Ljenjivci
Ljenjivci (lat. Folivora) su vrlo stari podred reda Pilosa, a srodni su s mravojedima i pasancima. Poznato je šest postojećph vrsta koje se dijele na dvije porodice: Megalonychidae (dvoprsti ljenjivci) Bradypodidae (troprsti ljenjivci) Pored recentnih, postojao je još i cijeli niz vrsta i porodica golemih ljenjivaca koji su izumrli. To su neotropski sisari Xenarthra. Primjećeni za sporost kretanja, veći dio svog života provode visi naglavačke u drveću tropskim kišnim šumama Južne i Srednje Amerike. Smatra se da su najuže povezani s anteaterima, a zajedno čine ksenarthranski red Pilosa. U dva roda postoji šest postojećih vrsta rodova Bradypus (troprsti) i Choloepus (dvoprsti). Unatoč ovom tradicionalnom imenovanju, svi zapravo imaju po tri prsta na svakom stražnjem udu, iako oni s dva prsta imaju samo po dva na svakoj prednjoj nozi. Dvije grupe ljenjivaca su iz različitih, udaljeno povezanih porodica, a smatra se da su svoju morfologiju evoluirale putem paralelne evolucije od kopnenih predaka. Pored postojećih vrsta, mnoge vrste prizemnih ljenjivaca koje sežu do veličine slonova poput oblika Megatherium nastanjivale su se u Severnoj i Južnoj Americi tokom epohe pleistocena. Međutim, izumrli su tokom kvartarnog izumiranja, prije otprilike 12.000 godina, zajedno s većinom velikotjelesnih životinja u Novom svijetu. Izumiranje korelira s vremenom dolaska ljudi, ali se također pretpostavlja da su mu pridonijele i klimatske promjene. Pripadnici endemske evolucijske radijacije karipski ljenjivci ranije su živjeli na Velikim Antilima. Oni su uključivali i prizemne i arborealne oblike koji su izumrli nakon što su ljudi naselili arhipelag, sredinom holocena, prije oko 6.000 godina. Ljenjivci su tako nazvani zbog svog vrlo slabog metabolizma i namjernih sporih pokreta, lijenost je povezana s riječju sporo. To podržava njihovu niskoenergijsku prehranu lišća i izbjegavanje otkrivanja za grabežljive ptice i mačke dobrog vida. Oni su gotovo bespomoćni na zemlji, ali znaju plivati. Tjelesni pokrivač ima brazdanu dlaku koja je domaćin simbioze sa zelenim algama koje kamufliraju životinju u drveću i pružaju joj hranjive tvari. Alge također hrane ljejivčeve moljce, od kojih neke vrste žive isključivo na ljenivcima.