Mišićna atrofija
Mišićna atrofija je gubitak skeletno mišićne mase. Može biti uzrokovana nepokretnošću, starenjem, pothranjenošću, lijekovima ili širokim spektrom ozljeda ili bolesti koje utiču na mišićno-koštani ili nervni sistem. Atrofija mišića dovodi do slabosti mišića i uzrokuje invalidnost. Nekorištenje uzrokuje brzu atrofiju mišića i često se javlja tokom ozljede ili bolesti koja zahtijeva imobilizaciju ekstremiteta ili mirovanje u krevetu. Ovisno o trajanju neupotrebe i zdravstvenom stanju pojedinca, ovo se može potpuno poništiti aktivnošću. Pothranjenost prvo uzrokuje gubitak masti, ali u dugotrajnom gladovanju može napredovati do atrofije mišića i može se poništiti nutritivnom terapijom. Nasuprot tome, kaheksija je sindrom iscrpljivanja, uzrokovan osnovnom bolešću kao što je rak koji uzrokuje dramatičnu atrofiju mišića i ne može se potpuno poništiti nutritivnom terapijom. Sarkopenija je mišićna atrofija povezana sa starenjem i može se usporiti vježbanjem. Konačno, bolesti mišića kao što su mišićna distrofija ili miopatija mogu uzrokovati atrofiju, kao i oštećenje nervnog sistema, kao što je povreda kičmene moždine ili moždani udar. Stoga je mišićna atrofija obično nalaz (znak ili simptom) u bolesti, a ne bolest sama po sebi. Međutim, neki sindromi mišićne atrofije su klasifikovani kao spektri bolesti ili entiteti bolesti, a ne samo kao klinički sindromi, kao što su različite spinalne mišićne atrofije. Mišićna atrofija je posljedica neravnoteže između sinteze i degradacije proteina, iako su mehanizmi nepotpuno shvaćeni i variraju ovisno o uzroku. Gubitak mišića može se kvantificirati naprednim slikovnim studijama, ali se to ne provodi često. Liječenje ovisi o osnovnom uzroku, ali često uključuje vježbanje i adekvatnu prehranu. Anabolički agensi mogu imati određenu efikasnost, ali se ne koriste često zbog nuspojava. Istražuje se više tretmana i suplemenata, ali još uvijek postoje ograničene mogućnosti liječenja u kliničkoj praksi. S obzirom na implikacije atrofije mišića i ograničene mogućnosti liječenja, minimiziranje nepokretnosti je kritično kod ozljeda ili bolesti.