Mentalno zdravlje
Mentalno zdravlje je "stanje blagostanja u kojem pojedinac ostvaruje svoje sposobnosti, može se nositi s normalnim životnim stresovima, može raditi produktivno i plodno, i sposoban je dati doprinos svojoj zajednici", prema Svjetskoj zdravstvenoj organizaciji (WHO). Mentalno zdravlje uključuje subjektivno blagostanje, percipiranu samoefikasnost, autonomiju, kompetenciju, međugeneracijsku ovisnost i samoaktualizaciju nečijeg intelektualnog i emocionalnog potencijala, između ostalog. Iz perspektive pozitivne psihologije ili holizma, mentalno zdravlje može uključivati sposobnost pojedinca da uživa u životu i da stvori ravnotežu između životnih aktivnosti i napora da se postigne psihološka otpornost. Kulturološke razlike, subjektivne procjene i suprotstavljene profesionalne teorije utiču na to kako se definira "mentalno zdravlje". Neki rani znakovi koji se odnose na probleme mentalnog zdravlja su iritacija sna, nedostatak energije i razmišljanje da naudite sebi ili drugima. Države koje proizvode izbjeglice su mjesta društvenih previranja, građanskog rata, čak i genocida. Većina izbjeglica doživljava traumu. To može biti u obliku mučenja, seksualnog napada, fragmentacije porodice i smrti voljenih osoba. Izbjeglice i imigranti doživljavaju psihosocijalne stresore nakon preseljenja. To uključuje diskriminaciju, nedostatak ekonomske stabilnosti i socijalnu izolaciju koja uzrokuje emocionalni stres. Za izbjeglice spajanje porodice može biti jedna od primarnih potreba za poboljšanje kvaliteta života. Post-migraciona trauma je uzrok depresivnih poremećaja i psihičkog stresa za imigrante.