Vjenčanje Raja i Pakla
Vjenčanje Raja i Pakla (engleski: The Marriage of Heaven and Hell) knjiga je britanskog pjesnika Williama Blakea. Niz je tekstova koji imitiraju biblijska proročanstva, ali iskazuju Blakeove vrlo lična romantičarska i revolucionarna uvjerenja. Kao što je bio slučaj i s njegovim ostalim djelima, knjiga je nastala tako što je gravirao prozu, poeziju i ilustracije na ploče. Te su ploče naknadno Blake i njegova supruga Catherine obojili. Djelo započinje uvodom kraće pjesme "Rintrah roars and shakes his fires in the burden'd air". William Blake tvrdio je da je John Milton pravi pjesnik i da njegov ep Izgubljeni raj "iz Đavolje stranke, a da to ni znao nije". Također je tvrdio da je Miltonov Sotona zapravo bio njegov Mesija. Djelo je nastalo između 1790. i 1793, u vrijeme previranja i političkih sukoba odmah nakon Francuske revolucije. Naslov ironično aludira na teološko djelo Raj i Pakao Emanuela Swedenborga, koje je 33 godine ranije bilo objavljeno na latinskom jeziku. Blake direktno citira i kritizira Swedenborga na nekoliko mjesta u svom djelu. Iako je njegovo mističko shvatanje svemira uticalo na Blakea, Swedenborgova konvencionalna moralna ograničenja i njegov manihejski pogled na dobro i zlo natjerali su Blakea da osmisli namjerno depolariziranu i ujedinjenu ideju svemira u kojem su materijalni svijet i požude tijela podjednako dio božanskog reda; drugim riječima, vjenčanje raja i pakla. Veći dio knjige napisan je u prozi, dok su stihovani jedino uvodni "Argument" i "Pjesma o slobodi". Pjesma prikazuje pjesnikovu posjetu paklu, motiv koji je Blake preuzeo iz Danteove Božanstvene komedije i Miltonovog Izgubljenog raja.