Mauricije
Mauricije (Flavije Mauricije Tiberije August; 539 – 27. novembar 602) bio je bizantijski car od 582. do 602. Kao istaknuti general u mladosti, Mauricije se uspješno borio protiv Sasanidskog carstva. Kada je postao car, sklopio je mir sa Sasanidskim carstvom nakon znatnog proširenja istočne granice na Kavkazu. Nakon toga je protjerao Avare sa Balkana preko Dunava stvorivši time dvije poluautonomne pokrajine (egzarhate) kojima su vladali egzarhi. U Italije je 584. godine osnovao egzarhat Ravenu, kako bi zaustavio napredovanje Langobarda. Stvaranjem egzarhata u Africi 590. godine, dodatno je učvrstio moć Konstantinopolja na zapadnom Mediteranu. Njegovu vladavinu su mučile brojne finansijske teškoće i gotovo konstantna ratovanja. Nezadovoljan time, general Fokas je 602. godine uzurpirao prijestolje, a Mauricije i šestorica njegovih sinova su pogubljeni. Ovaj događaj će se pokazati kataklizmatičnim za Bizantijsko carstvo, započevši dvadeset šest godina rata sa Sasanidskim carstvom.