offerti għandu jagħlaq fis-13.00 (ħin ta’ Brussell) tat-tielet Tlieta tax-xahar bl-eċċezzjonijiet li ġejjin:”
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fit-tielet jum wara l-pubblikazzjoni tiegħu f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, is-27 ta’ April 2011.


Input:
KOMISSION PÄÄTÖS,
annettu 23 päivänä huhtikuuta 2012,
rautatiejärjestelmän yhteisten turvallisuustavoitteiden toisesta erästä
(tiedoksiannettu numerolla C(2012) 2084)
(ETA:n kannalta merkityksellinen teksti)
(2012/226/EU)
EUROOPAN KOMISSIO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon yhteisön rautateiden turvallisuudesta sekä rautatieyritysten toimiluvista annetun neuvoston direktiivin 95/18/EY ja rautateiden infrastruktuurikapasiteetin käyttöoikeuden myöntämisestä ja rautateiden infrastruktuurin käyttömaksujen perimisestä sekä turvallisuustodistusten antamisesta annetun direktiivin 2001/14/EY muuttamisesta 29 päivänä huhtikuuta 2004 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY (1) (rautatieturvallisuusdirektiivi) ja erityisesti sen 7 artiklan 3 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Komissio valtuutti direktiivin 2004/49/EY mukaisesti Euroopan rautatieviraston, jäljempänä ’virasto’, laatimaan luonnoksen yhteisiksi turvallisuustavoitteiksi ja niihin liittyviksi turvallisuusmenetelmiksi ajanjaksolle 2011-2015. Virasto on toimittanut yhteisten turvallisuustavoiteluonnosten toista erää koskevan suosituksensa komissiolle. Tämä päätös perustuu kyseiseen viraston suositukseen.
(2)
Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY 6 artiklassa tarkoitetun yhteisen turvallisuusmenetelmän hyväksymisestä turvallisuustavoitteiden saavuttamisen arviointia varten 5 päivänä kesäkuuta 2009 tehdyssä komission päätöksessä 2009/460/EY (2) vahvistetun menettelyn mukaisesti ja yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäisen ja toisen erän vahvistamiseksi direktiivin 2004/49/EY mukaisesti on tarpeen määrittää kvantitatiivisesti jäsenvaltioiden rautatiejärjestelmien nykyinen turvallisuustaso kansallisten viitearvojen avulla. Päätöksessä 2009/460/EY määritellään kansallinen viitearvo vertailuarvoksi, joka ilmoittaa kussakin jäsenvaltiossa suurimman hyväksyttävän riskitason kunkin rautateiden riskiluokan osalta. Kuitenkin jos kansallinen viitearvo on menettelyn perusteella laskettua vastaavaa yhteistä turvallisuustavoitetta korkeampi, jäsenvaltion suurin hyväksyttävä riskitaso on kansallisista viitearvoista päätöksen 2009/460/EY liitteessä olevassa 2.2 kohdassa vahvistetun menettelyn mukaisesti johdettu vastaava yhteinen turvallisuustavoite.
(3)
Vuosien 2004-2007 tietojen perusteella laskettujen yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäistä erää koskevat arvot vahvistettiin Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiivin 2004/49/EY 7 artiklassa tarkoitetuista yhteisistä turvallisuustavoitteista 19 päivänä heinäkuuta 2010 annetussa komission päätöksessä 2010/409/EU (3).
(4)
Direktiivissä 2004/49/EY säädetään yhteisten turvallisuustavoitteiden toisesta erästä, jonka on määrä perustua yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäisestä erästä ja niiden täytäntöönpanosta saatuihin kokemuksiin. Niillä on käsiteltävä mahdollisia painopistealueita, joilla turvallisuutta on edelleen parannettava. Yhteisten turvallisuustavoitteiden toisen erän arvot on laskettu niiden vuosia 2004-2009 koskevien tietojen perusteella, jotka jäsenvaltiot ovat toimittaneet Eurostatille rautatieliikenteen tilastoista 16 päivänä joulukuuta 2002 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EY) N:o 91/2003 (4) mukaisesti. Ne on laskettu päätöksen 2009/460/EY liitteessä olevassa 2.1.1 ja 2.3.1 kohdassa vahvistettua menettelyä käyttäen.
(5)
Koska yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäinen erä julkaistiin heinäkuussa 2010, ei ole ollut tarpeeksi aikaa kerätä riittävästi kokemusta riskiluokkien muuttamiseksi. Näin ollen riskiluokat pysyvät samoina kuin yhteisten turvallisuustavoitteiden ensimmäisessä erässä. Rautatieliikenteen onnettomuuksien ja kuolonuhrien määrän perusteella kuitenkin kaksi tärkeintä riskiluokkaa ovat rautatiealuetta luvattomasti käyttävät henkilöt (60 prosenttia kuolonuhreista) ja tasoristeyksen käyttäjät (29 prosenttia kuolonuhreista).
(6)
Yhteisten turvallisuustavoitteiden toisen erän arvot koskevat koko unionin rautatiejärjestelmää. Ei ole käytettävissä tietoja, joilla voitaisiin laskea yhteiset turvallisuustavoitteet rautatiejärjestelmän eri osille direktiivin 2004/249/EY 3 artiklan e alakohdassa tarkoitetulla tavalla. Kyseisessä säännöksessä määritellään yhteiset turvallisuustavoitteet turvallisuuden tasoksi, joka on vähintään saavutettava rautatiejärjestelmän (kuten tavanomaisen rautatiejärjestelmän, suurten nopeuksien rautatiejärjestelmän, pitkien rautatietunnelien tai yksinomaan tavaraliikenteeseen tarkoitettujen ratojen) eri osissa ja koko järjestelmässä ja joka määritellään hyväksyttävää riskitasoa koskevina perusteina. Yhteisten turvallisuustavoitteiden laatiminen kyseisille rautatiejärjestelmän osille ei tällä hetkellä ole toteutettavissa, koska jäsenvaltioissa käytössä olevien rautatiejärjestelmän osien turvallisuustasosta ei ole olemassa yhdenmukaistettuja, luotettavia tietoja. On kuitenkin tarkoituksenmukaista hyväksyä yhteisten turvallisuustavoitteiden toinen erä.
(7)
Tästä syystä päätös 2010/409/EU olisi korvattava tällä päätöksellä.
(8)
Tässä päätöksessä säädetyt toimenpiteet ovat direktiivin 2004/49/EY 27 artiklan 1 kohdassa tarkoitetun komitean lausunnon mukaiset,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN PÄÄTÖKSEN:
1 artikla
Kohde ja määritelmät
Tällä päätöksellä vahvistetaan rautatiejärjestelmän yhteisten turvallisuustavoitteiden toinen erä direktiivin 2004/49/EY ja päätöksen 2009/460/EY mukaisesti.
Tässä päätöksessä sovelletaan direktiivin 2004/49/EY, asetuksen (EY) N:o 91/2003 ja päätöksen 2009/460/EY määritelmiä.
2 artikla
Kansalliset viitearvot
Jäsenvaltioita sekä yhteisten turvallisuustavoitteiden laskemisessa käytettyjä eri riskiluokkia koskevat kansalliset viitearvot vahvistetaan liitteessä olevassa 1 osassa.
3 artikla
Yhteiset turvallisuustavoitteet
Eri riskiluokkien yhteisten turvallisuustavoitteiden toisen erän arvot, jotka koskevat koko rautatiejärjestelmää, vahvistetaan liitteessä olevassa 2 osassa.
4 artikla
Kumoaminen
Kumotaan päätös 2010/409/EU.
5 artikla
Osoitus
Tämä päätös on osoitettu kaikille jäsenvaltioille.
Tehty Brysselissä 23 päivänä huhtikuuta 2012.


