Vedia Barut
Vedia Barut (14. februara 1919. - 21. maja 2003. ) bila je prva poslovna žena kiparskih Turaka. Barut je rođena u Nikoziji 14. februara 1919. godine, kao drugo od troje djece Mehmeta Recep-bega, glavnog imama džamije Selimije, i Emine Hanım, domaćice. Počela se školovati u dobi od 3 godine, a s 9 godina počela je pohađati časove violine, a školovala se u osnovnoj školi Ayasofya. Potom je završila gimnaziju za djevojke Viktorija, i željela je nastaviti karijeru farmaceuta, ali kako je britanska vlada u to vrijeme promijenila politiku i nije prihvatila farmaceutsku obuku u kiparskoj bolnici, nade su joj propale. Kao odgovor na to, njen stric je nagovorio oca da joj se otvori trgovina. Ova trgovina otvorena je 1937. godine. To se pokazalo vrlo kontroverznim u vrlo patrijarhalnom društvu, neki su na to kritički reagovali i tvrdili da im neće biti dopušteno da se mole iza njenog oca. Mithat Bey, pisac u novinama Söz, vidio je ove reakcije kao apsurdne i postao je odlučni zagovornik Barut, što je na kraju dovelo do njenog prihvatanja u društvu. Barut je poslovala do 2003. godine, uprkos požaru 1980-ih koji je uništio njezinu radnju i prisilio je da uz pomoć sina otvori novu. Prvo je započela s proizvodima koji će se svidjeti ženama, no kasnije se prebacila na dopisnice i postala jedini službeni prodavač pribora tokom Drugog svjetskog rata u Nikoziji. Također je postala distributer novina, jedinstveno prodajući ne samo novine na turskom jeziku već i one na grčkom i engleskom jeziku koje su dolazile s juga Zelene linije. Stoga je postala presudna u omogućavanju kontakta između dvije zajednice na Kipru. Nakon požara 1980-ih, napustila je kancelarijski posao i nastavila prodavati samo novine. Bila je i jedna od prvih glumica teatra kiparskih Turaka u nastajanju. Prije otvaranja svoje radnje, priredila je adaptaciju popularne turske predstave Aşık Garip sa amaterskom ekipom koju je osnovala sa svojim prijateljima.