Revolucija Meiji
Revolucija Meiji, ponekad zvana i Restauracija Meiji ili Preporod Meiji je naziv za prevrat kojim je u Japanu ukinut šogunat, a vlast je nominalno preuzeo car Meiji. U stvarnosti, prevrat su izveli samuraji i regionalni klanovi ujedinjeni u reformatorski pokret protiv šogunove vlasti, oslabljene nakon što je pod pritiskom zapadnih sila prekinuta višestoljetna politika izolacije Japana od vanjskog svijeta. Centar pokreta bio je u buntovnim, ali i zavađenim pokrajinama Satsuma i Choshu. Oni su se ujedinili godine 1866. a godinu dana kasnije preuzeli su carsku palatu, natjeravši posljednjeg šoguna Yoshinobua Tokugawu da podnese ostavku. Šogunove pristaše još su dvije godine pružale oružani otpor. Revolucija Meiji predstavlja jedan od najvažnijih događaja u historiji Japana i svijeta, jer je njome započeo proces napuštanja drevnih feudalnih institucija i ubrzane transformacije Japana u modernu industrijsku državu i svjetsku silu. Obnova je dovela do ogromnih promjena u japanskoj političkoj i društvenoj strukturi i obuhvatila je i kasni Edo period (koji se često naziva Bakumatsu) i početak Meiji ere, tokom koje se Japan brzo industrijalizovao i usvojio zapadne ideje i proizvodne metode. Japanci su znali da su zaostajali za zapadnim silama kada je komodor Sjedinjenih Država Matthew C. Perry došao u Japan 1853. godine sa velikim ratnim brodovima s naoružanjem i tehnologijom koja je daleko nadmašila japanske, s namjerom da zaključe ugovor koji će otvoriti japanske luke za trgovinu. Perry je zaključio ugovor kojim bi se dvije japanske luke (Shimoda i Hakodate) otvorile samo za materijalnu podršku, poput drva za ogrjev, vode, hrane i uglja za američke brodove. Godine 1858., Townsend Harris, ambasador u Japanu, zaključio je ugovor, otvarajući japanske luke za trgovinu. Osobe poput Shimazua Nariakire zaključile su da "ako preuzmemo inicijativu, možemo dominirati; ako to ne učinimo, bićemo izdominirani", što je dovelo do toga da Japan "otvori svoja vrata stranoj tehnologiji".