Apartheid
Apartheid (bos. razdvajanje) je bio sistem institucijalnog rasnog razdvajanja stanovništva u Južnoafričkoj Republici od 1948. godine do ranih 1990-ih. Njime je stanovništvo Južnoafričke Republike bilo podijeljeno na bijelce, crnce, Indijce i "obojene" (mulate), s time da su jedino bijelci imali puna politička prava. Apartheid je karakterizirala autoritarna politička kultura koja je osiguravala da Južnoafričkoj Republici politički, društveno i ekonomski dominira manjinsko bjelačko stanovništvo. Prema ovom sistemu društvenog raslojavanja, najviši status imali su bijeli građani, zatim Indijanci i obojeni, zatim crni Afrikanci. Ekonomsko naslijeđe i društveni efekti apartheida nastavljaju se do danas. Uopšteno govoreći, apartheid je razgraničen na "sitni apartheid", koji je podrazumijevao segregaciju javnih objekata i društvenih događaja, i "veliki apartheid", koji je diktirao mogućnosti stanovanja i zapošljavanja prema rasi. Prvi zakon o apartheidu bio je Zakon o zabrani mješovitih brakova iz 1949. godine, nakon čega je slijedio Zakon o izmjenama i dopunama zakona o nemoralnosti iz 1950. godine, koji je za većinu državljana Južne Afrike učinio ilegalnim da se vjenčaju ili vode seksualne odnose preko rasnih linija. Zakon o registraciji stanovništva iz 1950. klasificirao je sve Južnoafrikance u jednu od četiri rasne grupe na osnovu izgleda, poznatog porijekla, socioekonomskog statusa i kulturnog načina života: "crne", "bijele", "obojene" i "indijance", posljednje dvije su uključivale nekoliko podklasifikacija. Mjesta stanovanja određena su rasnom klasifikacijom. Između 1960. i 1983. godine, 3,5 miliona crnih Afrikanaca je uklonjeno iz svojih domova i prisiljeno u segregirana naselja kao rezultat zakona o apartheidu, u nekim od najvećih masovnih deložacija u modernoj historiji. Većina ovih ciljanih uklanjanja imala je za cilj ograničavanje crne populacije na deset određenih "plemenskih domovina", također poznatih kao bantustani, od kojih su četiri postale nominalno nezavisne države. Vlada je objavila da će preseljene osobe izgubiti svoje južnoafričko državljanstvo kad budu apsorbirane u bantustans. Aparthejd je izazvao značajno međunarodno i domaće protivljenje, što je rezultiralo nekim od najutjecajnijih globalnih društvenih pokreta 20. vijeka. Bio je meta čestih osuda u Ujedinjenim nacijama i doveo je do velikih embarga na oružje i trgovinu Južnoj Africi. Tokom 1970-ih i 1980-ih, unutrašnji otpor apartheidu je postajao sve militantniji, što je izazvalo brutalne obračune od strane vlade Nacionalne partije i dugotrajno sektaško nasilje koje je ostavilo hiljade mrtvih ili pritvorenih. Poduzete su neke reforme sistema apartheida, uključujući omogućavanje indijske i obojene političke zastupljenosti u parlamentu, ali ove mjere nisu uspjele umiriti većinu aktivističkih grupa. Između 1987. i 1993. Nacionalna partija je ušla u bilateralne pregovore sa Afričkim nacionalnim kongresom (ANC), vodećim političkim pokretom protiv apartheida, za okončanje segregacije i uvođenje vladavine većine. Godine 1990., istaknute ličnosti ANC-a kao što je Nelson Mandela puštene su iz zatvora. Zakon o aparthejdu je ukinut 17. juna 1991. godine, što je dovelo do multirasnih izbora u aprilu 1994. godine.