Anton von Werner
Anton Alexander von Werner (9. maj 1843. godine – 4. januar 1915. godine) je bio pruski slikar, koji je rođen u Frankfurtu 1843. godine. Sa slikanjem je počeo 1857. godine kao student, da bi studirao slikarstvo na Berlinskoj akademiji (Berliner Akademie der Künste). Studije je nastavio u Karlsruheu, pod nadzorom Johanna Wilhelma Schirmera, Ludwiga Des Coudresa i Adolfa Schrödtera. Nakon što je dobio putničku stipendiju zbog izložbe njegovih ranih radova, posjetio je Pariz 1867. godine, a nakon toga i Italiju, gdje je i ostao neko vrijeme. Pri povratku, dobio je mnoge državne počasti. Kada je izbio Francusko-pruski rat 1870. godine, otišao je u Francusku, gdje je i ostao sve do 1871. godine. U toj godini, oženio je Malwine Schrödter, kćerku Adolpha Schrödtera. 1873. godine, postao je profesor na Berlinskoj akademiju. Vrhunac njegove karijere je bio taj kada je, 1875. godine, postao direktor akademije u Berlinu (Königliche Hochschule der bildenden Künste). Nakon 1888. godine, dok je dobraio na dvoru Vilhelma II, von Werner ga je učio da slika. 1909. godine, naslijedio je Hugu von Tschudia, kao direktor Nationalgalerie u Berlinu. Umro je 1915. godine, a sahranjen je u dvorištu crkve Alten Zwölf-Apostel-Kirchhof u Berlin-Schönebergu. Među njegovim najznačajnijim djelima nalaze se Kapitulacija Sedana, Proklamacija Njemačkog carstva u Versaju, Moltke prije Pariza, Moltke u Versaju, Sastanak Bizmarka i Napoleona III, Viliam I posjećuje grobnice, Berlinski kongres, te neke dekoracije rađene u mozaiku za Triumfalni luk u Berlinu. Von Werner.