Koloman, kralj Ugarske
Koloman (mađarski: Kálmán; 1070 - 3. februar 1116) je bio kralj Ugarske od 1095. do 1116. godine. Koloman i njegov brat Almoš su bili maloljetni kada je njihov otac Gejza I umro, pa je njihov stric Ladislav I došao na ugarsko prijestolje 1077. godine. Prema srednjovjekovnoj mađarskoj hronici, kralj je odlučio da pripremi Kolomana za crkvenu karijeru. Koloman je imenovan biskupom Varada (Oradea, Rumunija) 1090. godine. Na samrti je kralj Ladislav izabrao Almoša za svog nasljednika 1095. godine. Zbog toga je Koloman pobjegao iz Ugarske i vratio se 19. jula 1095. godine kada je njegov stric umro. Koloman je krunisan za ugarskog kralja 1096. godine, a okolnosti njegovog pristupanja na prijestolje su nepoznati. Nakon toga je dao jednu trećinu Ugarske kao vojvodstvo svome bratu Almošu. Godine 1096. najmanje pet velikih grupa krstaša je stiglo u Ugarsku na putu u Svetu zemlju. Koloman je dozvolio da organizirane grupe krstaša prođu kroz zemlju mirno, ali su oni uništili i opljačkali nekoliko sela. Nakon toga je napao Hrvatsku i porazio posljednjeg hrvatskog kralja Petra Svačića 1097. godine. Zauzeo je cijelu Hrvatsku i sa hrvatskim plemstvom potpisao Pacta Conventu 1102. godine kojim Hrvatska ulazi u sastav Ugarske. Nakon toga Koloman se morao suočiti sa svojim bratom Almošom koji je tražio još teritorija. U znak odmazde, Koloman je zaplijenio vojvodstvo svog brata 1108. godine, a Almoša i njegovog sina Belu oslijepio. Kolomanovi dekreti, koji su regulisali mnoge aspekte života, uključujući oporezivanje, trgovinu i odnose između hrišćana i pagana su ostali nemodificirani više od jednog stoljeća. On je bio prvi ugarski kralj koji je odustao od imenovanja prelata u Kraljevini Ugarskoj.