Željeznički saobraćaj u Bosni i Hercegovini
Željeznički saobraćaj u Bosni i Hercegovini predstavlja značajan vid transporta koji datira još od polovine 19. vijeka. Prva željeznička pruga na području Bosne i Hercegovine puštena je u promet 24. decembra 1872. godine, na relaciji Dobrljin – Banja Luka. Ekspanzija u izgrađnji željezničkih pruga nastupila je za vrijeme SFRJ, kada su izgrađene nove pruge a neke od postojećih su modernizovane i elektrificirane. Krajem 1980-ih željeznice Bosne i Hercegovine su ostvarile rekorde po pitanju prevezene količine robe i broja putnika. Rat u Bosni i Hercegovini je uticao na drastičan pad privrednih aktivnosti što se odrazilo na brojke o prevezenoj robi i broju putnika a devastirajući karakter rata se odrazio i na željezničku infrastrukturu. Ukupna dužina željezničkih pruga iznosi 1031 km, od čega je u Federaciji BiH 608,495 km čemu treba dodati i industrijske kolosijeke do svakog značajnijeg proizvodnog kapaciteta. Ovo željezničkim operatorima daje mogućnost direktnog pristupa u preuzimanju i isporuci svih vrsta robe. Željeznički transport na području Bosne i Hercegovine trenutno obavljaju dva operatora tj. javna preduzeća u oblasti željezničkog transporta: Željeznice Federacije BiH sa sjedištem u Sarajevu i Željeznica Republike Srpske sa sjedištem u Doboju. Oba operatera su članovi Međunarodne željezničke unije, od 1992. odnosno 1998. godine respektivno. Za upravljanje željezničkom infrastrukturom osnovana je Željeznička BH javna korporacija Željeznice Bosne i Hercegovine ili ŽBH, sa sjedištem u Doboju. Najvažnije željezničke linije su: Ploče – Mostar – Sarajevo – Zenica – Doboj – Šamac – (Vinkovci) i dalje prema Srednjoj i Istočnoj Evropi Bihać – Novi Grad – Prijedor – Banja Luka – Doboj – Tuzla – Zvornik – (Srbija).