Kijevska Rusija
Kijevska Rusija (Киевская Русь) ostala imena Drevnja Rusj (Древняя Русь), Stara ruska država (Древнерусское государство), (staroruski: Рѹ́сьскаѧ землѧ; starogrčki: Ῥωσία; latinski: Rut(h)enia; staronordijski: Garðaríki) bila je prva istočnoslavenska država u Evropi od kraja 9. stoljeća do sredine 13. stoljeća. Kako je nastala na teritoriji današnje Ukrajine, Bjelorusije i zapadne Rusije. Kijevska Rusija ruskim istoričarama je smatra kolijevkom tri današnja istočnoslavenska naroda (Bjelorusa, Rusa i Ukrajinaca). Ali historičari u savremenoj Bjelorusi i Ukrajine imaju drugačiji pogled. Kijevska Rusija na svom teritorijalnom vrhuncu u 11. stoljeću prostirala se od Baltičkog mora na sjeveru do Crnog mora na jugu i od rijeke Visle na zapadu do Tamanskog poluostrva na istoku, ujedinjujući većinu istočnoslavenskih plemena. Zlatno doba Kijevska Rusija je doživjela tokom vladavine Vladimira I (980–1015) i njegovog sina Jaroslava I (1019–1054). Za vrijeme njihove vladavine napisan je prvi istočnoslavenski pravni kodeks Ruska pravda (staroruski: Правда Руськая). Krajem 11. i početkom 12. stoljeća, rastuća moć Kijevske Rusije počela je slabiti zbog napada susjednih regionalnih sila. Nakon pada Konstantinopolja 1204. godine, došlo je do smanjenja trgovine i ekonomskog kolapsa koji je trajao do mongolske invazije i uništenja države 1240. godine.