Input:
REGULAMENTUL (UE) NR. 257/2011 AL COMISIEI
din 16 martie 2011
de modificare a Regulamentului (CE) nr. 616/2007 privind deschiderea și gestionarea contingentelor tarifare comunitare în sectorul cărnii de pasăre originare din Brazilia, Thailanda și din alte țări terțe
COMISIA EUROPEANĂ,
având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,
având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului din 22 octombrie 2007 de instituire a unei organizări comune a piețelor agricole și privind dispoziții specifice referitoare la anumite produse agricole („Regulamentul unic OCP”) (1), în special articolul 144 alineatul (1) și articolul 148, coroborat cu articolul 4,
având în vedere Decizia 2007/360/CE a Consiliului din 29 mai 2007 privind încheierea de acorduri sub forma unor procese-verbale agreate între Comunitatea Europeană și Republica Federativă a Braziliei și între Comunitatea Europeană și Regatul Thailandei în temeiul articolului XXVIII din Acordul General pentru Tarife și Comerț 1994 (GATT 1994), referitoare la modificarea concesiilor privind carnea de pasăre (2), în special articolul 2,
întrucât:
(1)
În conformitate cu articolul 130 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 1234/2007, importurile în Uniune trebuie gestionate prin intermediul licențelor de import. Cu toate acestea, pentru a se evita acțiunile speculative care ar putea denatura fluxul importurilor, este oportun să se gestioneze contingentele deschise prin Regulamentul (CE) nr. 616/2007 al Comisiei (3) cu numărul de ordine 09.4215 și grupa 5 alocate Thailandei prin atribuirea de drepturi de import într-o primă etapă și prin eliberarea de licențe de import într-o etapă ulterioară, după cum se prevede la articolul 6 alineatul (3) din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 al Comisiei din 31 august 2006 de stabilire a normelor comune pentru administrarea contingentelor tarifare de import pentru produsele agricole gestionate printr-un sistem de licențe de import (4).
(2)
Trebuie să se stabilească noile condiții de atribuire a drepturilor de import și de eliberare ulterioară a licențelor de import pentru contingentul respectiv, în ceea ce privește eligibilitatea solicitanților și repartizarea volumelor importate pentru perioada contingentară prevăzută la articolul 1 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 616/2007.
(3)
Pentru a evita activitățile speculative și a garanta că drepturile de import sunt atribuite adevăraților importatori, este esențial să se stabilească la un nivel adecvat cantitatea de referință istorică de carne de pasăre importată, cantitate care condiționează aplicarea drepturilor de import.
(4)
În lumina noilor condiții aplicabile importurilor de produse originare din Thailanda, valoarea garanției aferente drepturilor și licențelor de import trebuie stabilită la un nivel adecvat, pentru a se asigura buna gestionare a contingentelor tarifare și accesul satisfăcător al operatorilor la acestea.
(5)
Pentru a-i obliga pe operatori să solicite licențe de import pentru toate drepturile de import alocate, este necesar să se prevadă că această obligație este o cerință principală în sensul Regulamentului (CEE) nr. 2220/85 al Comisiei din 22 iulie 1985 de stabilire a normelor comune de aplicare a regimului de garanții pentru produsele agricole (5).
(6)
Perioada de notificare stabilită de Regulamentul (CE) nr. 616/2007 pentru ca autoritățile naționale să notifice Comisiei cantitățile pentru care s-au eliberat licențe este programată la un interval mare de timp față de momentul eliberării. Prin urmare, pentru o bună gestionare a contingentului este de preferat ca această perioadă de notificare să fie devansată.
(7)
Pentru a permite operatorilor și autorităților competente să se obișnuiască cu noua gestionare a grupei 5, este oportun să se amâne, din aprilie 2011 în mai 2011, perioada de timp în care se depun cererile pentru drepturi de import pentru prima subperioadă care începe la 1 iulie 2011.
(8)
Prin urmare, Regulamentul (CE) nr. 616/2007 trebuie modificat în consecință.
(9)
Întrucât următoarea perioadă contingentară începe la 1 iulie 2011, prezentul regulament trebuie să se aplice de la această dată.
(10)
Comitetul de gestionare a organizării comune a piețelor agricole nu a emis niciun aviz în termenul stabilit de președinte,
ADOPTĂ PREZENTUL REGULAMENT:
Articolul 1
Regulamentul (CE) nr. 616/2007 se modifică după cum urmează:
1.
La articolul 3 se adaugă următorul alineat:
„(3) Cantitățile anuale stabilite pentru grupa 5 se administrează prin atribuirea de drepturi de import într-o primă etapă și prin eliberarea de licențe de import într-o etapă ulterioară.”
2.
Articolele 4, 5 și 6 se înlocuiesc cu următorul text:
„Articolul 4
(1) Pentru aplicarea articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 în ceea ce privește grupele altele decât grupa 5, în momentul prezentării primei cereri referitoare la o anumită perioadă contingentară, solicitantul unei licențe de import furnizează dovada că a importat, în timpul fiecăreia dintre cele două perioade menționate la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006, cel puțin 50 de tone de produse incluse în anexa I partea XX la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 al Consiliului (6) sau de preparate de la codul NC 0210 99 39.
Pentru aplicarea articolului 5 din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 în ceea ce privește grupa 5, în momentul prezentării primei cereri pentru un anumit an contingentar, solicitantul de drepturi de import furnizează dovada că a importat, în timpul fiecăreia dintre cele două perioade menționate la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006, cel puțin 250 de tone de produse incluse în anexa I partea XX la Regulamentul (CE) nr. 1234/2007 sau de preparate de la codul NC 0210 99 39.
Cererea de licență trebuie să menționeze doar un singur număr de ordine dintre cele prevăzute la anexa I la respectivul regulament.
(2) Prin derogare de la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006 și de la alineatul (1) primul paragraf din prezentul articol, în momentul prezentării primei sale cereri referitoare la perioada contingentară dată, solicitantul unei licențe de import poate furniza dovada că a transformat, în timpul fiecăreia dintre cele două perioade menționate la articolul 5 din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006, cel puțin 1 000 de tone de carne de pasăre de la codurile NC 0207 sau 0210 în preparate din carne de pasăre de la codul 1602 prevăzute de Regulamentul (CEE) nr. 1234/2007 sau în preparate omogenizate de la codul NC 1602 10 00 care nu conțin alt tip de carne decât cea de pasăre.
În scopul prezentului alineat, prin «transformator» se înțelege orice persoană înscrisă în registrul național de TVA al statului membru în care este stabilită, care furnizează dovada activității de transformare sub forma oricărui document comercial care să fie acceptat de statul membru în cauză.
(3) O societate rezultată din fuzionarea unor societăți care dispun, fiecare, de cantități de referință importate își poate întemeia propria solicitare pe respectivele cantități.
(4) Prin derogare de la articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006, în ceea ce privește grupele 3, 6 și 8, fiecare solicitant poate prezenta mai multe cereri de licențe de import pentru produse din aceeași grupă în cazul în care aceste produse sunt originare din țări diferite. Cererile, separate pentru fiecare țară de origine, trebuie depuse în același timp la autoritatea competentă a unui stat membru. În ceea ce privește cantitatea maximă prevăzută la alineatul (5) din prezentul articol, acestea sunt considerate drept o singură cerere.
(5) Pentru alte grupe decât grupa 5, cererile de licență trebuie depuse pentru cel puțin 100 de tone și pentru cel mult 10 % din cantitatea disponibilă pentru contingentul respectiv în cursul perioadei sau subperioadei în cauză.
Cu toate acestea:
(a)
pentru grupele 2 și 3, cererile de licență sau de drepturi de import pot fi depuse pentru cel mult 5 % din cantitatea disponibilă pentru contingentul respectiv în cursul perioadei sau subperioadei în cauză;
(b)
pentru grupele 3, 6 și 8, cantitatea minimă pentru care trebuie depusă cererea de licență este redusă la 10 tone.
Pentru grupa 5, cererile de drepturi de import trebuie depuse pentru cel puțin 100 de tone și pentru cel mult 10 % din cantitatea disponibilă pentru contingentul respectiv în cursul subperioadei în cauză.
(6) Cu excepția grupelor 3, 6 și 8, licențele implică obligația importului din țara menționată. Pentru grupele afectate de această obligație, țara de origine se indică în căsuța 8 din cererea de licență și din licență, iar mențiunea «da» se marchează cu o cruciuliță.
(7) Cererea de licență și licența cuprind, în căsuța 20, una dintre mențiunile care figurează în anexa II partea A.
Licența cuprinde, în căsuța 24, una dintre mențiunile care figurează în anexa II partea B.
Licențele pentru grupele 3 și 6 cuprind, în căsuța 24, una dintre mențiunile care figurează în anexa II partea C.
Licențele pentru grupa 8 cuprind, în căsuța 24, una dintre mențiunile care figurează în anexa II partea D.
Articolul 5
(1) Cererile de drepturi de import pentru grupa 5 și cererile de licență de import pentru celelalte grupe pot fi depuse numai în primele șapte zile din cea de-a treia lună precedentă fiecărei subperioade sau, pentru grupa 3, în primele șapte zile din cea de-a treia lună precedentă perioadei contingentare.
Totuși, cererile de drepturi de import pentru grupa 5 pentru subperioada care începe la 1 iulie 2011 pot fi depuse numai în primele șapte zile din luna mai 2011.
(2) În momentul depunerii unei cereri de licență pentru alte grupe decât grupa 5, se depune o garanție de 50 EUR per 100 de kilograme. Totuși, pentru cererile de licență referitoare la grupele 1, 4 și 7, garanția se fixează la 10 EUR per 100 de kilograme, iar pentru cererile de drepturi de import pentru grupa 5 garanția se fixează la 6 EUR per 100 de kilograme.
(3) Statele membre comunică Comisiei, cel târziu în a 14-a zi a lunii în care sunt depuse cererile, cantitățile totale cerute pentru fiecare grupă în funcție de origine și exprimate în kilograme.
(4) Drepturile de import se acordă și licențele se emit din a 23-a zi a lunii în care sunt depuse cererile până cel târziu în ultima zi a lunii respective. Drepturile de import sunt valabile începând cu prima zi a subperioadei pentru care s-a depus cererea până la data de 30 iunie din aceeași perioadă de import și nu pot fi transferate.
(5) Pentru grupa 5, cererile de licențe de import nu pot fi prezentate decât în statul membru unde solicitantul a depus cererea de drepturi de import și a obținut aceste drepturi. Pentru această grupă, licențele se eliberează la cererea și în numele operatorului care a obținut drepturile de import.
Pentru grupa 5, în momentul eliberării licenței de import, operatorul constituie o garanție de 75 EUR per 100 de kilograme. Fiecare licență de import eliberată are ca rezultat o reducere corespunzătoare a drepturilor de import obținute și eliberarea proporțională, fără întârziere, a garanției constituite în conformitate cu alineatul (2).
(6) Cererile de licențe de import acoperă întreaga cantitate de drepturi de import alocată. Această obligație este o cerință principală în sensul articolului 20 alineatul (2) din Regulamentul (CEE) nr. 2220/85 al Comisiei (7).
Articolul 6
(1) Prin derogare de la articolul 11 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006, statele membre notifică Comisiei:
(a)
până cel târziu în a zecea zi a lunii următoare celei în care s-au depus cererile, cantitățile pentru care s-au eliberat licențe pentru toate grupele, cu excepția grupei 5;
(b)
până cel târziu în a zecea zi a lunii următoare fiecărei subperioade, cantitățile pentru care s-au eliberat licențe în timpul subperioadei respective pentru grupa 5.
(2) Statele membre notifică Comisiei, înainte de sfârșitul celei de-a patra luni următoare sfârșitului fiecărei perioade anuale, cantitățile puse efectiv în liberă circulație în temeiul prezentului regulament pe parcursul perioadei în cauză.
(3) Prin derogare de la articolul 11 alineatul (1) al doilea paragraf din Regulamentul (CE) nr. 1301/2006, statele membre notifică Comisiei cantitățile acoperite de licențele de import care nu au fost utilizate sau au fost parțial utilizate, corespunzând diferenței dintre cantitățile înscrise în licențele de import pe verso și cantitățile pentru care acestea au fost eliberate:
(a)
prima dată împreună cu notificările menționate la articolul 5 alineatul (3) din prezentul regulament referitoare la cererile depuse pentru ultima subperioadă a perioadei contingentare anuale;
(b)
a doua și ultima dată înainte de sfârșitul celei de-a patra luni de după sfârșitul fiecărei perioade anuale, în privința cantităților care nu au fost notificate la momentul primei notificări prevăzute la litera (a).
Pentru grupa 3, notificarea menționată la primul paragraf litera (a) nu se aplică.
(4) Cantitățile menționate la alineatele (1) și (3) sunt exprimate în kilograme și defalcate pe grupe. Cantitățile menționate la alineatul (2) sunt exprimate în kilograme și defalcate pe grupe și origine.
3.
La articolul 7, alineatul (1) se modifică după cum urmează:
(a)
al doilea paragraf se elimină;
(b)
se adaugă următorul paragraf:
„Totuși, pentru grupa 5, valabilitatea licențelor de import este de 15 zile lucrătoare începând cu data de eliberare efectivă a licenței, în conformitate cu articolul 22 alineatul (2) din Regulamentul (CE) nr. 376/2008 al Comisiei (8). Drepturile de import sunt valabile începând cu prima zi a subperioadei pentru care s-a depus cererea până la data de 30 iunie din aceeași perioadă contingentară.
Articolul 2
Prezentul regulament intră în vigoare în a șaptea zi de la data publicării în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene.
Prezentul regulament se aplică începând cu perioada contingentară care debutează la 1 iulie 2011.
Prezentul regulament este obligatoriu în toate elementele sale și se aplică direct în statele membre.
Adoptat la Bruxelles, 16 martie 2011.


