Francisco Goya
Francisco José de Goya y Lucientes bio je španski slikar. Rođen je u malom mjestu Fuendetodos, ali je uglavnom živio u Madridu. U Zaragozi je sa 14 godina učio od slikara Joséa Luzanana, prijatelja Goyinog oca. 1773. vjenčao se sa Josefom Bayeu, sestrom Francisca Bayeua. 1786, nakon prvih uspjeha s kartonima za kraljevsku manufakturu, postaje dvorski slikar i u tom je svojstvu slikao gotovo pune 4 decenije. Nakon Velázqueza Goya je najveća pojava u španskom slikarstvu, majstor koji je mimo shema rokokoa i klasicizma duboko zahvatio u stvarnost svog doba i svoje sredine. Goyino je djelo po tematici svestrano. Slikao je prizore iz seljačkog života, stravične scene iz pobuna i ludnica, te kartone za tapiserije, ali vrhunac rada dosegao je u portretu. Slikanje ludnica i umobolnih likova pojavilo se u drugom dijelu njegovog života kad je u zimu 1792. obolio od shizofrenije. S vremenom je ozdravio od ove bolesti, ali je ostao trajno gluh. Kao dvorski slikar Goya je decenijama portretirao vladare, aristokratiju, generale i ministre, vojvode i vojvotkinje, ostvarujući njihove maske genijalnom pronicljivošću. Zanimljivo je da je tek iz sedmog pokušaja položio prijemni ispit za likovnu akademiju.