Drago Perović
Drago Perović (20. septembar 1888 – 6. januar 1968) bio je bosanskohercegovački doktor i anatom, jedan od osnivača Medicinskog fakulteta u Zagrebu. Srednju školu završio je s odličnim uspjehom u Mostaru gdje mu je bio učitelj poznati pjesnik Jovan Dučić. Medicinu je studirao u Beču gdje je 10. decembra 1913. promoviran "Sub auspiciis Imperatoris". Ta promocija povlači za sobom kao dar carski prsten i obavljala se svečano uz prisustvo Cara. Posebno je to, da je ta čast zapala stranca - Bošnjaka u doba Austrougarske monarhije. Za vrijeme te svečane promocije održao je predavanje o komparativnoj anatomiji malog mozga. Diploma mu je obnovljena nakon 50 godina. Tadašnji kralj Aleksandar popratio je taj događaj uzrečicom "Volijem nego išta". Za vrijeme studija Perović je radio kao demonstrator, odnosno asistent, na Anatomskom institutu u Beču kod prof. dr. Ferdinanda Hochstettera. Radio je duboko u noć i prolazeći kroz institut nije palio svjetlo, pa se u mraku gotovo sudario sa prof. Hochstetterom, na šta mu je profesor drugi dan donio električnu bateriju. U to vrijeme je u Beču postojao i drugi anatomski institut koji je vodio prof. Tandler, ali uže komunikacije između ta dva instituta nije bilo. Prof. Perović u Beču nije želio raditi sa ženskim asistentima, a to je bio i jedan od uslova kad je polazio u Zagreb. Godine 1925/26. godine bio je rektor Univerziteta u Zagrebu, a 1926/27. g. prorektor. 12. juna 1948. godine izabran je za redovnog člana Jugoslavenske akademije znanosti i umjetnosti u Zagrebu. 14. juna 1955. g. izabran je za dopisnog člana Srpske akademije nauka. Dana 1. aprila 1957. izabran je za člana Predsjedništva Jugoslavenske akademije. Odlikovan je Ordenom zasluga za narod I reda i Ordenom rada I reda.