Input:
ROZPORZĄDZENIE KOMISJI (UE) NR 473/2012
z dnia 4 czerwca 2012 r.
zmieniające załącznik III do rozporządzenia (WE) nr 396/2005 Parlamentu Europejskiego i Rady w odniesieniu do najwyższych dopuszczalnych poziomów pozostałości spinetoramu (XDE-175) w określonych produktach oraz na ich powierzchni
(Tekst mający znaczenie dla EOG)
KOMISJA EUROPEJSKA,
uwzględniając Traktat o funkcjonowaniu Unii Europejskiej,
uwzględniając rozporządzenie (WE) nr 396/2005 Parlamentu Europejskiego i Rady z dnia 23 lutego 2005 r. w sprawie najwyższych dopuszczalnych poziomów pozostałości pestycydów w żywności i paszy pochodzenia roślinnego i zwierzęcego oraz na ich powierzchni, zmieniające dyrektywę Rady 91/414/EWG (1), w szczególności jego art. 18 ust. 4,
a także mając na uwadze, co następuje:
(1)
Najwyższe dopuszczalne poziomy pozostałości (NDP) spinetoramu (XDE-175) zostały określone w części A załącznika III do rozporządzenia (WE) nr 396/2005.
(2)
Zgodnie z art. 53 rozporządzenia Parlamentu Europejskiego i Rady (WE) nr 1107/2009 z dnia 21 października 2009 r. dotyczącego wprowadzania do obrotu środków ochrony roślin i uchylającego dyrektywy Rady 79/117/EWG i 91/414/EWG (2), Francja powiadomiła Komisję w dniu 11 maja 2012 r. o czasowym zezwoleniu na wprowadzenie do obrotu środków ochrony roślin zawierających substancję czynną spinetoram (XDE-175) z powodu nieprzewidzianego wystąpienia Drosophila suzukii, którego to niebezpieczeństwa nie można było przewidzieć ani któremu nie można było zapobiec za pomocą innych rozsądnych działań. W rezultacie, zgodnie z art. 18 ust. 4 rozporządzenia (WE) nr 396/2005, Francja powiadomiła również pozostałe państwa członkowskie, Komisję oraz Europejski Urząd ds. Bezpieczeństwa Żywności, że zezwoliła na wprowadzanie do obrotu na swoim terytorium wiśni, malin i borówek amerykańskich zawierających pozostałości pestycydów przekraczające NDP. Obecnie te NDP zostały ustanowione na poziomie granicy oznaczalności w załączniku III do rozporządzenia (WE) nr 396/2005.
(3)
Francja przedłożyła Komisji odpowiednią ocenę ryzyka dla konsumentów i na tej podstawie zaproponowała czasowe NDP.
(4)
Europejski Urząd ds. Bezpieczeństwa Żywności (zwany dalej „Urzędem”) dokonał oceny przedłożonych danych i wydał oświadczenie (3) w sprawie bezpieczeństwa proponowanych czasowych NDP.
(5)
Urząd stwierdził, że jest mało prawdopodobne, aby zastosowanie spinetoramu (XDE-175) w sytuacji nadzwyczajnej na wiśniach, malinach i borówkach amerykańskich doprowadziło do narażenia konsumentów przekraczającego toksykologiczną wartość referencyjną, w związku z czym nie oczekuje się, że będzie stanowiło zagrożenie dla zdrowia publicznego.
(6)
Francja nie dostarczyła szczegółowych informacji dotyczących nadzorowanych doświadczeń polowych ani nie wypełniła oceny jakości dla tego rodzaju doświadczeń. Urząd musiał oprzeć swoje oświadczenie na założeniu, że nadzorowane doświadczenia polowe są właściwe i potwierdzają proponowane czasowe NDP. Aby móc zweryfikować poprawność tego założenia, Francja powinna jak najszybciej uaktualnić sprawozdanie z oceny.
(7)
Na podstawie oświadczenia Urzędu oraz po uwzględnieniu czynników istotnych dla rozpatrywanej kwestii stwierdzono, że odnośne zmiany NDP spełniają wymogi art. 18 ust. 4 rozporządzenia (WE) nr 396/2005.
(8)
Należy zatem odpowiednio zmienić rozporządzenie (WE) nr 396/2005.
(9)
Biorąc pod uwagę, że Francja dopuściła zastosowanie w sytuacji nadzwyczajnej środków ochrony roślin zawierających spinetoram oraz powstałą pilną potrzebę zagwarantowania wysokiego stopnia ochrony konsumentów, należy ustanowić NDP, stosując procedurę, o której mowa w art. 45 ust. 5 rozporządzenia (WE) nr 396/2005.
(10)
Środki przewidziane w niniejszym rozporządzeniu są zgodne z opinią Stałego Komitetu ds. Łańcucha Żywnościowego i Zdrowia Zwierząt,
PRZYJMUJE NINIEJSZE ROZPORZĄDZENIE:
Artykuł 1
W załączniku III do rozporządzenia (WE) nr 396/2005 wprowadza się zmiany zgodnie z załącznikiem do niniejszego rozporządzenia.
Artykuł 2
Niniejsze rozporządzenie wchodzi w życie następnego dnia po jego opublikowaniu w Dzienniku Urzędowym Unii Europejskiej.
Niniejsze rozporządzenie wiąże w całości i jest bezpośrednio stosowane we wszystkich państwach członkowskich.
Sporządzono w Brukseli dnia 4 czerwca 2012 r.


Input:
DURCHFÜHRUNGSVERORDNUNG (EU) Nr. 508/2012 DER KOMMISSION
vom 20. Juni 2012
zur Änderung der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 mit Durchführungsvorschriften zur Verordnung (EG) Nr. 834/2007 des Rates hinsichtlich der Regelung der Einfuhren von ökologischen/biologischen Erzeugnissen aus Drittländern
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Verordnung (EG) Nr. 834/2007 des Rates vom 28. Juni 2007 über die ökologische/biologische Produktion und die Kennzeichnung von ökologischen/biologischen Erzeugnissen und zur Aufhebung der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 (1), insbesondere auf Artikel 33 Absätze 2 und 3, Artikel 38 Buchstabe d und Artikel 40,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Angesichts der bisherigen Erfahrungen bei der Anwendung der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 der Kommission (2) ist die Veröffentlichung der Namen und Internetadressen der Kontrollbehörde(n) oder Kontrollstelle(n), die von der zuständigen Behörde für die Durchführung von Kontrollen im Drittland anerkannt wurde(n), für den Zweck dieser Verordnung ausreichend. Dennoch sollte weiterhin die Veröffentlichung der Codenummer der Behörde(n) oder Kontrollstelle(n) gefordert werden, die in dem Drittland für die Ausstellung der Bescheinigungen für die Einfuhr in die Europäische Union zuständig ist bzw. sind.
(2)
Angesichts der bisherigen Erfahrungen mit der Einführung des Äquivalenzsystems sollte ein im Hinblick auf die Gleichwertigkeit anerkanntes Drittland zunächst probeweise für drei Jahre in das Verzeichnis gemäß Artikel 7 der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 aufgenommen werden. Wenn dieses Land weiterhin die Anforderungen der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 und der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 erfüllt und der Kommission die erforderlichen Garantien vorlegt, sollte die Aufnahme in dieses Verzeichnis verlängert werden.
(3)
Zur Vermeidung von Störungen im internationalen Handel und zur Erleichterung des Übergangs von den Vorschriften der Verordnung (EWG) Nr. 2092/91 des Rates vom 24. Juni 1991 über den ökologischen Landbau und die entsprechende Kennzeichnung der landwirtschaftlichen Erzeugnisse und Lebensmittel (3) zu den Vorschriften der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 haben die Mitgliedstaaten gemäß Artikel 19 der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 größere Möglichkeiten, weiterhin den Einführern von Fall zu Fall Genehmigungen für das Inverkehrbringen von Erzeugnissen auf dem EU-Markt zu erteilen, bis die für das Funktionieren der neuen Einfuhrvorschriften erforderlichen Maßnahmen eingeführt worden sind. Diese Möglichkeit ist, in dem Maße, in dem das Länderverzeichnis gemäß Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 erstellt wird, schrittweise abzuschaffen.
(4)
Ist ein Drittland in der EU als gleichwertig anerkannt, so besteht für die Mitgliedstaaten keinerlei Notwendigkeit mehr, solche Genehmigungen zu erteilen.
(5)
Dennoch haben die Erfahrungen mit dem Äquivalenzsystem gezeigt, dass es aus technischen Gründen in manchen Fällen angezeigt ist, die Anerkennung eines Drittlandes auf bestimmte Erzeugniskategorien oder Erzeugnisse mit Ursprung in diesem Drittland zu begrenzen.
(6)
Deshalb sollte klargestellt werden, dass die Mitgliedstaaten bis zum 30. Juni 2014 solche Genehmigungen für Erzeugnisse erteilen können, die aus einem in Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 genannten Drittland eingeführt werden, wenn die betreffenden eingeführten Erzeugnisse nicht unter die für dieses Land aufgeführten Kategorien und/oder Ursprünge fallen.
(7)
Es könnte sein, dass einige Mitgliedstaaten die Genehmigungen gemäß Artikel 19 Absatz 1 Unterabsatz 1 der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 vor dem 1. Juli 2012 auf unbegrenzte Zeit erteilt haben. Diese Einfuhrgenehmigungen sollten spätestens zum 1. Juli 2014 erlöschen.
(8)
Die Erfahrungen haben gezeigt, dass es schwierig sein kann, die Erzeugnisse zu ermitteln, die unter die in Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 aufgeführten Erzeugniskategorien fallen. Angesichts der Erfahrungen und der eingegangenen Informationen muss klargestellt werden, dass bestimmte Erzeugnisse nicht in diesen Erzeugniskategorien enthalten sind.
(9)
Bei aus den Vereinigten Staaten in die EU eingeführtem ökologischen/biologischen Wein haben die Vereinigten Staaten zugestimmt, ab 1. August 2012 und so lange, bis eine gemeinsame Arbeitsgruppe die Gleichwertigkeit der Vorschriften für die Herstellung von ökologischem/biologischem Wein abschließend geprüft hat, die Vorschriften für ökologischen/biologischen Wein gemäß der Verordnung (EG) Nr. 889/2008 der Kommission vom 5. September 2008 mit Durchführungsvorschriften zur Verordnung (EG) Nr. 834/2007 des Rates über die ökologische/biologische Produktion und die Kennzeichnung von ökologischen/biologischen Erzeugnissen hinsichtlich der ökologischen/biologischen Produktion, Kennzeichnung und Kontrolle (4), geändert durch die Durchführungsverordnung (EU) Nr. 203/2012 (5), anzuwenden und ihre Einhaltung zu bescheinigen. Deshalb muss klargestellt werden, dass Wein ab dem 1. August 2012 in die Erzeugniskategorien der Vereinigten Staaten in Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 aufgenommen wird.
(10)
Die Darstellung der Erzeugniskategorien der in Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 aufgeführten Länder sollte mit den in Anhang IV definierten Kategorien abgestimmt werden.
(11)
Die Aufnahme Tunesiens in das Verzeichnis von Anhang III der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 ist bis zum 30. Juni 2012 befristet. Da Tunesien nach Aufforderung der Kommission gemäß Artikel 9 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 keine ausreichenden Informationen über sein Kontrollsystem vorgelegt hat, sollte die Aufnahme in das Verzeichnis lediglich um ein Jahr verlängert werden.
(12)
Die Behörden Costa Ricas, Indiens, Japans und Tunesiens haben bei der Kommission die Aufnahme neuer Kontrollstellen und bescheinigungserteilender Stellen beantragt und der Kommission die erforderlichen Garantien dafür gegeben, dass diese Stellen die Voraussetzungen von Artikel 8 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 erfüllen. Die Behörden Costa Ricas haben die Kommission darüber informiert, dass sie die Kontrollstelle Mayacert nicht mehr anerkennen, und haben die Kommission um deren Streichung aus dem Verzeichnis gebeten. Die zuständige Behörde der Vereinigten Staaten hat die Kommission darüber informiert, dass die Kontrollstelle „Louisana Department of Agriculture“ nicht länger akkreditiert ist und aus dem Verzeichnis gestrichen werden sollte.
(13)
Anhang IV der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 in der geänderten Fassung der Durchführungsverordnung (EU) Nr. 1267/2011 (6) legt das Verzeichnis der im Hinblick auf die Gleichwertigkeit anerkannten Kontrollstellen und Kontrollbehörden fest, die dafür zuständig sind, in Drittländern Kontrollen durchzuführen und Bescheinigungen auszustellen. Die Kommission hat die bis 31. Oktober 2009 eingegangenen Anträge auf Aufnahme in das Verzeichnis anhand der erhaltenen Zusatzinformationen weiter geprüft und die bis 31. Oktober 2010 eingegangenen Anträge bewertet. Nur diejenigen Kontrollstellen und Kontrollbehörden, bei denen die Prüfung aller Informationen zu dem Schluss geführt hat, dass sie den jeweiligen Anforderungen genügen, sollten in dieses Verzeichnis aufgenommen werden. In einigen Fällen wurden die Namen der in Anhang IV der Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 aufgeführten Kontrollstellen abgekürzt. Aus Gründen der Klarheit sollte dieser Anhang ersetzt werden.
(14)
Die Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 ist daher entsprechend zu ändern.
(15)
Die in dieser Verordnung vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Regelungsausschusses für ökologische/biologische Produktion -
HAT FOLGENDE VERORDNUNG ERLASSEN:
Artikel 1
Die Verordnung (EG) Nr. 1235/2008 wird wie folgt geändert:
1.
Artikel 7 Absatz 2 Buchstaben e und f erhalten folgende Fassung:
„e)
den Namen und die Internetadresse der Kontrollbehörde(n) oder Kontrollstelle(n), die von der unter Buchstabe d genannten zuständigen Behörde für die Durchführung von Kontrollen anerkannt wurde(n);
f)
den Namen, die Internetadresse und die Codenummer der Behörde(n) oder Kontrollstelle(n), die in dem Drittland für die Ausstellung der Bescheinigungen für die Einfuhr in die Europäische Union zuständig ist bzw. sind;“
2.
Artikel 8 Absatz 4 erhält folgende Fassung:
„4. Die Kommission beurteilt, ob das technische Dossier gemäß Absatz 2 und die Informationen gemäß Absatz 3 zufriedenstellend sind, und kann anschließend beschließen, ein Drittland anzuerkennen und für drei Jahre in das Verzeichnis aufzunehmen. Ist die Kommission der Auffassung, dass die Voraussetzungen gemäß der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 sowie der vorliegenden Verordnung weiterhin erfüllt sind, kann sie beschließen, das Drittland nach Ablauf der drei Jahre weiterhin in dem Verzeichnis zu belassen.
Die Beschlüsse gemäß Unterabsatz 1 werden nach dem Verfahren des Artikels 37 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 gefasst.“
3.
Artikel 19 wird wie folgt geändert:
a)
Absatz 1 wird wie folgt geändert:
i)
In Unterabsatz 1 wird folgender Satz angefügt:
„Die zuständige Behörde eines Mitgliedstaats kann solche Genehmigungen unter den gleichen Bedingungen auch für Erzeugnisse erteilen, die aus einem in dem Verzeichnis gemäß Artikel 33 Absatz 2 der Verordnung (EG) Nr. 834/2007 aufgeführten Drittland eingeführt werden, wenn die betreffenden eingeführten Erzeugnisse nicht in die für dieses Land aufgeführten Kategorien und/oder Ursprünge fallen.“
ii)
In Unterabsatz 3 wird folgender Satz angefügt:
„Vor dem 1. Juli 2012 erteilte Genehmigungen erlöschen spätestens am 1. Juli 2014.“
b)
Absatz 6 wird gestrichen.
4.
Anhang III erhält die Fassung des Anhangs I dieser Verordnung.
5.
Anhang IV erhält die Fassung des Anhangs II dieser Verordnung.
Artikel 2
Diese Verordnung tritt am siebten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 1 Nummer 3 Buchstabe a Ziffer ii und Nummer 5 gelten dagegen ab dem 1. Juli 2012.
Diese Verordnung ist in allen ihren Teilen verbindlich und gilt unmittelbar in jedem Mitgliedstaat.
Brüssel, den 20. Juni 2012


