Klasična planeta
Klasična planeta je astronomski objekt koji je vidljiv golim okom i kreće se po nebu i njegovoj pozadini fiksnih zvijezda (obične zvijezde koje izgledaju još uvijek u suprotnosti s planetama). Ljudima vidljivo na Zemlji postoji sedam klasičnih planeta (sedam svjetiljki). Oni su od najsjajnijih do sjajnih: Sunce, Mjesec, Venera, Jupiter, Mars, Merkur i Saturn. Grčki astronomi kao što su Geminus i Ptolemej zabilježili su ove klasične planete tokom klasične antike, uvodeći termin planeta, što na grčkom znači "lutalica" (πλάνης planēs i πλανήτης planētēs), izražavajući činjenicu da se ovi objekti kreću preko nebeske sfere u odnosu na nepokretne zvijezde. Korištenjem teleskopa pronađeni su i drugi nebeski objekti poput klasičnih planeta, počevši od Galilejevih mjeseca, godine 1610. Danas se termin planeta koristi znatno drugačije, pri čemu se planeta definiše kao prirodni satelit koji direktno kruži oko Sunca (ili drugih zvijezda) i koji je očistio svoju orbitu. Stoga, samo pet od sedam klasičnih planeta ostaje priznato kao planete, pored Zemlje, Urana, Neptuna i Plutona.