Vahid Halilhodžić
Vahid Halilhodžić (rođen 15. oktobra 1952.) je jugoslavenski i bosanskohercegovački profesionalni fudbalski trener i bivši igrač. Važi za jednog od najboljih jugoslovenskih igrača sedamdesetih i osamdesetih godina 20 vijeka. Halilhodžić je uspješno igrao za Velež iz Mostara, zatim francuske klubove Nantes i Paris Saint-Germain prije nego što se povukao sredinom 1980-ih. Za to vrijeme je odigrao 15 međunarodnih utakmica za Jugoslaviju i bio je dio nacionalnih timova koji su 1978. godine osvojili Evropsko prvenstvo u U21 kategoriji, te igrali na Svjetskom prvenstvu u fudbalu 1982. godine. Bio je najbolji strijelac francuske lige 1983. i 1985. godine. Dodijeljen mu je naslov Viteza Legije časti (francuski: Ordre National de la Légion d’honneur) najvišeg francuskog odlikovanja koje je ustanovio Napoleon Bonaparta. Početkom devedesetih okrenuo se trenerskom poslu, a nakon kratkog staža sportskog direktora u Veležu, 1993. godine trajno se preselio u Francusku. Od tada je vodio brojne timove u zemljama francuskog govornog područja, a njegova postignuća uključuju osvojanje Lige prvaka CAF-a 1997. sa marokanskom ekipom Raja Casablanca, vodeći francuski Lille sa drugog nivoa na treće mjesto u Ligi 1 za manje od tri godine, te osvojanje Coupe de France 2004. sa Paris Saint-Germainom. Plasirao se na Svjetsko prvenstvo 2010. sa Obalom Slonovače (iako je dobio otkaz samo nekoliko mjeseci prije posljednjeg turnira) i Svjetsko prvenstvo 2014. sa Alžirom, s kojim je došao do osmine finala, što je najbolji rezultat Alžira u istoriji. Kasnije se s Japanom plasirao na Svjetsko prvenstvo 2018., ali je opet dobio otkaz neposredno prije turnira. Nakon kratkog boravka u FC Nantesu 2018. godine, gdje je pomogao izbjeći ispadanje u Ligu 2, Halilhodžić je postao glavni trener reprezentacije Maroka.