Input:
32011D0275
L 126/53
SLUŽBENI LIST EUROPSKE UNIJE
26.04.2011.
ODLUKA KOMISIJE
od 26. travnja 2011.
o tehničkoj specifikaciji za interoperabilnost u vezi s „građevinskim” podsustavom transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava
(priopćena pod brojem dokumenta C(2011) 2741)
(Tekst značajan za EGP)
(2011/275/EU)
EUROPSKA KOMISIJA,
uzimajući u obzir Ugovor o funkcioniranju Europske unije,
uzimajući u obzir Direktivu 2008/57/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 17. lipnja 2008. o interoperabilnosti željezničkog sustava unutar Zajednice (1), a posebno njezin članak 6. stavak 1.,
budući da:
(1)
U skladu s člankom 2. točkom (e) i Prilogom II. Direktivi 2008/57/EZ, željeznički sustav podijeljen je na strukturne i funkcionalne podsustave, uključujući građevinski podsustav.
(2)
Odlukom C(2006) 124. završna verzija od 9. veljače 2006., Komisija je ovlastila Europsku agenciju za željeznice (Agencija) za razvoj tehničkih specifikacija za interoperabilnost (TSI) sukladno Direktivi 2001/16/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 19. ožujka 2001. o interoperabilnosti transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava (2). Prema uvjetima te ovlasti od Agencije je zatraženo da izradi nacrt TSI-ja u vezi s građevinskim podsustavom konvencionalnog željezničkog sustava.
(3)
Tehničke specifikacije za interoperabilnost (TSI) jesu specifikacije donesene u skladu s Direktivom 2008/57/EZ. TSI u Prilogu obuhvaća građevinski podsustav kako bi se ispunio osnovni zahtjev i zajamčila interoperabilnost željezničkog sustava.
(4)
TSI u Prilogu ne bavi se u potpunosti sa svim osnovnim zahtjevima. U skladu s člankom 5. stavkom 6. Direktive 2008/57/EZ tehnički aspekti koji nisu obuhvaćeni utvrđeni su kao otvorena pitanja u Prilogu F ovom TSI-ju
(5)
TSI u Prilogu treba se pozivati na Odluku Komisije 2010/713/EU od 9. studenoga 2010. o modulima za postupke ocjene sukladnosti, prikladnosti za uporabu i EZ provjere podsustava koji se koriste u tehničkim specifikacijama za interoperabilnost donesenima na temelju Direktive 2008/57/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (3).
(6)
U skladu s člankom 17. stavkom 3. Direktive 2008/57/EZ, države članice obavješćuju Komisiju i druge države članice o postupcima ocjene sukladnosti i postupcima provjere koje će provoditi u određenim slučajevima, kao i o tijelima odgovornima za provedbu tih postupaka.
(7)
TSI u Prilogu ne smije dovoditi u pitanje odredbe drugih mjerodavnih TSI-ja koji se mogu primjenjivati na građevinske podsustave.
(8)
TSI u Prilogu ne smije nametati uporabu posebnih tehnologija ili tehničkih rješenja, osim gdje je to strogo nužno za interoperabilnost željezničkog sustava u Uniji.
(9)
U skladu s člankom 11. stavkom 5. Direktive 2008/57/EZ, TSI iz Priloga bi trebao u ograničenom vremenskom razdoblju omogućiti ugradnju nepotvrđenih interoperabilnih sastavnih dijelova u podsustave ako su ispunjeni određeni uvjeti.
(10)
Da bi se nastavilo s poticanjem inovacija i uzelo u obzir stečeno iskustvo, TSI u Prilogu bi trebao biti podložan periodičnim izmjenama.
(11)
Mjere predviđene u ovoj Odluci u skladu su s mišljenjem Odbora osnovanog na temelju članka 29. stavka 1. Direktive 2008/57/EZ,
DONIJELA JE OVU ODLUKU:
Članak 1.
Komisija ovom Odlukom donosi tehničku specifikaciju za interoperabilnost (TSI) koja se odnosi na građevinski podsustav transeuropskih konvencionalnih željeznica.
TSI je utvrđen u Prilogu ovoj Odluci.
Članak 2.
Ovaj se TSI primjenjuje na svu novu, moderniziranu ili obnovljenu građevinsku infrastrukturu transeuropskog konvencionalnog željezničkog sustava, kako je definirano u Prilogu I. Direktivi 2008/57/EZ.
Članak 3.
1. U pogledu pitanja koja su klasificirana kao otvorena pitanja, utvrđena u Prilogu F TSI-ju, uvjeti koje je potrebno ispuniti za provjeru interoperabilnosti prema članku 17. stavku 2. Direktive 2008/57/EZ jesu ona primjenjiva tehnička pravila koja se koriste u državi članici koja izdaje odobrenja za početak rada podsustava obuhvaćenih ovom Odlukom.
2. Svaka država članica obavješćuje druge države članice i Komisiju u roku od šest mjeseci nakon objave ove Odluke o:
(a)
primjenjivim tehničkim pravilima spomenutima u stavku 1.;
(b)
postupcima ocjene sukladnosti i postupcima provjere koji će se koristiti u pogledu primjene tehničkih pravila spomenutih u stavku 1.;
(c)
tijelima koja će imenovati za provedbu postupaka ocjene sukladnosti i postupaka provjere za otvorena pitanja spomenutih u stavku 1.
Članak 4.
1. Države članice određuju koje su pruge konvencionalnog željezničkog transeuropskog sustava (TEN-T), kako su utvrđene u Odluci br. 1692/96/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (4) predviđene da budu klasificirane kao osnovne pruge TEN-a ili druge pruge TEN-a na temelju kategorija navedenih u odjeljku 4.2.1. ovog TSI-ja. Države članice o tome obavješćuju Komisiju u razdoblju od godinu dana od dana primjene ove Odluke Komisije.
2. U suradnji s Agencijom i državama članicama, Komisija koordinira klasifikaciju navedenu u stavku 1., posebno u pogledu graničnih prijelaza i njezinom sukladnošću s Europskim razvojnim planom za Europski sustav upravljanja željezničkim prometom (ERTMS), kako je navedeno u Odluci Komisije 2009/561/EZ (5).
3. Odbor osnovan prema Direktivi Vijeća 96/48/EZ (6) razmatra konačnu klasifikaciju koja je rezultat koordinacije, a Agencija ju nakon rasprave objavljuje.
4. Pri određivanju svojeg nacionalnog migracijskog plana države članice uzimaju u obzir klasifikaciju koju je objavila Agencija.
Članak 5.
Postupci ocjene sukladnosti, prikladnosti za uporabu i EZ provjere navedeni u poglavlju 6. TSI-ja u Prilogu temelje se na modulima definiranima u Odluci 2010/713/EU.
Članak 6.
1. Tijekom prijelaznog razdoblja od 10 godina dopušteno je izdavati potvrdu o EZ provjeri za podsustav koji sadrži interoperabilne sastavne dijelove za koje ne postoji EZ izjava o sukladnosti ili prikladnosti za uporabu, pod uvjetom da su ispunjene odredbe navedene u odjeljku 6.6. Priloga.
2. Proizvodnja ili modernizacija/obnova podsustava uporabom nepotvrđenih interoperabilnih sastavnih dijelova mora se izvršiti u prijelaznom razdoblju, uključujući početak rada.
3. Tijekom prijelaznog razdoblja države članice osiguravaju da su:
(a)
razlozi zbog kojih interoperabilni sastavni dijelovi nisu potvrđeni na odgovarajući način utvrđeni tijekom postupka provjere iz stavka 1.;
(b)
nacionalna tijela nadležna za sigurnost u svoje godišnje izvještaje iz članka 18. Direktive 2004/49/EZ Europskog parlamenta i Vijeća (7) unijela pojedinosti o nepotvrđenim interoperabilnim sastavnim dijelovima i razloge zbog kojih oni nisu potvrđeni, uključujući primjenu nacionalnih pravila prijavljenih u članku 17. Direktive 2008/57/EZ.
4. Nakon prijelaznog razdoblja i uz izuzeća dopuštena u skladu s odjeljkom 6.3.3. o održavanju, interoperabilni sastavni dijelovi moraju biti obuhvaćeni u potrebnoj EZ izjavi o sukladnosti i/ili prikladnosti za uporabu prije nego što ih se ugradi u podsustav.
Članak 7.
U skladu s člankom 5. stavkom 3. točkom (f) Direktive 2008/57/EZ, u poglavlju 7. TSI-ja iz Priloga utvrđuje se strategija za prijelaz na potpuno interoperabilni građevinski podsustav. Taj se prijelaz mora primijeniti u vezi s člankom 20. navedene Direktive, u kojem se utvrđuju načela primjene TSI-ja na projekte obnove i modernizacije. Države članice Komisiji dostavljaju izvještaj o provedbi članka 20. Direktive 2008/57/EZ tri godine nakon stupanja na snagu ove Odluke. O tom će se izvještaju raspravljati u okviru odbora osnovanog prema članku 29. Direktive 2008/57/EZ, a TSI u Prilogu će se prema potrebi prilagoditi.
Članak 8.
1. U pogledu pitanja koja su klasificirana kao posebni slučajevi navedeni u poglavlju 7. TSI-ja, uvjeti koje je potrebno ispuniti za provjeru interoperabilnosti prema članku 17. stavku 2. Direktive 2008/57/EZ jesu ona primjenljiva tehnička pravila koja su na snazi u državi članici koja odobrava početak rada podsustava obuhvaćenih u ovoj Odluci.
2. U roku od šest mjeseci od objave ove Odluke svaka država članica obavješćuje druge države članice i Komisiju o:
(a)
primjenjivim tehničkim pravilima spomenutima u stavku 1.;
(b)
postupcima ocjene sukladnosti i postupcima provjere u pogledu primjene tehničkih pravila spomenutih u stavku 1.;
(c)
tijelima koja će imenovati za provedbu postupka ocjene sukladnosti i postupaka provjere za posebne slučajeve spomenute u stavku 1.
Članak 9.
Ova se Odluka primjenjuje od 1. lipnja 2011.
Članak 10.
Ova je Odluka upućena državama članicama.
Sastavljeno u Bruxellesu 26. travnja 2011.


