Vodozemci
Vodozemci ili amfibije (latinski: Amphibia) su četveronožni i ektotermni kičmenjaci i čine vrstu slatkovodnih i kopnenih kičmenjaka. Njihovo naučno ime je izvedeno od grčkog "amphi bios" (dvostruki život). To ime se zasniva na činjenici da većina vodozemaca stadij larve proživljavaju u vodi, a nakon metamorfoze mogu živjeti na kopnu, ali provode cijeli život u blizini vode. Nastanjuju širok spektar staništa, pri čemu većina vrsta živi u kopnenim, fosorskim, arborealnim ili slatkovodnim vodenim ekosistemima, ali neke vrste su razvile adaptacije ponašanja kako bi to zaobišle. Mnogi su prvenstveno noćne životinje kako bi se zaštitili od mogućih grabežljivaca, ali i da bi smanjili gubitak vode preko kože. Mladi uglavnom prolaze kroz metamorfozu od larve sa škrgama u odraslu formu koja diše zrak plućima. Vodozemci koriste svoju kožu kao sekundarnu respiratornu površinu, a neki mali kopneni daždevnjaci i žabe nemaju pluća i u potpunosti se oslanjaju na svoju kožu. Površno su slični reptilima poput guštera, ali, zajedno sa sisarima i pticama su amnioti i ne zahtijevaju vodena tijela u kojima se razmnožavaju. Sa svojim složenim reproduktivnim potrebama i propusnom kožom, vodozemci su često ekološki indikatori; u posljednjim decenijama došlo je do dramatičnog pada populacija vodozemaca za mnoge vrste širom svijeta. Najraniji vodozemci evoluirali su u devonskom periodu od sarcopterygijskih riba s plućima i koštanim perajama, osobinama koje su bile od pomoći pri prilagođavanju na kopno. Diverzificirali su se i postali dominantni tokom perioda karbona i perma, ali su ih kasnije istisnuli gmizavci i drugi kičmenjaci. Porijeklo modernih vodozemaca koji pripadaju Lissamphibia, koji su se prvi put pojavili tokom ranog trijasa, prije oko 250 miliona godina, dugo je bilo sporno. Međutim, konsenzus u nastajanju je da oni vjerovatno potiču od temnospondila, najraznovrsnije grupe prahistorijskih vodozemaca, tokom permskog perioda. Tri moderna reda vodozemaca su Anura (žabe), Urodela (daždevnjaci) i Apoda (cecilije). Četvrta grupa, Albanerpetontidae, izumrla je prije oko 2 miliona godina. Broj poznatih vrsta vodozemaca je oko 8.000, od kojih su skoro 90% žabe. Najmanji vodozemac (i kralježnjak) na svijetu je žaba iz Nove Gvineje (Paedophryne amauensis) sa dužinom od samo 7,7 mm. Najveći živi vodozemac je 1,8 m južnokineski džinovski daždevnjak (Andrias sligoi), ali on je manji od prahistorijskih temnospondila kao što je Mastodonsaurus koji je mogao doseći i do 6 metara u dužinu. Proučavanje vodozemaca naziva se batrahologija, dok se proučavanje gmazova i vodozemaca naziva herpetologija.