Veletin
Tvrđava Veletin pripadala je župi Zagorje koja je u 15. vijeku u posjedu vlastele Kosače. Veletin je smješten na desnoj obali rijeke Neretve između naselja Ocrkavlja i Doljana na području Bjelimića, na visoko uzdignutoj stijeni iznad korita Neretve (oko 400 metara). Tvrđava je nepravilnog četverougla. Prilaz tvrđavi je sa jugoistočne strane. Na ulazu je kamena stolica uklesana u živoj stijeni. Prvobitno je pripadala vlasteoskoj porodici Sankovića, a zatim Kosača. Tvrđava se prvi put spominje u historijskim izvorima 29. juna 1442. godine. Tada tvrđava već ima svoje podgrađe. U dokumentu se navodi da je Vukac Deković iz podgrađa Veletina koji je u Bosni (Vochaç Dechouich de subtus castrum Velletin prouintie Bosine) ugovorio šestogodišnju službu i izučavanje zanata kod kožara Radete Nenkovića. Veletin se spominje u poveljama za Stjepana Vukčića Kosaču (1444 – Veletin Vsagorie castello con contato; 1448 – castrum Welletin; 1454 – civitate Velletino cum castris et pertinentiis suis). Početkom aprila 1465. godine podignuta je tužba protiv braće Radelje i Miobrata Dragovića ljude bosanskog vlastelina Jurja Čemerovića iz Podveletina (de Subtus Velletin rusticos Jurgi Cemerouich de Bosina). Na širem području su značajni lokaliteti sa stećcima koji ukazuju na naseljenost područja. Danas su od ove tvrđave ostale samo ruševine, a ispred ulazne kapije u grad sačuvana je kamena stolica. Nakon pada Bosne pod Osmansku vlast, nekad poslije 1465. godine, ova tvrđava postepeno propada.