Vakcina
Vakcina je medicinski preparat koji sadrži materijal dobijen od mikroorganizama ili njihovih dijelova obrađen na poseban način kojim se uklanjanju njihova infektivna ali ne i antigena svojstva i služi u svrhu pobuđivanja imuniteta organizma u koji se unosi na određenu zaraznu ili malignu bolest. Sigurnost i efikasnost vakcina je široko proučavana i verifikovana. Vakcina obično sadrži agens koji podsjeća na mikroorganizam koji uzrokuje bolest i često je napravljen od oslabljenih ili ubijenih oblika mikroba, njegovih toksina ili jednog od njegovih površinskih proteina. Agens stimuliše imunološki sistem tijela da prepozna agens kao prijetnju, uništi ga i da dalje prepozna i uništi bilo koji od mikroorganizama povezanih s tim agensom s kojima se može susresti u budućnosti. Vakcine mogu biti profilaktičke (za sprečavanje ili ublažavanje efekata buduće infekcije prirodnim ili „divljim“ patogenom) ili terapeutske (za borbu protiv bolesti koja se već pojavila, kao što je rak). Neke vakcine nude potpuni sterilizirajući imunitet, u kojem je infekcija potpuno spriječena. Primjena vakcina se zove vakcinacija. Vakcinacija je najefikasniji način prevencije zaraznih bolesti; široko rasprostranjeni imunitet zbog vakcinacije je u velikoj mjeri odgovoran za iskorjenjivanje velikih boginja širom svijeta i ograničavanje bolesti poput dječje paralize, malih boginja i tetanusa iz većeg dijela svijeta. Svjetska zdravstvena organizacija (WHO) izvještava da su trenutno dostupne licencirane vakcine za dvadeset pet različitih infekcija koje se mogu spriječiti. Narodnu praksu cijepljenja protiv velikih boginja prenijela je iz Turske u Britaniju 1721. godine Lady Mary Wortley Montagu. Termini vakcina i vakcinacija izvedeni su od Variolae vaccinae (krave boginje), termina koji je osmislio Edward Jenner (koji je razvio koncept vakcina i stvorio prvu vakcinu) za označavanje kravljih boginja. Koristio je ovu frazu 1798. za dugačak naslov svog istraživanja Variolae vaccinae poznatog kao kravlje boginje, u kojem je opisao zaštitni učinak kravljih boginja protiv velikih boginja. Godine 1881, u čast Jennera, Louis Pasteur je predložio da se uvjeti prošire kako bi pokrili nove zaštitne vakcinacije koje su se tada razvijale. Nauka o razvoju i proizvodnji vakcina naziva se vakcinologija. Pobuđeni imunitet stvara antitijela koja neutraliziraju dati mikroorganizam. Navedeni preparat mora posjedovati određena svojstva; ne smije biti opasan, treba biti efikasan, njegova primjena jednostavna i prozvodnja relativno jeftina. Vakcine možemo razlikovati prema načinu dobijanja: vakcine dobijene od oslabljenih klica/patogena vakcine dobijene od mrtvih klica Anatoksini od dijelova mikroorganizama vakcine dobijene iz mikrobiotskih proizvoda. Neke od najvažnijih vakcina su vakcine protiv boginja, bjesnila, tetanusa, dječije paralize (polio, poliomijelitis), tuberkuloze, gripe itd.