Komunikacioni satelit
Komunikacijski satelit je umjetni satelit koji prenosi i pojačava radio- telekomunikacijske signale preko transpondera; sačinjava komunikacijski kanal između izvornog predajnika i prijemnika na različitim lokacijama na Zemlji. Komunikacijski sateliti se koriste za televiziju, telefon, radio, internet i vojne aplikacije. Od 1. januara 2021. u Zemljinoj orbiti ima 2.224 komunikacijska satelita. Većina komunikacijskih satelita nalazi se u geostacionarnoj orbiti 22,300 miles (35,900 km) iznad ekvatora, tako da satelit izgleda nepomično u istoj tački na nebu; stoga satelitske antene zemaljskih stanica mogu biti trajno usmjerene na to mjesto i ne moraju se pomicati da bi pratile satelit. Radio talasi visoke frekvencije koji se koriste za telekomunikacione veze putuju linijom vida i tako su ometani krivinom Zemlje. Svrha komunikacijskih satelita je da prenose signal oko krivulje Zemlje, omogućavajući komunikaciju između široko razdvojenih geografskih tačaka. Komunikacijski sateliti koriste širok raspon radio i mikrovalnih frekvencija. Da bi se izbjegle smetnje signala, međunarodne organizacije imaju propise za koje određene organizacije smiju koristiti frekvencijske opsege ili "band-ovi". Ova alokacija opsega minimizira rizik od smetnji signala. U oktobru 1945. Arthur C. Clarke je objavio članak pod naslovom "Vanzemaljski releji" u britanskom časopisu Wireless World. Članak opisuje osnove postavljanja umjetnih satelita u geostacionarne orbite u svrhu prenošenja radio signala. Zbog toga se Arthur C. Clarke često navodi kao izumitelj koncepta komunikacijskog satelita, a termin 'Clarke Belt' se koristi kao opis orbite. Prvi vještački satelit Zemlje bio je Sputnik 1 koji je Sovjetski Savez pustio u orbitu 4. oktobra 1957. godine. Razvili su ga Mihail Tikhonravov i Sergej Koroljov, nadovezujući se na radove Konstantina Ciolkovskog. Sputnjik 1 je bio opremljen ugrađenim radio - predajnikom koji je radio na dvije frekvencije 20.005 i 40.002 MHz, odnosno talasne dužine od 7 i 15 metara. Satelit nije postavljen u orbitu radi slanja podataka sa jedne tačke na zemlji u drugu; radio predajnik je trebao proučavati svojstva distribucije radio talasa u jonosferi. Lansiranje Sputnjika 1 bio je veliki korak u istraživanju svemira i razvoju raketa i označava početak svemirskog doba.