Pojačanje (elektronika)
U elektronici, pojačanje je mjera sposobnosti elektronskog uređaja ili kola (često pojačala) da poveća snagu ili amplitudu ulaznog signala između ulaznog i izlaznog porta pomoću energije pretvorene iz nekog izvora napajanja u signal. Obično se definiše kao srednji odnos amplitude ili snage signala na izlaznom portu i amplitude ili snage na ulaznom portu. Često se izražava pomoću logaritamskih jedinica decibela (dB) („pojačanje dB“). Pojačanje veće od jedan (veće od nule dB), je osobina koja definiše aktivnu komponentu, dok će pasivna komponenta imati pojačanje manje od jedan. Sam izraz pojačanje je neodređen i može se odnositi na odnos izlaznog i ulaznog napona (pojačanje napona), struje (pojačanje struje) ili električne snage (pojačanje snage). U području audio pojačala i pojačala opće namjene termin se obično odnosi na pojačanje napona, ali se u pojačavačima radio frekvencije uglavnom odnosi na pojačanje snage. Pojačanje elektronskog uređaja ili kola općenito varira s frekvencijom primijenjenog signala. Osim ako nije drugačije navedeno, termin se odnosi na pojačanje za predviđeni radni frekvencijski opseg opreme. Dodatno, termin pojačanje se primjenjuje i u sistemima kao što su senzori gdje ulaz i izlaz imaju različite jedinice; u takvim slučajevima jedinice pojačanja moraju biti specificirane, kao u "5 mikrovolti po fotonu" za odziv fotosenzora Termin pojačanje ima drugačije značenje i kod dizajna antene, pojačanje antene je odnos intenziteta zračenja usmjerene antene prema P in / 4 π {\displaystyle P_{\text{in}}/4\pi } (srednji intenzitet zračenja antene bez gubitaka).