Morski sisari
Morski sisari su akvatični sisari koji se oslanjaju na okean i druge morske ekosisteme za svoje postojanje. Oni obuhvataju životinje kao što su foke, kitovi, morske krave, morske vidre i polarne medvjede. Oni ne predstavljaju pojedinačni takson ili sistematsku grupu, već imaju polifiletske odnose zbog konvergentne evolucije. Oni nemaju neposrednog zajedničkog pretka i isto tako ujedinjeni su po njihovom oslanjanju na morsko okruženje za ishranu. Adaptacija morskih sisara na vodeni životni stil znatno varira među vrstama. Kitovi i morske krave su potpuno adaptirani na vodeno okruženje i zato su stalni stanovnici vode. Foke i morski lavovi su poluakvatični; oni provode većinu svog vremena u vodi, ali se moraju vratiti na kopno za važne aktivnosti kao što su parenje, uzgoj mladunaca i linjanje. Nasuprot tome, vidre i polarni medvjedi su mnogo manje prilagođeni za život u vodi. Njihova ishrana se takođe značajno razlikuje; neki mogu jesti zooplanktone, drugi mogu jesti ribu, lignje, školjke, morsku travu, a neki mogu jesti i druge sisare. Iako je broj morskih sisara mali u poređenju sa onima na kopnu, njihova uloga u različitim ekosistemima je velika, posebno u pogledu održavanja morskih ekosistema, kroz procese koji uključuju regulaciju populacija plijena. Ova uloga u održavanju ekosistema čini njihov status posebno zabrinjavajućim, jer je trenutno 23% vrsta morskih sisara ugroženo. Pošto su osvojili kopno, neki sisari su se vratili na more. Neki, kao što su foke i morski lavovi, vode pretežno vodeni život, ali većina dolazi na kopno da rađa. Drugi su potpuno raskrstili sa zemaljskim životom. Najprilagođenija grupa morskih sisara, koja obuhvata kitove, pliskavice i delfine, spadaju u red Cetacea.