Branko Šeparović
Branko Šeparović je hrvatski alpinista, član je PDS Velebit, pripadnik Gorske službe spašavanja, instruktor skijanja, diplomirani inžinjer mašinstva Nakon završetka studija zaposlio se prvo u Končaru, a zatim u Tvornici parnih kotlova, u kojoj je ostao oko 20 godina. Prije nego što je osnovao svoju firmu Almont d. o. o., koja se bavi nerazornim ispitivanjima, 1988. i 1989. radio je u Libiji, u maloj rafineriji koja je bila smještena duboko u pustinji i do koje se moglo doći samo avionom. Bio je učesnik brojnih planinarskih ekspedicija: Prva hrvatska alpinistička ekspedicija na Grenland 1971. Denali 1978. Mt. Kenya 1979, kada je popet raritetni smjer, Dijamantni kuloar. Alpamayo (1981), Kang Guru (1982), St. Elias (1983), Patagonija (1983), Ruwenzori (1985), Tian Shan (1987). Tada je ispenjao prvenstveni, nazvan Dalmatinski smjer prema vrhu Iskatelj (4.400 m.) u navezi sa Edom Reteljom, Ngozumba Kang (1987), U dva navrata bio je pod Mount Everestom u pokušajima uspona iz Tibeta (1989. i 1997) te na Annapurnu I (1990). Za sebe kaže da je penjač koji se ne koristi dodatnim kisikom i da zbog toga nije uspio otići više od 8.200 metara. Godine 1995. uspeo se bez dodatnog kisika na Cho Oyu te se s njega spustio na skijama, kao treći čovjek na svijetu kojemu je to uspjelo. Slijedio je uspon 1998. godine na Shisha Pangmu, zatim i prvi hrvatski uspon i spust na skijama s najvišega vrha Kanade, Mt. Logan (2001) odnosno skijaški spust s Muztagh Ata (2009.) U slobodno vrijeme voli svirati bas-gitaru i usku harmoniku, a muzikom se bavio 80-ih godina, svirajući u dva benda.