Input:
DURCHFÜHRUNGSBESCHLUSS DER KOMMISSION
vom 14. Oktober 2011
zur Änderung und Berichtigung des Anhangs des Beschlusses 2011/163/EU zur Genehmigung der von Drittländern gemäß Artikel 29 der Richtlinie 96/23/EG des Rates vorgelegten Pläne
(Bekannt gegeben unter Aktenzeichen K(2011) 7167)
(Text von Bedeutung für den EWR)
(2011/690/EU)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 96/23/EG des Rates vom 29. April 1996 über Kontrollmaßnahmen hinsichtlich bestimmter Stoffe und ihrer Rückstände in lebenden Tieren und tierischen Erzeugnissen und zur Aufhebung der Richtlinien 85/358/EWG und 86/469/EWG und der Entscheidungen 89/187/EWG und 91/664/EWG (1), insbesondere auf Artikel 29 Absatz 1 vierter Unterabsatz und Artikel 29 Absatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Richtlinie 96/23/EG werden Kontrollmaßnahmen für die in ihrem Anhang I genannten Stoffe und Rückstandsgruppen erlassen. Gemäß der Richtlinie 96/23/EG ist Voraussetzung für die Aufnahme oder den Verbleib auf den Listen der Drittländer, aus denen die Mitgliedstaaten unter diese Richtlinie fallende Tiere und Erzeugnisse tierischen Ursprungs einführen dürfen, dass das betreffende Drittland einen Plan mit den von ihm gewährten Garantien hinsichtlich der Überwachung der im Anhang der genannten Richtlinie aufgeführten Rückstandsgruppen und Stoffe vorlegt. Diese Pläne müssen nach Aufforderung der Kommission auf den neuesten Stand gebracht werden, insbesondere, wenn dies aufgrund bestimmter Kontrollen erforderlich ist.
(2)
Mit dem Beschluss 2011/163/EU der Kommission (2) werden die gemäß Artikel 29 der Richtlinie 96/23/EG von bestimmten Ländern, die im Anhang des genannten Beschlusses aufgeführt sind, vorgelegten Pläne („die Pläne“) für die in der Liste genannten Tiere und Erzeugnisse tierischen Ursprungs genehmigt. Mit dem Beschluss 2011/163/EU wurde die Entscheidung 2004/432/EG der Kommission vom 29. April 2004 zur Genehmigung der von Drittländern gemäß der Richtlinie 96/23/EG des Rates vorgelegten Rückstandsüberwachungspläne (3) aufgehoben und ersetzt.
(3)
In Anbetracht der von bestimmten Drittländern kürzlich vorgelegten Pläne und zusätzlicher Informationen, die die Kommission erhalten hat, sollte die im Beschluss 2011/163/EU enthaltene Liste der Drittländer, aus denen die Mitgliedstaaten gemäß der Richtlinie 96/23/EG bestimmte Tiere und Erzeugnisse tierischen Ursprungs einführen dürfen („die Liste“), aktualisiert werden.
(4)
Belize wird derzeit in der Liste mit Einträgen für Aquakultur und Honig geführt. Belize hat jedoch keinen Plan gemäß Artikel 29 der Richtlinie 96/23/EG vorgelegt. Daher sollte Belize von der Liste gestrichen werden.
(5)
Ghana hat der Kommission einen Plan für Honig vorgelegt. Der Plan bietet ausreichende Garantien und sollte genehmigt werden. Ghana sollte daher mit einem Eintrag für Honig in die Liste aufgenommen werden.
(6)
Indien hat mittlerweile Maßnahmen ergriffen, um die Mängel in seinem Rückstandsüberwachungsplan für Honig zu beheben. Das Drittland hat einen verbesserten Rückstandsüberwachungsplan für Honig vorgelegt, und die akzeptable Durchführung des Plans wurde bei einer Überprüfung durch die Kommission bestätigt. Daher sollte Indien in der Liste auch einen Eintrag für Honig erhalten.
(7)
Madagaskar hat der Kommission einen Plan für Honig vorgelegt. Der Plan bietet ausreichende Garantien und sollte genehmigt werden. Daher sollte Madagaskar in der Liste auch einen Eintrag für Honig erhalten.
(8)
Mauritius hat in der Liste derzeit einen Eintrag für Geflügel, der allerdings mit einem Verweis auf Fußnote 2 des Anhangs des Beschlusses 2011/163/EU versehen ist. Mit dieser Fußnote werden die Einfuhren auf die Einfuhren aus solchen Drittländern beschränkt, die gemäß Artikel 2 des genannten Beschlusses ausschließlich Rohstoffe verwenden, die entweder aus Mitgliedstaaten oder aus anderen Drittländern stammen, die zur Einfuhr solcher Rohstoffe in die Europäische Union zugelassen sind. Mauritius hat jedoch die erforderlichen Garantien für den Plan für Geflügel nicht erbracht. Daher sollte der Eintrag dieses Drittlandes für Geflügel von der Liste gestrichen werden.
(9)
Die Türkei hat der Kommission einen Plan für Eier vorgelegt. Der Plan bietet ausreichende Garantien und sollte genehmigt werden. Daher sollte die Türkei in der Liste auch einen Eintrag für Eier erhalten.
(10)
Singapur hat in der Liste derzeit einen Eintrag für Aquakultur, der allerdings mit einem Verweis auf Fußnote 2 des Anhangs des Beschlusses 2011/163/EU versehen ist. Im Anhang der Entscheidung 2004/432/EG, geändert durch den Beschluss 2010/327/EU der Kommission (4) ist jedoch kein solcher Verweis auf Fußnote 2 aufgeführt, da für Singapur bereits ein Plan für Aquakultur genehmigt wurde. Der Kommission sind seit Genehmigung dieses Plans keine Änderungen mitgeteilt worden. Daher sollte der Eintrag für dieses Drittland geändert und der Verweis auf die Fußnote für die Einfuhr von Aquakulturerzeugnissen gestrichen werden. Aus Gründen der Rechtssicherheit sollte die Korrektur des Eintrags für Singapur rückwirkend ab dem 15. März 2011 gelten, dem Geltungsbeginn des Beschlusses 2011/163/EU, ab dem der Fehler im Eintrag für Singapur bestand. Die zuständigen Behörden der Mitgliedstaaten sind entsprechend unterrichtet worden und dem Kenntnisstand der Kommission zufolge sind keine Störungen im Einfuhrverkehr aufgetreten.
(11)
Der Anhang des Beschlusses 2011/163/EU sollte daher entsprechend geändert werden.
(12)
Die in diesem Beschluss vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für die Lebensmittelkette und Tiergesundheit -
HAT FOLGENDEN BESCHLUSS ERLASSEN:
Artikel 1
Der Anhang des Beschlusses 2011/163/EU erhält die Fassung des Anhangs des vorliegenden Beschlusses.
Artikel 2
Dieser Beschluss gilt ab dem 1. November 2011.
Die Änderung des Eintrags für Singapur gilt jedoch ab dem 15. März 2011.
Artikel 3
Dieser Beschluss ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 14. Oktober 2011


Input:
KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) Nr. 86/2012
af 1. februar 2012
om ændring af bilaget til forordning (EU) nr. 37/2010 om farmakologisk virksomme stoffer og disses klassifikation med hensyn til maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i animalske fødevarer, for så vidt angår stoffet lasalocid
(EØS-relevant tekst)
EUROPA-KOMMISSIONEN HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,
under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 470/2009 af 6. maj 2009 om fællesskabsprocedurer for fastsættelse af grænseværdier for restkoncentrationer af farmakologisk virksomme stoffer i animalske fødevarer og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 2377/90 og om ændring af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2001/82/EF og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 726/2004 (1), særlig artikel 14 sammenholdt med artikel 17,
under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Lægemiddelagentur udarbejdet af Udvalget for Veterinærlægemidler og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Der bør i overensstemmelse med forordning (EF) nr. 470/2009 fastsættes en maksimalgrænseværdi for restkoncentrationer (i det følgende benævnt »MRL«) af farmakologisk virksomme stoffer, som i Den Europæiske Union er bestemt til anvendelse i veterinærlægemidler til dyr bestemt til fødevareproduktion eller i biocidholdige produkter, der anvendes i husdyrbrug.
(2)
Bilaget til Kommissionens forordning (EU) nr. 37/2010 af 22. december 2009 om farmakologisk virksomme stoffer og disses klassifikation med hensyn til maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i animalske fødevarer (2) indeholder en liste over farmakologisk virksomme stoffer og disses klassifikation med hensyn til maksimalgrænseværdier for restkoncentrationer i animalske fødevarer.
(3)
Lasalocid er optaget i tabel 1 i bilaget til forordning (EU) nr. 37/2010 som et stof, der for fjerkræ tillades anvendt til muskel, hud og fedt, lever, nyre og æg.
(4)
Der er indgivet en ansøgning til Det Europæiske Lægemiddelagentur om udvidelse af de eksisterende bestemmelser til også at omfatte kvæg.
(5)
Udvalget for Veterinærlægemidler har anbefalet, at lasalocid også tillades anvendt for kvæg til muskel, fedt, lever og nyre, med undtagelse af dyr, hvis mælk anvendes til konsum.
(6)
Bestemmelserne om lasalocid i tabel 1 i bilaget til forordning (EU) nr. 37/2010 bør derfor ændres til også at omfatte kvæg.
(7)
Der bør indrømmes de berørte parter en rimelig frist til at træffe de nødvendige foranstaltninger for at overholde den nye MRL.
(8)
Foranstaltningerne i denne forordning er i overensstemmelse med udtalelse fra Det Stående Udvalg for Veterinærlægemidler -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
Bilaget til forordning (EU) nr. 37/2010 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den anvendes fra den 2. april 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Bruxelles, den 1. februar 2012.


