Arif Hikmetbeg Rizvanbegović
Arif Hikmet-beg Rizvanbegović Stočević, u turskoj kniževnosti poznat kao Arif Hikmet, bio je unuk vezira Ali-paše Rizvanbegovića. Rođen u Stocu 1839. Umro u Istanbulu 1903. Poslije pohoda Omer-paše Latasa, preselio se s porodicom u Sarajevo, a onda je otišao u Carigrad i tu se posvetio nauci. Bio je predsjednik suda u Bursi, a potom u Bitolju, Janji, Kastamuniji, Adani. Godine 1896. premješten je u Carigrad. Bio je savjetnik u vrhovnom sudu. Iako daleko od rodnog kraja, Arif Hikmet nikad nije zaboravio Hercegovinu o kojoj je pjevao s ljubavlju. U Istanbulu je osnovao "Društvo pjesnika", a kakav je ugled uživao govori knjiga Savršenost mudrosti koju mu je posvetio Ibnulemin Mahmud Kemal-beg. Zbog svoje slobodoumnosti nikada nije dobio mjesto koje mu je pripadalo kvalitetom i znanjem. U zrelijim godinama pridružio se kadirijskom derviškom redu. Njegova poezija iz mladosti je izgubljena, a pjesme iz zrelije faze koje su sačuvane ne čine potpun divan. Pored poezije napisao je i nekoliko filozofskih i pravnih rasprava.