Tuzlanski konvoj spasa
Tuzlanski konvoj spasa (u dokumentima MKSJ-a na engleskom: Convoy of Joy, u prevodu: Konvoj radosti) naziv je za humanitarni konvoj koji je 4. juna 1993. kroz srednju Bosnu prevozio pomoć do Tuzle. Konvoj je zaustavljen u selu Rankovići (općina Novi Travnik) kada je započela pljačka kada je ubijeno sedam vozača kamiona, dok se četiri učesnika konvoja nestala. Od nekih 450 kamiona do Tuzle je došlo 78. Dva vojnika HVO-a koji su pucali na konvoj, ubili su britanski pripadnici UN-a koji su bili nadležni za sigurnost konvoja. Konvoj je potom ponovno zaustavljen u Vitezu gdje je pljačkanje nastavljeno. Odbrana u slučaju Kordić i Čerkez tvrdila je da čin pljačkanja konvoja nije bio organiziran, već spontana reakcija civilnog stanovništva koja je prerasla u anarhiju, dok su neki drugi očevici Posmatračke misije Evropske zajednice tvrdili da je napad na konvoj bio organiziran. Sud Bosne i Hercegovine pokrenuo je istragu 3. septembra 2019, nakon što je nekoliko puta prebacivan na različita tužilaštva. Dana 2. novembra 2020. Tužiteljstvo Bosne i Hercegovine, u skladu s odredbama Državne strategije za rad na predmetima ratnih zločina, istragu je ustupilo na obradu u Tužilaštvu Srednjobosanskog kantona u Travniku.