Czesław Miłosz
Czesław Miłosz (fonetski: Česlav Miloš) (Šeteniai, 30. juni 1911. – Krakov, 14. august 2004.), poljski poljski pjesnik, prozni pisac, esejista, književni istoričar, prevodilac, diplomata; u godinama 1951–1993 bio je u egzilu, do 1960. u Francuskoj, zatim u Sjedinjenim Državama; u Poljskoj je bio cenzurisan do 1980. godine; dobitnik je Nobelove nagrade za književnost (1980.); bio je profesor na Kalifornijskom univerzitetu, Berkliju i Univerzitetu Harvard. Brat Andrzeja Miłosza. Smatra se najvećim poljskim pesnikom 20. vijeka. Prije Drugog svjetskog rata, Miłosz je bio pjesnik katastrofizma, a vizuelni ton dočarao je stilizacijom glasa starozavjetnih proroka. Od ostalih tvoraca formacije “Żagary” izdvajao ga je kult klasicističke strogosti. Nakon rata, njegova poezija je postala intelektualnija; odnosila se na ambicije obnove trajnih vrijednosti evropske kulture, savjesti i vjere. Tada je književnost shvatao kao način da se spase osjećaj čovječnosti nakon poraza. Sedamdesetih godina prošlog vijeka počele su dominirati religiozne i kontemplativne teme. Njegove knjige su prevedene na 44 jezika.