Starosna diskriminacija
Ageizam je pristrasnost, diskriminacija ili maltretiranje pojedinaca i grupa na osnovu njihove dobi. Termin je 1969. skovao Robert Neil Butler kako bi opisao diskriminaciju starijih osoba, po uzoru na terminologiju seksizma i rasizma. Butler je definirao ejdžizam kao kombinaciju tri povezana elementa: negativnih stavova prema starosti i procesu starenja, diskriminatorne prakse prema starijim osobama i institucionalne prakse i politike koje održavaju stereotipe o starijim ljudima. aaa Termin "ageizam" se također koristi za opisivanje ugnjetavanja mlađih ljudi od strane starijih ljudi. Primjer za to je u pamfletu iz 1976. koji je objavio Youth Liberation of Ann Arbor, MI. U Velikoj Britaniji, vijećnik Richard Thomas je istakao da starosna diskriminacija djeluje kako na mlađe tako i na starije ljude na sastanku Vijeća za šume Bracknell u martu 1983. Također se koristio u pogledu predrasuda i diskriminacije, posebno prema adolescentima i djeci, kao što je uskraćivanje određenih prava i privilegija obično rezerviranih za odrasle. To uključuje pravo glasa, kandidiranje za političku funkciju, odbijanje liječenja i potpisivanje ugovora. Ova definicija ageizma također može uključivati ignorisanje ideja i doprinosa adolescenata i djece jer se smatraju „premladima“, ili pretpostavku da bi se trebali ponašati na određeni način zbog mlađe dobi. Ageizam prema mladima također uključuje kazne, terete ili zahtjeve koji su nametnuti isključivo (ili u većoj mjeri) mladima nego starijim ljudima, kao što je vojna regrutacija na temelju starosti. U društvu orijentiranom na mlade, međutim, stariji ljudi snose veliki udio starosnih predrasuda i diskriminacije. I sami stariji ljudi mogu biti duboko starački, jer su internalizirali čitav život negativnih stereotipa o starenju. Ageizam se često pripisuje strahovima od smrti i invaliditeta, a izbjegavanje, segregacija i odbacivanje starijih ljudi služe kao mehanizmi suočavanja koji omogućavaju ljudima da izbjegnu razmišljanje o vlastitoj smrtnosti. Stigma i diskriminacija oko gubitka fizičkog ili mentalnog kapaciteta je zapravo sposobanizam (ne starenje), a starenje je doživotno. Kao i drugi oblici pristranosti, ageizam se ne zasniva na biologiji, već je društveno konstruisan.