Lujza Kuzmić Mijić
Lujza Kuzmić Mijić bila je bosanskohercegovačka slikarica i jedna je od pripadnica najstarije generacije akademski obrazovanih umjetnika. Njena slikarska aktivnost poklapa se početkom razvoja slikarstva u Bosni i Hercegovini. Rođena je u Sarajevu, 1889. godine. Godine 1906. upisala je privatni slikarski kurs kod profesora Jana Karela Janevskog, a godinu dana kasnije odlazi u Beč da studira slikarstvo u klasi Roberta Scheffera. Studirala je na Umjetničkoj školi za žene u Sarajevu s Adelom Behr, budući da im, kao ženama, nije bio dozvoljen upis na Akademiju. Njen najproduktivniji i najvažniji slikarski period bio je poslije Prvog svjetskog rata, oko 1919. godine, i trajao je otprilike do 1923. godine. Godine 1919. udala se za slikara Karla Mijića, a 1928. prekinula je svoju slikarsku karijeru i posvetila se porodici. Sve svoje slikarske napore usmjerila je na podršku stvaralaštvu svoga muža. Iz njenog slikarskog opusa, ostalo je oko 25 ulja, 15 akvarela i nešto crteža. Umrla je 1959. godine u Zagrebu.