Međunarodni kodeks zoološke nomenklature
Međunarodni kodeks zoološke nomenklature (International Code of Zoological Nomenclature: ICZN ili ICZN kod) je široko prihvaćena konvencija u zoologiji koja propisuje formalno naučno imenovanje organizama koji se tretiraju kao životinje. Pravila prvenstveno uređuju: Kako se imena pravilno određuju u okviru binomne nomenklature; Koja se verzija mora koristiti u slučaju sukoba imena; Kako se imena moraju navoditi u znanstvenoj literaturi. Zoološka nomenklatura je nezavisna od drugih sistema nomenklature, na primjer botaničke. To znači da životinje mogu imati ista generička imena kao i biljke. Pravila i preporuke imaju jedan osnovni cilj: pružiti maksimum univerzalnosti i kontinuitet u imenovanja svih životinja, osim u slučaju kada taksonomske odredbe nalažu drugačije. Kodeks je trebalo da vodi samo nomenklaturu životinja, ostavljajući slobodu zoolozi ma u klasifikaciji novih vrsta. Drugim riječima, bez obzira da li je sama po sebi vrsta ili nije priznat entitet, subjektivna je odluka, ali ono što se naziva treba primijeniti i oznaku šta nije. Kodeks se odnosi samo na ovo drugo, ne na bivšu oznaku. Novo ime životinja objavljen bez poštovanja Kodeksa može se smatrati jednostavno "nedostupan" ako ne ispuni određene kriterije ili ispasti u potpunosti iz olasti nauke (npr. "naučni naziv" za čudovište iz Loch Nessa, zvano Nesi), za kojeg se pretpostavljalo da živi u tom jezeru u Irskoj. Pravila u Kodeksu određuju koja imena vrijede za bilo koji takson u grupama porodica, rodova i vrsta. Ona ima dodatne (ali još ograničene) odredbe o imenima u višim redovima. Kodeks ne priznaje nikakvu sudsku praksu. Svaki spor se prvo odlučuje direktnom primjenom Kodeksa, a ne pozivanjem na presedan. Kodeks je također retroaktivnan ili retrospektivnan, što znači da je njegova dosadašnja izdanja ili prethodna druga pravila i konvencije danas više nemaju snagu, a nomenklaturni akti objavljeni 'nekada u starim vremenima' moraju se ocjenjivati samo po sadašnjem izdanju Kodeksa. U slučaju sporova u vezi sa tumačenjem, uobičajeni postupak je da se konsultira francuski Zakon, a na kraju slučaj može biti doveden na Komisiju koja ima pravo da objavi konačne odluke.