Input:
ΕΚΤΕΛΕΣΤΙΚΌΣ ΚΑΝΟΝΙΣΜΌΣ (ΕΕ) αριθ. 480/2011 ΤΗΣ ΕΠΙΤΡΟΠΉΣ
της 18ης Μαΐου 2011
για την 148η τροποποίηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 881/2002 του Συμβουλίου για την επιβολή συγκεκριμένων περιοριστικών μέτρων κατά ορισμένων προσώπων και οντοτήτων που συνδέονται με τον Οσάμα Μπιν Λάντεν, το δίκτυο της Αλ Κάιντα και τους Ταλιμπάν
Η ΕΥΡΩΠΑΪΚΗ ΕΠΙΤΡΟΠΗ,
Έχοντας υπόψη τη συνθήκη για τη λειτουργία της Ευρωπαϊκής Ένωσης,
Έχοντας υπόψη τον κανονισμό (ΕΚ) αριθ. 881/2002 του Συμβουλίου, της 27ης Μαΐου 2002, για την επιβολή συγκεκριμένων περιοριστικών μέτρων κατά ορισμένων προσώπων και οντοτήτων που συνδέονται με τον Οσάμα Μπιν Λάντεν, το δίκτυο της Αλ Κάιντα και τους Ταλιμπάν και για την κατάργηση του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 467/2001 του Συμβουλίου για την απαγόρευση της εξαγωγής ορισμένων αγαθών και υπηρεσιών στο Αφγανιστάν, την ενίσχυση της απαγόρευσης πτήσεων και την παράταση της δέσμευσης κεφαλαίων και άλλων οικονομικών πόρων όσον αφορά τους Ταλιμπάν του Αφγανιστάν (1), και ιδίως το άρθρο 7 παράγραφος 1 στοιχείο α) και το άρθρο 7α,
Εκτιμώντας τα ακόλουθα:
(1)
Το παράρτημα Ι του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 881/2002 απαριθμεί τα πρόσωπα, τις ομάδες και τις οντότητες που αφορά η βάσει του εν λόγω κανονισμού δέσμευση κεφαλαίων και άλλων οικονομικών πόρων.
(2)
Στις 10 Μαΐου 2011, η επιτροπή κυρώσεων του Συμβουλίου Ασφαλείας των Ηνωμένων Εθνών αποφάσισε να προσθέσει ένα φυσικό πρόσωπο στον κατάλογό της προσώπων, ομάδων και οντοτήτων που αφορά η δέσμευση κεφαλαίων και οικονομικών πόρων και στις 20 Απριλίου και 4 Μαΐου 2011 τροποποίησε τέσσερις καταχωρίσεις του καταλόγου.
(3)
Κατά συνέπεια, το παράρτημα Ι του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 881/2002 πρέπει να επικαιροποιηθεί ανάλογα.
(4)
Προκειμένου να διασφαλισθεί η αποτελεσματικότητα των μέτρων που προβλέπονται στον παρόντα κανονισμό, ο παρών κανονισμός θα πρέπει να τεθεί σε ισχύ αμέσως,
ΕΞΕΔΩΣΕ ΤΟΝ ΠΑΡΟΝΤΑ ΚΑΝΟΝΙΣΜΟ:
Άρθρο 1
Το παράρτημα I του κανονισμού (ΕΚ) αριθ. 881/2002 τροποποιείται σύμφωνα με το παράρτημα του παρόντος κανονισμού.
Άρθρο 2
Ο παρών κανονισμός αρχίζει να ισχύει την ημέρα της δημοσίευσής του στην Επίσημη Εφημερίδα της Ευρωπαϊκής Ένωσης.
Ο παρών κανονισμός είναι δεσμευτικός ως προς όλα τα μέρη του και ισχύει άμεσα σε κάθε κράτος μέλος.
Βρυξέλλες, 18 Μαΐου 2011.


Input:
RICHTLINIE 2011/81/EU DER KOMMISSION
vom 20. September 2011
zur Änderung der Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates zwecks Aufnahme des Wirkstoffs Deltamethrin in Anhang I
(Text von Bedeutung für den EWR)
DIE EUROPÄISCHE KOMMISSION -
gestützt auf den Vertrag über die Arbeitsweise der Europäischen Union,
gestützt auf die Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates vom 16. Februar 1998 über das Inverkehrbringen von Biozid-Produkten (1), insbesondere auf Artikel 16 Absatz 2 Unterabsatz 2,
in Erwägung nachstehender Gründe:
(1)
Mit der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 der Kommission vom 4. Dezember 2007 über die zweite Phase des Zehn-Jahres-Arbeitsprogramms gemäß Artikel 16 Absatz 2 der Richtlinie 98/8/EG des Europäischen Parlaments und des Rates über das Inverkehrbringen von Biozid-Produkten (2) wurde die Liste der Wirkstoffe festgelegt, die im Hinblick auf ihre mögliche Aufnahme in Anhang I, IA oder IB der Richtlinie 98/8/EG bewertet werden sollen. Diese Liste enthält Deltamethrin.
(2)
Gemäß der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 wurde Deltamethrin in Übereinstimmung mit Artikel 11 Absatz 2 der Richtlinie 98/8/EG zur Verwendung in der in Anhang V der Richtlinie 98/8/EG definierten Produktart 18, Insektizide, Akarizide und Produkte gegen andere Arthropoden, bewertet.
(3)
Schweden wurde zum Bericht erstattenden Mitgliedstaat bestimmt und hat der Kommission am 27. Juni 2008 gemäß Artikel 14 Absätze 4 und 6 der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 den Bericht der zuständigen Behörde und eine Empfehlung übermittelt.
(4)
Die Mitgliedstaaten und die Kommission haben den Bericht der zuständigen Behörde geprüft. Das Ergebnis dieser Überprüfung wurde gemäß Artikel 15 Absatz 4 der Verordnung (EG) Nr. 1451/2007 am 6. Mai 2011 im Ständigen Ausschuss für Biozid-Produkte in einem Bewertungsbericht festgehalten.
(5)
Auf der Grundlage der Bewertungen kann davon ausgegangen werden, dass als Insektizide, Akarizide und zur Bekämpfung anderer Arthropoden verwendete Biozid-Produkte, die Deltamethrin enthalten, die Anforderungen gemäß Artikel 5 der Richtlinie 98/8/EG erfüllen. Daher sollte Deltamethrin in Anhang I der Richtlinie aufgenommen werden.
(6)
Auf Unionsebene wurden nicht alle möglichen Verwendungszwecke bewertet. Deshalb sollten die Mitgliedstaaten die Verwendungszwecke oder Expositionsszenarios und die Risiken für die Bevölkerungsgruppen und die Umweltkompartimente bewerten, die bei der Risikobewertung auf Unionsebene nicht in repräsentativer Weise berücksichtigt wurden, und bei Erteilung der Produktzulassungen dafür sorgen, dass geeignete Maßnahmen getroffen bzw. spezielle Auflagen vorgesehen werden, um die festgestellten Risiken auf ein vertretbares Maß zu reduzieren.
(7)
In Anbetracht der Risiken, die für das aquatische Ökosystem identifiziert wurden, wenn Produkte für die Errichtung von Barrieren in Innenräumen verwendet werden, durch die in einem bestimmten Umfang Einleitungen in Kläranlagen entstehen, empfiehlt es sich vorzuschreiben, dass die Produkte nicht für Verwendungszwecke zugelassen werden, die zu solchen Emissionen führen, sofern nicht anhand von Daten nachgewiesen werden kann, dass das Produkt - erforderlichenfalls durch Anwendung geeigneter Risikominderungsmaßnahmen - die Anforderungen von Artikel 5 und Anhang VI der Richtlinie 98/8/EG erfüllt.
(8)
Die Bestimmungen dieser Richtlinie sollten gleichzeitig in allen Mitgliedstaaten angewandt werden, damit die Gleichbehandlung aller Biozid-Produkte, die den Wirkstoff Deltamethrin enthalten, auf dem EU-Markt gewährleistet und das ordnungsgemäße Funktionieren des Marktes für Biozid-Produkte im Allgemeinen erleichtert wird.
(9)
Vor der Aufnahme eines Wirkstoffs in Anhang I der Richtlinie 98/8/EG ist eine angemessene Frist einzuräumen, damit die Mitgliedstaaten und die Betroffenen sich auf die Erfüllung der neuen Anforderungen vorbereiten können und damit sichergestellt ist, dass die Antragsteller, die Unterlagen eingereicht haben, die volle zehnjährige Datenschutzfrist nutzen können, die gemäß Artikel 12 Absatz 1 Buchstabe c Ziffer ii der Richtlinie 98/8/EG zu dem Zeitpunkt der Aufnahme anläuft.
(10)
Nach der Aufnahme ist den Mitgliedstaaten eine angemessene Frist für die Umsetzung von Artikel 16 Absatz 3 der Richtlinie 98/8/EG einzuräumen.
(11)
Die Richtlinie 98/8/EG ist daher entsprechend zu ändern.
(12)
Die in dieser Richtlinie vorgesehenen Maßnahmen entsprechen der Stellungnahme des Ständigen Ausschusses für Biozid-Produkte -
HAT FOLGENDE RICHTLINIE ERLASSEN:
Artikel 1
Anhang I der Richtlinie 98/8/EG wird entsprechend dem Anhang der vorliegenden Richtlinie geändert.
Artikel 2
(1) Die Mitgliedstaaten erlassen und veröffentlichen bis spätestens 30. September 2012 die erforderlichen Rechts- und Verwaltungsvorschriften, um dieser Richtlinie nachzukommen.
Sie wenden diese Bestimmungen ab dem 1. Oktober 2013 an.
Bei Erlass dieser Vorschriften nehmen die Mitgliedstaaten in den Vorschriften selbst oder durch einen Hinweis bei der amtlichen Veröffentlichung auf diese Richtlinie Bezug. Die Mitgliedstaaten regeln die Einzelheiten dieser Bezugnahme.
(2) Die Mitgliedstaaten teilen der Kommission den Wortlaut der wichtigsten innerstaatlichen Rechtsvorschriften mit, die sie auf dem unter diese Richtlinie fallenden Gebiet erlassen.
Artikel 3
Diese Richtlinie tritt am zwanzigsten Tag nach ihrer Veröffentlichung im Amtsblatt der Europäischen Union in Kraft.
Artikel 4
Diese Richtlinie ist an die Mitgliedstaaten gerichtet.
Brüssel, den 20. September 2011


