Boško Antić
Božidar Boško Antić (7. januar 1944 – 4. decembar 2007) bosanskohercegovački je nogometaš. Rođen je 7. januara 1944. u Sarajevu. Karijeru je započeo u FK Sarajevo 1965. Antić je igrao u generaciji koja je osvojila prvu titulu FK Sarajeva u historiji. To se desilo u sezoni 1966/1967, kada su bordo-bijeli osvojili trofej prvaka tadašnje SFRJ. Antić je predvodio generaciju FK Sarajeva, zajedno sa Fazlagićem, Vujovićem, Šiljkutom, Vahidinom Musemićem i Prodanovićem. U tom timu Boško Antić je bio i paker i strijelac, što mu je obezbjedilo status reprezentativca. Antić je u toj sezoni postigao 14 golova u 30 utakmica, a ukupno 140 golova u svojih 276 nastupa za bordo klub. Stariji navijači Sarajeva sigurno će se sjetiti slogana „Dva Boška na dva čoška, Musemića u sredini, za pobjedu ne brini“ koji je bio vezan za tadašnji ubojiti napadački trio FK Sarajeva. Može se reći da tada nije bilo ekipe koja je sa sigurnošću tvrdila da neće primiti gol na utakmici protiv bordo-bijelih, a za to bili zaslužni Boško Prodanović, Vahidin Musemić i Boško Antić. U svojoj karijeri za Sarajevo je tri sezone zaredom (1965/66, 1966/67. i 1967/68) bio golgeter, a najviše golova je dao u sezoni 1967/68. kada je u 53 nastupa postigao 53 gola. Također, dva puta je bio igrač sa najviše odigranih utakmica u sezoni i to u sezonama 1965/66. i 1967/68. Dobitnik je i srebrne značke povodom obilježavanja 70-godišnjice Nogometnog saveza BiH. Nogometni put ga je odveo u Francusku, pet punih sezona u Anžeu (1972–1975) i Kanu (1975–1977). Antića je odlikovala visoka tehnika, nepredvidivi potezi, te sportsko držanje. Poslije završetka igračke karijere, otisnuo se u trenerske vode, najprije u Francusku, a potom je uslijedio povratak na Koševo (1983–1985). Legendarno lijevo krilo je proslavilo i drugu titulu Sarajeva, ali ovaj put u ulozi trenera. 1985. je Boško Antić postao prvi čovjek koji je sa FK Sarajevom osvojio titulu i kao igrač i kao trener. Ovo je samo još ponovio Husref Musemić, koji je tada bio igrač, a u sezoni 2006/07. je slavio kao trener Sarajeva. Bila je to generacija koju je Atić stvorio, predvođena reprezentativcima: Hadžibegićem, Pašićem, Božovićem, Jozićem i Husrefom Musemićem. A trenirao je i Safeta Sušića. Poslije toga jedno vrijeme je vodio i reprezentaciju Toga, a u drugoj polovini devedesetih godina prošlog vijeka bio je trener u Kini, te je jedno vrijeme vodio i Sartid iz Smedereva. Umro je nakon teške bolesti 4. decembra 2007, Beogradu.