Luj IV, kralj Zapadne Franačke
Luj IV (10. septembar 920 - 30. septembar 954), zvani "Prekomorski", je bio kralj Zapadne Franačke od 936. do 954. godine. Bio je član Karolinške dinastije kao sin Karla III i Eadgife, kćerke kralja Edvarda Starijeg. Nakon svrgnuća njegovog oca kralja Karla Jednostavnog sa vlasti 922. godine, njegova majka i princ Luj su pobjegli u Englesku (otuda i nadimak "Prekomorski") na dvor njegovog djeda Edvarda Starijeg i njegovog strica Ethelstana, kralj Wessexa. Postao je Karolinški nasljednik nakon smrti Karla III u zatočeništvu 929. godine. On je pozvao u Englesku moćnog markiza Neustrije Hugha Velikog kako bi naslijedio kralja Rudolfa 936. godine i označio povratak Karolinške dinastije. Njegova vladavina puna iznenađenja nam je najbolje poznata po "Analima" Flodoarda i "Historiji" Richera od Reimsa. Kada je došao na vlast, Luj Prekomorski je želio da se udalji od Hugha Velikog, koji je postao druga osoba kraljevstva nakon kralja. Odmah  je počeo sa osvajanjem Lotaringije 939. godine. Ova ekspedicija je bila neuspješna i Oton I je uskoro izvršio opsadu grada Reimsa 940. godine. Nakon smrti vojvode Normandije, Williama I Longsworda, Luj IV pokušao da preuzme njegove posjede u Normandiji, ali je otet od strane ljudi Hugha Velikog 945. godine. Savjet Ingelheima je 948. godine omogućio ekskomunikaciju vojvode Franaka. Od 950 godine, kralj je postepeno nametao svoju vlast u North Eastu, gradeći mnoge lojalnosti (posebno sa Vermandoisom) pod novom Otonskom zaštitom. Slučajno je umro od pada s konja između Laona i Reimsa 954. godine.