Input:
COUNCIL IMPLEMENTING REGULATION (EU) No 925/2011
of 15 September 2011
implementing Article 16(2) of Regulation (EU) No 204/2011 concerning restrictive measures in view of the situation in Libya
THE COUNCIL OF THE EUROPEAN UNION,
Having regard to the Treaty on the Functioning of the European Union,
Having regard to Council Regulation (EU) No 204/2011 of 2 March 2011 concerning restrictive measures in view of the situation in Libya (1), and in particular Article 16(2) thereof,
Whereas:
In view of the developments in Libya, the list of natural and legal persons, entities and bodies subject to restrictive measures set out in Annex III to Regulation (EU) No 204/2011 should be amended,
HAS ADOPTED THIS REGULATION:
Article 1
The entry for the entity set out in the Annex to this Regulation shall be deleted from the list set out in Annex III to Regulation (EU) No 204/2011.
Article 2
This Regulation shall enter into force on the day of its publication in the Official Journal of the European Union.
This Regulation shall be binding in its entirety and directly applicable in all Member States.
Done at Brussels, 15 September 2011.


Input:
NEUVOSTON TÄYTÄNTÖÖNPANOASETUS (EU) N:o 505/2011,
annettu 23 päivänä toukokuuta 2011,
presidentti Lukašenkaan ja tiettyihin Valko-Venäjän virkamiehiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä annetun asetuksen (EY) N:o 765/2006 täytäntöönpanosta
EUROOPAN UNIONIN NEUVOSTO, joka
ottaa huomioon Euroopan unionin toiminnasta tehdyn sopimuksen,
ottaa huomioon presidentti Lukašenkaan ja tiettyihin Valko-Venäjän virkamiehiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä 18 päivänä toukokuuta 2006 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 765/2006 (1) ja erityisesti sen 8 a artiklan 1 kohdan,
sekä katsoo seuraavaa:
(1)
Neuvosto antoi 18 päivänä toukokuuta 2006 asetuksen (EY) N:o 765/2006 presidentti Lukašenkaan ja tiettyihin Valko-Venäjän virkamiehiin kohdistuvista rajoittavista toimenpiteistä.
(2)
Valko-Venäjän tilanteen vakavuus huomioon ottaen sekä tiettyihin Valko-Venäjän virkamiehiin kohdistettavista rajoittavista toimenpiteistä annetun päätöksen 2010/639/YUTP täytäntöönpanosta 23 päivänä toukokuuta 2011 annetun neuvoston täytäntöönpanopäätöksen 2011/301/YUTP mukaisesti (2) uusia henkilöitä olisi lisättävä asetuksen (EY) N:o 765/2006 liitteessä I A olevaan luetteloon henkilöistä, joihin sovelletaan rajoittavia toimenpiteitä,
ON HYVÄKSYNYT TÄMÄN ASETUKSEN:
1 artikla
Lisätään tämän asetuksen liitteessä luetellut henkilöt asetuksen (EY) N:o 765/2006 liitteessä I A olevaan luetteloon.
2 artikla
Tämä asetus tulee voimaan päivänä, jona se julkaistaan Euroopan unionin virallisessa lehdessä.
Tämä asetus on kaikilta osiltaan velvoittava, ja sitä sovelletaan sellaisenaan kaikissa jäsenvaltioissa.
Tehty Brysselissä 23 päivänä toukokuuta 2011.


Input:
KOMISIJAS LĒMUMS
(2010. gada 9. februāris),
ar ko nosaka degamības klases noteiktiem būvizstrādājumiem (cementa, kalcija sulfāta un sintētisko sveķu klonam)
(izziņots ar dokumenta numuru C(2010) 772)
(Dokuments attiecas uz EEZ)
(2010/85/ES)
EIROPAS KOMISIJA,
ņemot vērā Līgumu par Eiropas Savienības darbību,
ņemot vērā Padomes 1988. gada 21. decembra Direktīvu 89/106/EEK par dalībvalstu normatīvo un administratīvo aktu tuvināšanu attiecībā uz būvizstrādājumiem (1) un jo īpaši tās 20. panta 2. punkta a) apakšpunktu,
tā kā:
(1)
Direktīvā 89/106/EEK paredzēts, ka, lai ņemtu vērā dažādus aizsardzības līmeņus būvdarbos valsts, reģiona vai vietējā līmenī, skaidrojošajos dokumentos nepieciešams ieviest dalījumu klasēs, kas atbilstu izstrādājumu tehniskajiem rādītājiem attiecībā uz katru pamatprasību. Šie dokumenti ir publicēti kā “Komisijas paziņojums par Direktīvas 89/106/EEK skaidrojošajiem dokumentiem” (2).
(2)
Attiecībā uz drošības pamatprasībām ugunsgrēka gadījumā skaidrojošajā dokumentā Nr. 2 ir uzskaitīti vairāki savstarpēji saistīti pasākumi, kas kopā nosaka dalībvalstīs dažādi izstrādājamo ugunsdrošības stratēģiju.
(3)
Viens no šādiem skaidrojošajā dokumentā Nr. 2 norādītajiem pasākumiem ir uguns un dūmu rašanās un izplatīšanās ierobežošana noteiktā platībā, ierobežojot būvizstrādājumu potenciālu veicināt ugunsgrēka tālāku izplatīšanos.
(4)
Ierobežošanas līmeni var izteikt tikai ar izstrādājumu dažāda līmeņa degamību to galīgajā lietojumā.
(5)
Panākot saskaņotu risinājumu, iedalījums klasēs tika pieņemts ar Komisijas 2000. gada 8. februāra Lēmumu 2000/147/EK, ar ko ievieš Padomes Direktīvu 89/106/EEK attiecībā uz būvizstrādājumu degamības klasifikāciju (3).
(6)
Attiecībā uz cementa, kalcija sulfāta un sintētisko sveķu klona materiāliem un klona grīdām ir jālieto klasifikācija, kas ir noteikta Lēmumā 2000/147/EK.
(7)
Daudziem būvizstrādājumiem un/vai būvmateriāliem, kas atbilst Lēmumā 2000/147/EK paredzētajai klasifikācijai, degamība ir vispāratzīta un pietiekami labi zināma ugunsdrošības iestādēm dalībvalstīs, tādējādi to atbilstība šiem konkrētajiem raksturlielumiem nav jātestē.
(8)
Šajā lēmumā paredzētie pasākumi ir saskaņā ar Būvniecības pastāvīgās komitejas atzinumu,
IR PIEŅĒMUSI ŠO LĒMUMU.
1. pants
Būvizstrādājumi un/vai būvmateriāli, kas atbilst visām raksturlielumam “degamība” noteiktajām prasībām un nav papildus jātestē, norādīti pielikumā.
2. pants
Konkrētās klases, kas jāpiemēro dažādiem būvizstrādājumiem un/vai būvmateriāliem atbilstīgi Lēmumā 2000/147/EK pieņemtajai degamības klasifikācijai, ir norādītas šā lēmuma pielikumā.
3. pants
Attiecīgā gadījumā izstrādājumus izvērtē, ņemot vērā to galīgo lietojumu.
4. pants
Šis lēmums ir adresēts dalībvalstīm.
Briselē, 2010. gada 9. februārī


