Brailo Tezalović
Brailo Tezalović (1395-1437), iz Prače, knez, carinik, trgovac, protovestijar i diplomat vlastelinske porodice Pavlovići. Njegov otac je Mihoje Radanović zvani Tezalo, majka Vladna, braća Budisav, Vukosav, Hval i Bogiša Tezalović, supruga Vitosava, sinovi Radonja i Radosav, kćerke Jelača i Vladisava. Naslijedivši oca Mihoja Radanovića iz Prače u trgovačkim poslovima, zajedno sa braćom Hvalom i Bogišom, postao je najpoznatiji i najkrupniji trgovac iz Prače svoga doba. Počevši svoju karijeru kao trgovac Brailo je uspio postati komornik i protovestijar u službi porodice Pavlovića, nosio je titulu kneza, bio je bosanski vlastelin i dubrovački građanin. Njegova trgovačka politika u najvećoj mjeri bila je uslovljena kupovinom soli u Dubrovniku koju je najčešće plaćao bosanskim olovom. Prvi spomen Braila datira iz 1395. godine kada zajedno sa braćom Bogišom i Budisavom pravi kreditno zaduženje u Dubrovniku kod Miltina Pribojevića na iznos od 550 dukata. Diplomtsku aktivnost započeo je posljednjih godina 14. vijeka kao carinik kneza Pavla Radinovića u Ledenicama. Za vrijeme rata Dubrovčana sa kraljem Ostojom, Brailo se javlja u diplomatskim aktivnostima. Zbog stečenih zasluga i zadobijenog povjerenja od svoga gospodara Pavla Radinovića imenonovan je 1411. godine protovestijarom. Prilikom ubistva Pavla 1415. godine i Brailo biva zarobljen od strane Vukca Hranića, ali je uskoro bio slobodan. Brailo nastavlja svoju diplomatsku aktivnost i za vrijeme Pavlovih nasljednika vojvoda Petra i Radosava Pavlovića. Kako su Dubrovčani započeli 1415. godine pregovore oko kupovine dijela Konavala od Pavlovića, Brailo se ističe kao centralna pregovaračka ličnost. Svoje diplomatske odlaske u Dubrovnik koristio je i za postizanje trgovačkih ugovora u vlastitoj režiji. Nakon postizanja dogovora oko kupoprodaje Pavlovićeva dijela Konavala, Brailo biva bogato nagrađen u iznosi od 1000 dukata, stječe dubrovačko građanstvo, te je uvršten i u raspodjelu zemlje u kupljenom teritoriju: Dobio je zemljište na prostoru Donje Gore u konavlima. Za vrijeme Konavoskog rata imao je velike zasluge za postizanje mira, te se javlja kao jedan od potpisnika mirovne povelje darovane Dubrovčanima. Njegova posljednja diplomatska misija bila je u vezi s pokušajem Dubrovčana u kupovini Površi u vlasništvu Radosava Pavlovića. No, Brailo nije uspio posredovati u ovoj prodaju jer je umro 1437. godine. Kao baštinici njegove zaostavštine, koja je iznosila 400 dukata javljaju se njegova kći Jelača do 1466. godine, a nakon nje korisnici su Vlatko Popović i Juraj Bogišić.