Masakr u srebreničkom kotaru
Masakr u srebreničkom kotaru predstavlja ubistvo oko 1.000 Bošnjaka srebreničkog kotara kojeg su počinili četnici pod komandom Jezdimira Dangića od 18. augusta 1941. do 16. januara 1942. Krajem jula 1941. pojavile su se četničke jedinice u vlaseničkom kotaru, a početkom augusta počele su osvajati sela i napredovati ka Srebrenici. Od jutra do podneva 18. augusta u Srebrenici su se vodile borbe između domobrana i četnika. Bilo je oko 20 žrtva na obje strane. Nakon toga četnici su napredovali ka Zvorniku, do Drinjače. Prvih dana četničke vladavine nije bilo velikih zločina, osim pljačkanja i prisilnog rada. Nakon toga zločini su postajali sve češći. Početkom septembra Bošnjaci su morali predati svoje radio aparate, nisu se smjeli kretati nakon 19:00 i morali su tražiti dozvolu za noćenje u drugom selu. U prvoj grupi koja je u Srebrenicu ušla 18. augusta 1941. bilo je oko 400 četnika. Oni su pokupili svo oružje od Bošnjaka, a njima su se istog dana pridružili četnici iz Ljubovije i Bajine Bašte. 5. januara 1942. u Srebrenicu je došla grupa od 300 četnika iz vlaseničkog kotara pod komandom Rajke Čelonje i opljačkala je sve Bošnjake u gradu. U Srebrenici je tog dana ubijeno 11 ljudi, a četnici su idući kroz Bajramoviće i druga sela ubijali svakog Bošnjaka na kog su naišli. 16. januara 1942. u Srebrenici su ušle jedinice njemačke vojske, koje su do 20. januara obilazile teren. Četnici su se prije toga u grupama preko noći povukli u Srbiju. Tokom četničke vladavine ubijeno je oko 1.000 ljudi, od kojih je većina zaklana. Sa zarobljenicima se postupalo zvjerski. Udarani su, ubadani noževima i primoravani da otkriju gdje je ko pobjegao. Par djevojčica iznad 14 godina je silovano. Materijalne štete bile su ogromne. Svo bošnjačko stanovništvo je opljačkano, a poklana je sva stoka.