Alpinizam na Veleži
Alpinizam na Veleži ima višedecenijsku tradiciju započetu sredinom 20. stoljeća i prekinutu početkom rata u Bosni i Hercegovini. Sjeverna stijena Veleži, s barijerom dužom od 10 km, idealna je za ljubitelje alpinizma i jedna je od najprepoznatljivijih i najvećih u jugoistočnoj Evropi. Mnogi je upoređuju sa sjevernom stijenom Triglava. Na njoj je do 1992. već ispenjano više od 50 alpinističkih smjerova. Alpinistički vodič za Velež autora Dragana Ilića i Emire Hukić sadrži opise svih uspona u barijeri Veleži, kao i historijat penjanja na ovoj planini. Ilić je prvi bosanskohercegovački alpinist s usponom na Aconcagvu 1988. Otvaranje ovog područja u penjačkom smislu najviše je vezano za Muhameda Šišića i Branimira Maltarića, koji su 1974. prvi prepenjali Ilijin smjer u sjevernoj stijeni Botina. Tome su prethodili pionirski pokušaji u kojima su još učestvovali Faruk Zahirović i Zdravko Raštegorac. Iste godine (Nova godina 1974/1975) tim smjerom obavljen je i zimski uspon, koji je, osim spomenutih penjača, izveo i Miodrag Rakić. U sljedećim godinama otvarani su novi smjerovi, a veliki kamp slovenskih alpinista 1982. rezultirao je s gotovo 40 novih smjerova.