COD
COD je bila bosanskohercegovačka pop rok grupa koju su 1972. osnovali školovani muzičari iz Sarajeva: Nenad Jurin, Džemal Novaković i Izidor Kajić. U početku su svirali hard rok muziku i svirali poznate pjesme britanskih rok grupa Deep Purple i Uriah Heep. Upravo iz tog razloga su odlučili da daju englesko ime svojoj grupi COD, što na uličnom žargonu znači prevara, varka, obmana. Prvi ozbiljniji nastup imali su u Skenderiji povodom 10-e godišnjice od osnivanja grupe Indexi. Grupa nije postigla uspjeh sve do dolaska Enesa Bajramovića krajem 1974. godine. Do njegovog dolaska važili su za zabavljačku grupu koja je svirala sve što se od njih tražilo. Bili su prateća grupa na koncertima Kemala Montena, Zdravka Čolića, Mahira Paloša i drugih pjevača. Prve dvije singl ploče grupe Cod sa pjesmama "Dođi mi na čaj" i "Ciciban" ostvarila su uspjeh kod publike, te su oblikovali njihov stil u pop rok muzici sa pamtljivim refrenima i tinejdžerskim tekstovima. Muziku je pisao Enes Bajramović, a tekstove uglavnom Ranko Boban. Ipak, uspjeh im nije obezbijedio redovne koncertne nastupe te ubrzo prestaju sa radom. Nenad Jurin je prešao u Indexe, Džemal Novaković u grupu Nede Ukraden, a Enes Bajramović u Ambasadore. Novi članovi grupe COD postali su gitarista Nedžad Čamdžić i klavijaturista Krešimir Rebić. Enes Bajramović se vrača u grupu COD krajem 1976. godine. Ubrzo zatim su snimili uspješnu singl ploču sa njegovom pjesmom "Novi štos" nakon čega odlaze na turneju u Sovjetski Savez. Uspjeh njihove treće singl ploče izbacio ih je u prvi plan, posebno kod tinejdžerske publike, dok su muzički kritičari bili suzdržani u svojim pohvalama. Godine 1977. snimaju svoju prvu LP ploču pod nazivom "Dođite na čaj" u sljedećem sastavu: Enes Bajramović na gitari, Darko Arkus na klavijaturi, Izidor Kajić na bas-gitari, Izet Hajdarević na bubnjevima i pjevač Selver Brdarić. Ova ploča je imala dobar prijem kod publike, a grupa je na koncertnim nastupima više pažnje poklanjala scenskim efektima nego muzici. Naredne godine grupa COD se predstavila u ozbiljnijem svjetlu svojoj publici i kritici s albumom "Bijeli bagremi." Muziku i aranžmane za većinu pjesama na ovom stilski raznovrsnom muzičkom albumu napisao je gitarist i vođa ovog sastava Enes Bajramović. Tu je i Žarko Šipka, koji je komponirao najambiciozniju progresivnu rok pjesmu ovog pop rok sastava po kojoj je album i dobio ime. Tom prilikom, muzičari iz grupe COD pokazali su visok kvalitet muziciranja koji se može uporediti s nekim od najznačajnijih ostvarenja Teške industrije i Bijelog dugmeta s njihova prva dva albuma. Pored već navedene antologijske pjesme, posebno se ističe "Deni", koja se u to vrijeme često mogla čuti na radiju i televiziji. Selver Brdarić dao je dobre pjevačke interpretacije na svim pjesmama uz kvalitetnu pratnju ostalih muzičara iz ovog sastava. Međutim, album nije naišao na pravi odziv publike. Dvije godine kasnije, snimaju posljednju singl-ploču Slušaj me, Majo / Điha, điha nakon koje grupa COD uskoro prestaje s radom. Svojim cjelokupnim muzičkim repertoarom grupa COD, sačinjena od vrsnih muzičara, potvrdila je svoje mjesto još jedne koncertne atrakcije na tadašnjoj sarajevskoj pop rok sceni iz druge polovine 1970-ih.