Ljubuša
Ljubuša jest planina u Bosni i Hercegovini, između Duvanjskog, Kosnog, Ravanjskog polja i Rame. Prema jugu se prostire do Vran planine, prema istoku i sjeveroistoku do Raduše, a prema zapadu i sjeverozapadu graniči s Duvanjskim poljem. Svojim najvećim dijelom nalazi se u općini Tomislavgrad, Prozor-Rami i Kupresu. Planina je visoka 1797 metara. Na sjeveroistočni rub Ljubuše nastavlja se prostrani plato Proslapske planine, sve do Ramskg jezera. Građena je od krečnjaka s razvijenim kraškim oblicima reljefa. Na Ljubuši su prostrane uvale: Poljica, Bunari (1498 m), Oprava (1562), Lisac, Veliki crni vrh (1686 m) i Zlopolje (1304 m). U unutrašnjosti planine nalaze se mnogobrojne špilje i jame. Najveće se nalaze na zapadnom dijelu Ljubuše neposredno iznad sela Lipe i Mandinog Sela (pećine Pašnjača, Orlovača). Ima više manjih izvora vode koji tokom godine ne presušuju. Na Ljubuši se nalaze tri velike lokve. ​ Planina je pretežito gola, bez prostranijeg šumskog pokrivača, čak i bez klekovine ili smreke. Po padinama koje su okrenute prema Trebiševu i Duvanjskom polju preovladava goli krš s manjim i plitkim vrtačama. Po unutrašnjem dijelu planine nalaze se prostrane visoravni s dosta trave. Ima bogatih pašnjaka s pitomim planinskim travama za ispašu ovaca. U prošlosti je Ljubuša bila poznata po tome, da je na njoj u sezoni ispaše paslo više hiljada ovaca i mnogo grla krava. Tako je 1930-ih tokom ljetnih mjeseci na Ljubuši paslo oko 20.000 komada ovaca i koza i oko 500 konja i goveda. Redovno su bile obavljane i košnje trave. Sada na njoj pase mnogo manje stoke, ali je ipak još uvijek značajna za uzgajatelje stoke, ali i za poljoprivredu. Nekada su ovdje obrađivane vrtače i dobro bi rodio krompir i pšenica, a bilo je dosta obradive zemlje. U novije vrijeme zabilježen je porast aktivnosti u području stočarstva i ovčarstva, što se odražava u proizvodnji mlijeka i sira. Sjevernim podnožjem vodi cesta Tomislavgrad – Rama (Prozor).