Eurosong 1992.
Eurovizija 1992 bila je 37. po redu izdanje Eurovizije. Održana je 9. maja 1992. u švedskom gradu Malmöu. Voditelji su bili Lydia Cappolicchio i Harald Treutiger. Lokacija je bila Malmö Isstadion. Pozornica je bila u obliku Vikinškog broda sa zmajevom glavom u sredini i sa zvijezdama okolo. Show je počeo tako što je sekcija žena obučenih u boje švedske zastave, mahala trakama, a zatim je Carola Häggkvist, prošlogodišnja pobjednica, otpjevala svoju novu pjesmu "All the Reasons to Live". Razglednice su ponovo predstavljale ponešto o svakoj zemlji. Linda Martin, predstavnica Irske, je pobijedila sa pjesmom Why Me. Pjesmu je napisao Johnny Logan, koji je pobijedio već dva puta prije ovoga. Obzirom da je tada imala 41 godinu, ona je i najstarija žena koja je pobijedila na Eurosongu. Drugo mjesto je osvojilo Ujedinjeno Kraljevstvo, a treće Malta. To je bio prvi put da su top 3 pjesme izvedene na engleskom jeziku. S druge strane, Švedska, zemlja domaćin, završila je predzadnja. Ovo je bila najveća Eurovizija do sada po broju zemalja učesnica. Čak 23 zemlje su poslale svog predstavnika u Švedsku. Ipak, rekord će biti oboren već sljedeće godine, kada je nastupalo 25 zemalja. Švicarska je morala promijeniti svoju pjesmu "Soleil, soleil" koju je pjevala Géraldine Olivier. Pjesma nije poštovala pravila nacionalnog izbora, pa, uprkos pobjedi, nije smjela ići u Švedsku. Ovaj Eurosong je obilježilo i posljednje učestvovanje Jugoslavije, međutim, to nije bila ona ista zemlja koja je slala svoje predstavnike od 1961. do 1991. Ove godine to je bila Savezna Republika Jugoslavija koja je nastala 11 dana prije samog takmičenja i koja je bila sačinjena samo iz Srbije i Crne Gore. Tri sedmice nakon završetka Eurosonga donesena je Rezolucija Vijeća sigurnosti broj 757, čime se zabranjuje SR Jugoslaviji učešće na međunarodnim manifestacijama, pa tako i na samom Eurosongu. Štoviše, SR Jugoslavija je izbačena iz EBU-a 30.6.1992., što je značilo da se više nikada neće moći natjecati na Eurosongu.