Svjetski rekordi u plivanju
Svjetske rekorde u plivanju ratificira Svjetska plivačka federacija. Rekordi se mogu odnositi na 50-metarske bazene (olimpijske ili duge) i 25-metarske (kratke). FINA priznaje svjetske rekorde u sljedećim disciplinama za muškarce i žene: slobodni stil: 50 m, 100 m, 200 m, 400 m, 800 m, 1500 m leđni stil: 50 m, 100 m, 200 m prsni stil: 50 m, 100 m, 200 m delfinov (leptirov) stil: 50 m, 100 m, 200 m mješovito (pojedinačno): 100 m (samo u kratkim bazenima), 200 m, 400 m štafete: 4 × 50 m slobodno (samo u kratkim bazenima), 4 × 100 m slobodno, 4 × 200 m slobodno, 4 × 50 m mješovito (samo u kratkim bazenima), 4 × 100 m mješovito, 4 × 50 m slobodno – mješovita štafeta (samo u kratkim bazenima), 4 × 100 m slobodno – mješovita štafeta, 4 × 50 m mješovito – mješovita štafeta (samo u kratkim bazenima), 4 × 100 m mješovito – mješovita štafeta. Rekordi u dugim bazenima daleko su stariji od rekorda u kratkim i općenito se smatraju prestižnijima. Oni vuku porijeklo s početka 20. vijeka (nešto kasnije u slučaju delfinovog stila, koji se razvio iz prsnog). Rekorde u kratkim bazenima FINA je počela priznavati u martu 1991. ustanovljavanjem standardnog vremena u svakoj disciplini (općenito poznato kao najbolji rezultat u svijetu) koje je moralo biti poboljšano kako bi FINA priznala svjetski rekord. Proces ratifikacije opisan je u FINA-inom pravilu SW12, a uključuje predaju dokumenata koji potvrđuju tačnost mjernog sistema i dužinu bazena, zadovoljavanje FINA-inih pravila koja se odnose na plivačke kostime i negativan doping-test dotičnih plivač(ic)a. Većinu rekorda navedenih ispod postigli su plivači koji su nosili plivačke (polu)kostime od poliuretana ili drugih netekstilnih materijala, čija je upotreba bila dozvoljena od februara 2008. do decembra 2009. Uoči SP u vodenim sportovima 2009. u Rimu međunarodno upravno tijelo za pet olimpijskih vodenih sportova izglasalo je zabranu upotrebe ovih plivačkih kostima i svih kostima od netekstilnog materijala, počevši od 1. januara 2010. Činilo se da ovi kostimi poboljšavaju performanse kod snažnijih plivača, te da to poboljšavanje nije jednako kod svih takmičara, tj. da zavisi od morfologije i fiziologije.