Ahmed Hatem Bjelopoljak
Ahmed Hatem Bjelopoljak (Aqovali-zade) bio je pjesnik i nakšibendijski šejh. Smatra se jednim od najznačajnijih predstavnika bošnjačke divanske poezije. Sin je Osmana Šehdi-efendije Bjelopoljaka, hadžegana carskog divana, a unuk Mehmeda Salim-efendije Kadića iz Bijelog Polja (turski: Aqova). Nije poznato gdje se rodio i odrastao. Školovao se u Istanbulu, nakon čega je otputovao i boravio u Egiptu i Hidžazu. U Meki je od nakšibendijskog šejha Ahmeda Džurjanija dobio iršad. Umro je u Larisi (turski: Yenişehir) 1754, iste godine kada je postavljen za kadiju. Iza sebe je ostavio Divan od 170 gazela na turskom, arapskom i perzijskom jeziku. Iz oblasti šerijatskog prava napisao je komentar na djelo Multaqa al-abhur Ibrahima Halebija, iz oblasti leksikografije komentar rječnika Tuhfe-i Šahidi, a iz oblasti matematike komentar djelu Al-lum' al-Faradiya. Napisao je i brojne tarihe, od kojih je jedan posvetio sultanu Mahmudu I, i jednu manzumu moralno-didaktičkog sadržaja. Bavio se i kaligrafijom, za što je dobio diplomu od poznatog kaligrafa Hatata Emir-efendije. Belig, turski pjesnik i njegov učenik, posvetio mu je elegiju.