Zastupnički dom Sjedinjenih Američkih Država
Zastupnički ili Predstavnički dom Sjedinjenih Američkih Država (engleski: United States House of Representatives) jedan je od dva doma u Kongresu Sjedinjenih Američkih Država, koji ima dvodomnu (bikameralnu) strukturu. Drugi dom Kongresa je Senat Sjedinjenih Američkih Država. Prvi član Ustava Sjedinjenih Američkih Država određuje koje ovlasti ima Zastupnički dom. Tako ovaj dom donosi federalne zakone koji važe na cijeloj teritoriji SAD-a. Zakone koje usvoji Zastupnički dom mora odobriti i Senat, a mora ih potpisati predsjednik SAD-a. Ako predsjednik stavi veto na zakon, on neće stupiti na snagu, osim ako i Zastupnički dom i Senat ponovo ne izglasaju zakon dvotrećinskom većinom u svakom domu. Broj zastupnika koji će imati neka savezna država u Zastupničkom domu zavisi od broja stanovnika svake države, odnosno proporcionalan je tom broju, ali je svakoj saveznoj državi zagarantovano najmanje jedno mjesto. Zastupnički dom prvobitno je imao samo 65 zastupnika iz 13 država (biran je jedan zastupnik na svakih 30.000 stanovnika). S rastom broja stanovnika rastao je i broj zastupnika (kongresmena) u Zastupničkom domu, ali i kvota od 30.000 stanovnika. Zastupnički dom je 1920. imao 435 zastupnika (tada je biran jedan na svakih 350.000 stanovnika). Godine 1929. odlučeno je da će se u ovaj dom trajno birati 435 zastupnika bez obzira na porast stanovništva. Trenutno se broj zastupnika iz pojedinačnih saveznih država određuje na osnovu popisa stanovništva, koji se vrši svakih deset godina. Najmnogoljudnija savezna država Kalifornija trenutno ima 53 zastupnika. Zastupnički dom, po Ustavu, ima nekoliko isključivih nadležnosti: inicira donošenje zakona koji se tiču poreza; pokreće opoziv (impeachment) federalnih službenika; bira predsjednika u slučaju da elektorski kolegij nije u mogućnosti to uraditi. Za predsjednika Zastupničkog doma obično se bira šef zastupničke grupe stranke koja ima većinu u domu.