Vajmarska Republika
Vajmarska Republika (njemački: Weimarer Republik) naziv je za Njemačku državu od 1918. do 1933. godine. Ime potječe od grada Vajmara gdje se održala njena prva ustavna skupština. Službeni naziv republike Njemački rajh (njemački: Deutsches Reich) je zbog njemačke tradicije ostao nepromijenjen. Njemačka je postala republika 9. novembra 1918. godine kada je car Vilim II abdicirao sa njemačkog prijestolja. Nakon toga je u Vajmaru sazvana nacionalna skupština na kojoj je 11. augusta 1919. godine napisan i usvojen novi njemački ustav. Vajmarska Republika se za svojih četrnaest godina suočila sa brojnim problemima kao što su hiperinflacija, politički ekstremizam (borba sa paravojnim postrojbama) i sporni odnosi sa pobjednicima Prvog svjetskog rata. Negodovanje Njemačke prema Versajskom sporazumu bilo je snažno, posebno u političkoj desnici, gdje je vladao veliki gnjev prema onima koji su potpisali i predali sporazum. Vajmarska Republika ispunila je većinu zahtjeva iz Versajskog sporazuma iako nikada nije u potpunosti ispunila svoje zahtjeve za razoružanje plativši samo mali dio ratne odštete. Prema Sporazumu iz Lokarna, Njemačka je prihvatila zapadnu granicu zemlje odustajući od iredentističkih zahtjeva prema Francuskoj i Belgiji, ali je nastavila osporavati istočnu granicu uvjeravajući Austriju da se pridruži Njemačkoj kao jedna od njemačkih država. Od 1930. godine predsjednik Paul von Hindenburg iskoristio je proširene ovlasti kako bi podržao kancelare Heinriha Brüninga, Franza von Papena i generala Kurta von Schleichera. Velika depresija, pogoršana Brüningovom politikom deflacije, je dovela do porasta nezaposlenosti. Hindenburg je 1933. godine imenovao Adolfa Hitlera za kancelara čime je njegova Nacistička stranka ušla u koalicionu vladu. Nacisti su imali dva od preostalih deset mjesta u vladi. Koristeći svoju ličnu vezu sa Hindenburgom, Von Papen je postao vicekancelar kako bi Hitlera držao pod kontrolom. Nakon nekoliko mjeseci, uvođenjem dekreta o požaru i zakona o hitnim ovlaštenjima doveli su do vanrednog stanja: ukinuto je ustavno upravljanje i građanske slobode. Hitlerovo preuzimanje vlasti (Machtergreifung) se desilo vladinim dekretom bez zakonodavnog učešća. Ovi događaji su doveli do kraja republike - kako se demokratija srušila, osnivanje jednopartijske države započelo je diktaturu Trećeg rajha.