Kremenjače
Kremenjače su izraz za oružje koje se aktiviralo pomoću kremena ili nekog drugog minerala (npr. pirit). Do tada se koristio mehanizam za opaljivanje na fitilj ili luntna sprava. Prve kremanjače datiraju s početka 16. vijeka pojavom musketa koje su imale mehanizam za opaljivanje na kolo ili kotačić. Najvažniji dio tog mehanizma bio je čelični kotačić uzduž i poprijeko nazubljen. Vojnik je imao posebni ključ kojim je navijao lančić oko osovine kotačića i time zapne oprugu kotačića. Pri okidanju opruga se oslobodi, lančić zavrti kotačić a u kokotu stegnuti komad kremena ili nekog drugog minerala stvara iskru. Ovo je bio revolucionaran izum u ono vrijeme što ne znači da je mehanizam na fitilj odmah sišao s pozornice. U kini i Japanu zbog skupoće mehanizma na kotačić luntna sprava se proizvodila sve do 1875. godine. Sistem paljenja kremenjača je mehanizam za kremen za kojeg većina misli da je i prvi Mehanizam na kremen, što je pogrešno. Pojavljuje se na početku 17. vijek a i koristi se skoro sve do polovine 19 vijeka. Premda neki izvori tvrde da se sličan sistem pojavio još 1620. godine pod imenom "francuska sprava na kremen" te da ju je pronašao Martin Le Bourgeoys. Ustrojstvo mehanizma na kremen je znatno jednostavnije i jeftinije. U čeljusti kokota pričvršćen je zašiljeni komad kremena ili pirita. Kokot pokreće opruga, on snažno udara u hrapavu metalnu pločicu-pero. Nastale iskrice padaju na barut naprašen tavici i vatra kroz otvor u cijevi pali glavno barutno punjenje. Poslije se razvilo više varijanti paljenja na kremen i to u 4 osnovna tipa Španski, Holandski, Švedski i Francuski.