Hipotalamusno-hipofizno-nadbubrežna osovina
Hipotalamusno-hipofizno-nadbubrežna osovina (HPA osovina ili HTPA osovina) je složen skup izravnih utjecaja i povratnih informacija u interakciji između tri komponente: hipotalamus, hipofiza (graškasta žlijezda ispod talamusa) i nadbubrežne ("suprarenalne") žlijezde (mali, stožasti organi na vrhu bubrega). Ovi organi i njihova interakcija sačinjavaju os HPA, glavni neuroendokrini sistem koji kontrolira reakcije na stres i regulira mnoge tjelesne procese, uključujući probavu, imunski sistem, raspoloženje i emocije, seksualnost, skladištenje i potrošnju energije. Uobičajeni mehanizam za interakcije između žlijezda, hormona i dijelova srednjeg mozga koji posreduju opći adaptecijski sindrom (GAS). Iako se steroidni hormoni proizvode uglavnom u kičmenjaka, fiziološka uloga osovine HPA i kortikosteroida u odgovoru na stres je toliko bitna da se analogni sistemii mogu naći i kod beskičmenjaka, kao i jednoćelijskih organizama. Osovina HPA, hipotalamno-hipofizno-gonadna osovina (HPG), hipotalamno-hipofizno-štitna osovina (HPT) i hipotalamno-neurohipofizni sistem su četiri glavna neuroendokrina sistema preko kojih hipotalamus i hipofiza direktno ostvaruju neuroendokrine funkcije.