Zajednice bora munike
Zajednice bora munike su biljna zajednica u kojima dominiraju stabla bora munike. Šumske sastojine munike su ispresjecanog areala na visokom gorju Hercegovine, Crne Gore, Kosova, Makedonije, Albanije, Bugarske, Grčke i u odvojenim skupinama u južnoj Italiji. Time se opšte rasprostranjenje munike uklapa u submediteransko područje, gdje šumske zajednice te vrste drveća zauzimaju pretežno više predjele (uglavnom između 1.000 i 1.900  m). Munika (latinski: Pinus heldreichii) je tercijarni relikt, očuvan tokom glacijacije. Sredinom XIX stoljeća grčki botaničar Theodor Heldreich, proučavajući floru planine Olimp u Grčkoj, našao je na njenim padinama jednu novu vrstu borova, koja mu se učinila srodna vrsti Pinus maritima Ait., pa je jednu njenu grančicu pod tim nazivom poslao u Ženevu na klasifikaciju. Švicarski botaničar Herman Christ, je utvrdio da se radi o nepoznatoj vrsti bora, kojoj je uz kratko sažet opis dao naziv Pinus heldreichii Christ 1863. Ova vrsta bora je i endemska vrsta drveća ograničenog, isprekidanog i malog prirodnog areala. Njeno stanište je na strmim i suhim padinama, na krečnjačkoj i dolomitnoj podlozi, čineći vrlo često i gornju granicu šumske vegetacije. Raste sporo u sastojinama, na supstratu sa serpentinskim ili kiselim silikatnim supstratima. U prvom slučaju zauzima izrazito ekstremna staništa sa uskim grebenima, strmim padinama s izraženim liticama i točilima. U takvim uslovima, na plitkim i kamenitim tlima, sastojine munike se održavaju kao trajni stadij vegetacije. Na taj način munici ne konkuriraju druge vrste šumskoga drveća, te je stoga za takve terene, koji su uz ostalo redovito i bezvodni, praktično postala jedina vrsta koja dolazi u obzir za pošumljavanje. Nasuprot ograničenome arealu, šume munike imaju veliko značenje i zbog toga što čine rijetkost u šumskoj vegetaciji, i zbog velike zaštitne uloge u sprječavanju erozije. Zbog izvrsnih tehničkih vrijednosti drveta munike, te šume imaju i određeno gospodarsko značenje. Munika je poznata i kao izrazito pionirska vrsta drveća, zbog čega ima važnu ulogu u dinamici vegetacije, posebno u progresivnoj sukcesiji, Zajednice bora munike na Orjenu (300 ha), Lovćenu (300 ha) i Rumiji (100 ha) u Crnoj Gori proglašene su za zaštićeno područje kategorije III - spomenik prirode.