Minimalizam
Minimalizam ili minimalna umjetnost (1960-1975) jeste umjetnički pokret koji u umjetnosti odbacuje komentarisanje društva, lični izraz umjetnika, narativne elemente ili aluzije na historiju, politiku ili religiju. Zasniva se na stvaranju predmeta, slika i skulptura čija je vrijednost isključivo estetskog karaktera. Minimalisti su ograničili svoje djelovanje na manipulaciju elemenata kao što su boja, tonovi, oblici, linije i tekstura. Prvi koji je koristio pojam minimalizam bio je kritičar David Burlyuk u izložbenom katalogu umjetnika Johna Grahama na izložbi slika koja je održana u Dudensing galeriji u New Yorku, 1929. godine. Kasnije, 1960-ih godina, to ime je dobio cijeli jedan pokret. Još neki nazivi za minimalizam su: ABC umjetnost i reduktivizam. Ovaj pokret je rezultat reakcije na pretencioznost apstraktnog ekspresionizma i vuče korijene iz pop umjetnosti, kubizma i konceptualne umjetnosti, a glavna inspiracija mu je ruska avangarda ili konkretnije, suprematizam Kazimira Maljeviča. Minimalizam je nastao u SAD-a, a glavni pokretač je umjetnik Frank Stella. Njegova izložba pod nazivom "Crne slike" (engleski: Black Paintings), održana 1959. godine u Muzeju moderne umjetnosti grada New Yorka (MoMA), je bila nadahnuće mnogim umjetnicima koji su počeli napuštati apstraktni ekspresionizam. Glavni historijski događaj pokreta bila je izložba, održana 1966. godine u New Yorku, pod nazivom Osnovne strukture ("Primary Structures"). Preciznost zajedno sa geometrijom i ponavljajućim dekorativnim šemama, ravnim i jednolično obojenim površinama sa čistim i nemiješanim bojama, glavne su odlike minimalizma. Osnova su geometrijske, racionalne šeme, a industrijski materijali se koriste za uklanjanje dokaza "ručnog rada" umjetnika. Vanjski izgled predmeta je glavni estetski kvalitet minimalizma. Minimalizam kao pokret želi da posmatrač uživa umjetničko djelo bez ometanja kompozicije, tema i ostalih elemenata iz tradicionalne umjetnosti. Materijali i način na koji je djelo predstavljeno su ujedno i sama njegova stvarnost ili tematika i također razlog samog postojanja. Minimalizam ne predstavlja nikakvu drugu simboliku osim onoga što se može vidjeti u samom djelu. Boja se ne koristi za izražavanje osjećanja nego za ograničavanje prostora. Apstraktni odnosi između različitih elemenata trebaju da navedu gledaoca na razmišljanje i ujedno su i sama srž tematike. Odbacuje se ideja iz tradicionalne umjetnosti da umjetnost treba biti lični izraz umjetnika. Iako postoji dosta toga emotivnog i podsvjesnog u minimalizmu, umjetnik minimalista odbacuje osjećanja kao princip stvaralaštva umjetničkog djela i smatra da je reakcija na djelo od strane gledalaca od glavne važnosti. Minimalizam ispituje prirodu umjetnosti i njeno mjesto u društvu. Iako su neki kritičari smatrali da je minimalizam umjetnost koja će slabo utjecati na daljnji razvoj savremene umjetnosti, ne mogu se negirati posljedice i utjecaji koje je ostavila na teoriju i praksu postmodernizma.