Ganges
Ganges je jedna od najvećih rijeka Indijskog potkontinenta, pogranična je rijeka dužine oko 3.000 km. Izvire u zapadnom djelu Himalaja, u indijskoj saveznoj državi Uttarakhand, Teče na jug i istok kroz Gangesku ravnicu u Sjevernoj Indiji, primajući desnu pritoku, Yamunu, koja također izvire u zapadnim indijskim Himalajima, i nekoliko pritoka s lijeve obale iz Nepala koje čine najveći dio njenog toka. U državi Zapadni Bengal, Indija, dovodni kanal koji polazi s njegove desne obale skreće 50% svog toka prema jugu, umjetno ga povezujući s rijekom Hooghly. Ganges se nastavlja u Bangladeš, gdje rijeku zovu Padma. Zatim joj se pridružuje Yamuna, donji tok Brahmaputre, i na kraju Meghna i ulijeva se u Bengalski zaliv. Sistem Gang-Brahmaputra-Meghna je druga najveća rijeka na zemlji po protoku. Glavni tok Gangesa počinje u gradu Devprayag, na ušću Alaknanda, koji je izvorni tok u hidrologiji zbog svoje veće dužine, i Bhagirathi, koji se smatra izvornim tokom u hinduističkoj mitologiji . Ganges je spas za milione ljudi koji žive u njegovom bazenu i ovise o njemu za svoje svakodnevne potrebe. Historijski je bio važan, s mnogim bivšim glavnim gradovima provincija ili carstva kao što su Pataliputra, Kannauj, Kara, Munger, Kashi, Patna, Hajipur, Delhi, Bhagalpur, Murshidabad, Baharampur, Kampilya i Kolkata koji se nalaze na njegovoj obale ili obalama pritoka i povezanih plovnih puteva. Rijeka je dom za otprilike 140 vrsta ribe, 90 vrsta vodozemaca, kao i reptila i sisara, uključujući kritično ugrožene vrste kao što su garijal i južnoazijski riječni delfin. U hinduizmu, Ganges se smatra svetom rijekom. U hinduizmu je obožavana kao boginja Ganga. Gangesu prijeti ozbiljno zagađenje. Ovo predstavlja opasnost ne samo za ljude već i za životinje. Nivoi fekalnih koliformnih bakterija iz ljudskog otpada u rijeci u blizini Varanasija su više od stotinu puta veći od zvanične granice indijske vlade. Akcioni plan Gangesa, ekološka inicijativa za čišćenje rijeke, smatra se neuspjehom koji se na različite načine pripisuje korupciji, nedostatku volje u vladi, lošoj tehničkoj stručnosti, loše planiranje životne sredine i nedostatak podrške vjerskih vlasti.