Input:
NAŘÍZENÍ KOMISE (EU) č. 440/2010
ze dne 21. května 2010
o poplatcích placených Evropské agentuře pro chemické látky podle nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí
(Text s významem pro EHP)
EVROPSKÁ KOMISE,
s ohledem na Smlouvu o fungování Evropské unie,
s ohledem na nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1272/2008 ze dne 16. prosince 2008 o klasifikaci, označování a balení látek a směsí, o změně a zrušení směrnic 67/548/EHS a 1999/45/ES a o změně nařízení (ES) č. 1907/2006 (1), a zejména na čl. 24 odst. 2 a čl. 37 odst. 3 uvedeného nařízení,
vzhledem k těmto důvodům:
(1)
Výrobce, dovozce nebo následný uživatel látky obsažené ve směsi může Evropské agentuře pro chemické látky (dále jen „agentura“) předložit žádost o povolení používat alternativní chemický název.
(2)
Tyto žádosti podané podle čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 1272/2008 by měly být zpoplatněny.
(3)
Výrobce, dovozce nebo následný uživatel může agentuře předložit návrh na harmonizaci klasifikace a označování látky za podmínky, že pro danou třídu nebezpečnosti nebo dané členění není v příloze VI části 3 nařízení (ES) č. 1272/2008 záznam.
(4)
Tyto návrhy by měly být zpoplatněny v případech stanovených v čl. 37 odst. 3 nařízení (ES) č. 1272/2008.
(5)
Měla by být stanovena výše poplatků vybíraných agenturou a pravidla pro jejich úhradu.
(6)
Výše poplatků by měla odrážet práci, kterou od agentury vyžaduje nařízení (ES) č. 1272/2008, a měla by být stanovena v takové výši, aby se zajistilo, že příjmy z těchto poplatků spolu s dalšími zdroji příjmů agentury podle čl. 96 odst. 1 nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (2) dostačují k pokrytí nákladů na poskytované služby.
(7)
Ve sdělení „Small Business Act“ pro Evropu (3) zařadila Evropská unie potřeby mikropodniků, malých a středních podniků mezi hlavní priority Lisabonské strategie pro růst a zaměstnanost. Právě schopnost Unie stavět na potenciálu růstu a inovací mikropodniků, malých a středních podniků proto bude pro budoucí prosperitu Unie rozhodující. Mikropodniky, malé a střední podniky nicméně nesou v porovnání s velkými podniky neúměrnou regulační a administrativní zátěž. Z toho důvodu je vhodné výši poplatků pro mikropodniky, malé a střední podniky snížit.
(8)
Pro určení mikropodniků, malých a středních podniků je vhodné řídit se definicemi stanovenými v doporučení Komise 2003/361/ES ze dne 6. května 2003, pokud jde o definici mikropodniků, malých a středních podniků (4).
(9)
Snížené poplatky za návrhy na harmonizovanou klasifikaci a označování by měly být do tří let od vstupu tohoto nařízení v platnost přezkoumány s cílem je přezkoumat nebo případně odstranit.
(10)
Toto nařízení by mělo vstoupit v platnost co nejdříve, jelikož ode dne 20. ledna 2009, kdy vstoupilo v platnost nařízení (ES) č. 1272/2008, je možné agentuře předkládat žádosti o povolení používat alternativní chemické názvy a návrhy na harmonizaci klasifikace a označování látek.
(11)
Opatření stanovená tímto nařízením jsou v souladu se stanoviskem výboru zřízeného článkem 133 nařízení (ES) č. 1907/2006,
PŘIJALA TOTO NAŘÍZENÍ:
KAPITOLA I
PŘEDMĚT A DEFINICE
Článek 1
Předmět
Toto nařízení stanoví výši a pravidla pro úhradu poplatků vybíraných Evropskou agenturou pro chemické látky (dále jen „agentura“) v souladu s nařízením (ES) č. 1272/2008.
Článek 2
Definice
Pro účely tohoto nařízení se použijí tyto definice:
1)
„mikropodnikem, malým a středním podnikem“ se rozumí mikropodnik, malý a střední podnik ve smyslu doporučení 2003/361/ES;
2)
„středním podnikem“ se rozumí střední podnik ve smyslu doporučení 2003/361/ES;
3)
„malým podnikem“ se rozumí malý podnik ve smyslu doporučení 2003/361/ES;
4)
„mikropodnikem“ se rozumí mikropodnik ve smyslu doporučení 2003/361/ES.
KAPITOLA II
POPLATKY
Článek 3
Poplatky za žádost o povolení používat alternativní chemický název
1. V souladu s čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 1272/2008 vybere agentura za žádost o povolení používat alternativní chemický název pro látku, která se vyskytuje nejvýše v pěti směsích, poplatek stanovený v příloze I.
2. Je-li žadatelem mikropodnik, malý a střední podnik, vybere agentura snížený poplatek stanovený v příloze I.
3. Za používání alternativního chemického názvu látky v souladu s čl. 24 odst. 1 nařízení (ES) č. 1272/2008 v dalších směsích bude vybírán dodatečný poplatek až do deseti dalších směsí a stejný dodatečný poplatek bude vybírán za každých dalších deset směsí, jak stanoví příloha I oddíl 3.
4. Za den přijetí žádosti se považuje den, kdy agentura obdrží poplatek vybíraný za žádost.
Článek 4
Poplatky za předložení návrhů na harmonizovanou klasifikaci a označování látky
1. Za předložení návrhů na harmonizaci klasifikace a označování v souladu s čl. 37 odst. 3 nařízení (ES) č. 1272/2008 vybere agentura poplatek stanovený v příloze II.
2. Předkládá-li návrh mikropodnik, malý a střední podnik, vybere agentura snížený poplatek stanovený v příloze II.
3. Za den přijetí návrhu se považuje den, kdy agentura obdrží poplatek vybíraný za návrh.
Článek 5
Snížení
1. Fyzická nebo právnická osoba, která tvrdí, že má nárok na snížený poplatek podle článků 3 a 4, o tom informuje agenturu při předložení žádosti.
2. Agentura může vždy požadovat doklad prokazující, že jsou splněny podmínky pro snížení poplatku.
3. Nemůže-li fyzická nebo právnická osoba, která tvrdí, že má nárok na snížení, svůj nárok na takové snížení prokázat, vybere agentura poplatek v plné výši.
Uhradila-li již fyzická nebo právnická osoba, která tvrdí, že má nárok na snížení, snížený poplatek, ale nemůže svůj nárok na takové snížení prokázat, vybere agentura částku zbývající do plné výše poplatku.
KAPITOLA III
ÚHRADY
Článek 6
Způsob úhrady
1. Poplatky se hradí v eurech.
2. Úhrady se provádějí pouze poté, co agentura vydala fakturu.
3. Úhrady se provádějí převodem na bankovní účet agentury.
Článek 7
Identifikace úhrady
1. V referenčním poli každé úhrady musí být uvedeno číslo faktury.
2. Nelze-li účel úhrady zjistit, stanoví agentura lhůtu, do které jí musí plátce účel úhrady písemně oznámit. Neobdrží-li agentura oznámení o účelu úhrady před uplynutím stanovené lhůty, úhrada se považuje za neplatnou a dotčená částka se vrátí plátci.
Článek 8
Datum úhrady
Za datum provedení úhrady se považuje den, kdy je plná částka úhrady připsána na bankovní účet agentury.
Článek 9
Vracení přeplatků
1. Výkonný/á ředitel/ka agentury stanoví pravidla pro vracení přeplatků plátci a zveřejní je na internetové stránce agentury.
Je-li však výše přeplatku nižší než 100 EUR a dotčená strana navrácení výslovně nepožaduje, přeplatek se nevrací.
2. Přeplatky není možné započítat do budoucích úhrad agentuře.
KAPITOLA IV
ZÁVĚREČNÁ USTANOVENÍ
Článek 10
Prozatímní odhad
Správní rada agentury při zpracování odhadu celkových výdajů a příjmů na následující rozpočtový rok podle čl. 96 odst. 5 nařízení (ES) č. 1907/2006 vyhotoví konkrétní prozatímní odhad příjmů z poplatků odděleně od příjmů z veškerých dotací Společenství.
Článek 11
Přezkumy
1. Poplatky stanovené v tomto nařízení se každoročně přezkoumávají s ohledem na míru inflace vypočítanou podle Evropského indexu spotřebitelských cen zveřejněného Eurostatem na základě nařízení Rady (ES) č. 2494/95 (5). První přezkum bude proveden ke dni 1. června 2011.
2. Snížení poplatku pro mikropodniky, malé a střední podniky za návrhy na harmonizovanou klasifikaci a označování musí být přezkoumáno do tří let od vstupu tohoto nařízení v platnost.
3. Komise bude toto nařízení rovněž průběžně přezkoumávat ve světle nově dostupných významných informací s ohledem na výchozí předpoklady očekávaných příjmů a výdajů agentury.
4. Nejpozději do 1. ledna 2013 Komise toto nařízení přezkoumá za účelem jeho případné změny, přičemž zohlední zejména náklady agentury.
Článek 12
Toto nařízení vstupuje v platnost třetím dnem po vyhlášení v Úředním věstníku Evropské unie.
Toto nařízení je závazné v celém rozsahu a přímo použitelné ve všech členských státech.
V Bruselu dne 21. května 2010.


Input:
RÅDETS FORORDNING (EU) Nr. 552/2012
af 21. juni 2012
om ændring af forordning (EU) nr. 1344/2011 om suspension af den fælles toldtarifs autonome toldsatser for visse landbrugs-, fiskeri- og industriprodukter
RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR -
under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 31,
under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen, og
ud fra følgende betragtninger:
(1)
Det er i Unionens interesse helt at suspendere den fælles toldtarifs autonome toldsatser for en række produkter, der ikke er opført i bilaget til Rådets forordning (EF) nr. 1344/2011 (1).
(2)
Seks produkter med Taric-koderne 2914390020, 2918300050, 3206110020, 3815120020, 3815120030 og 8302420080, der for tiden er opført i bilaget til forordning (EU) nr. 1344/2011, bør udgå, da det ikke mere er i Unionens interesse at opretholde suspensionen af den fælles toldtarifs autonome toldsatser for disse produkter.
(3)
Det er nødvendigt at ændre varebeskrivelsen af produktet med KN-koden 2819 10 00 og produkterne med Taric-koderne 2914199040, 2914700050, 2922498510, 3815199010, 3919900051, 3920102891, 3920510030, 3920910093, 8529909250 og 9401908010 i bilaget til forordning (EU) nr. 1344/2011 for at tage hensyn til den tekniske produktudvikling og den økonomiske udvikling på markedet. Desuden bør de eksisterende Taric-koder 2009419270, 2009897992 og 8505199031 ændres. Herudover anses dobbeltklassificering for produktet med Taric-koden 3904400091 for nødvendigt.
(4)
De suspensioner, for hvilke de tekniske ændringer er nødvendige, bør udgå af listen over suspensioner i bilaget til forordning (EU) nr. 1344/2011 og bør genindsættes på listen med nye varebeskrivelser eller nye KN- eller Taric-koder.
(5)
På grund af deres midlertidige karakter bør der foretages en systematisk revision af suspensionerne i bilag I senest fem år efter, at de blev gennemført eller forlænget. På baggrund af en revision, der foretages på Kommissionens initiativ, eller efter anmodning af en eller flere medlemsstater bør det endvidere til enhver tid være muligt at ophæve visse suspensioner efter forslag af Kommissionen, hvis det ikke længere er i Unionens interesse at opretholde suspensionerne eller på grund af teknisk produktudvikling, ændrede forhold eller økonomiske tendenser på markedet.
(6)
Da de i denne forordning fastsatte suspensioner bør have virkning fra den 1. juli 2012, bør forordningen anvendes fra denne dato og bør træde i kraft straks efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
(7)
Forordning (EU) nr. 1344/2011 bør derfor ændres i overensstemmelse hermed -
VEDTAGET DENNE FORORDNING:
Artikel 1
I bilaget til forordning (EU) nr. 1344/2011 foretages følgende ændringer:
1)
Rækkerne for de produkter, der er opført i bilag I til nærværende forordning, indsættes.
2)
Rækkerne for de produkter, for hvilke KN- og Taric-koderne er opført i bilag II til nærværende forordning, udgår.
Artikel 2
Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.
Den finder anvendelse fra den 1. juli 2012.
Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.
Udfærdiget i Luxembourg, den 21. juni 2012.


Input:
REGOLAMENT IMPLIMENTATTIV TAL-KUMMISSJONI (UE) Nru 239/2011
tal-11 ta’ Marzu 2011
li jdaħħal denominazzjoni fir-reġistru tad-denominazzjonijiet protetti tal-oriġini u tal-indikazzjonijiet ġeografiċi protetti [Tekovský salámový syr (IĠP)]
IL-KUMMISSJONI EWROPEA,
Wara li kkunsidrat it-Trattat dwar il-Funzjonament tal-Unjoni Ewropea,
Wara li kkunsidrat ir-Regolament tal-Kunsill (KE) Nru 510/2006 tal-20 ta’ Marzu 2006 dwar il-protezzjoni tal-indikazzjonijiet ġeografiċi u d-denominazzjonijiet tal-oriġini tal-prodotti agrikoli u l-oġġetti tal-ikel (1), u b'mod partikulari l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 7(4) tiegħu,
Billi:
(1)
Skont l-ewwel subparagrafu tal-Artikolu 6(2) tar-Regolament (KE) Nru 510/2006, l-applikazzjoni mressqa mis-Slovakkja għar-reġistrazzjoni tad-denominazzjoni “Tekovský salámový syr” ġiet ippubblikata f’Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea (2).
(2)
Ladarba l-Kummissjoni ma rċeviet l-ebda stqarrija ta’ oġġezzjoni skont l-Artikolu 7 tar-Regolament (KE) Nru 510/2006, din id-denominazzjoni għandha tiġi rreġistrata,
ADOTTAT DAN IR-REGOLAMENT:
Artikolu 1
Id-denominazzjoni msemmija fl-Anness għal dan ir-Regolament hija b'dan irreġistrata.
Artikolu 2
Dan ir-Regolament għandu jidħol fis-seħħ fl-għoxrin jum wara l-pubblikazzjoni tiegħu f'Il-Ġurnal Uffiċjali tal-Unjoni Ewropea.
Dan ir-Regolament għandu jorbot fl-intier tiegħu u japplika direttament fl-Istati Membri kollha.
Magħmul fi Brussell, il-11 ta’ Marzu 2011.