Sposobnost
Sposobnosti su moći koje agent ima za obavljanje različite akcija. One uključuju uobičajene sposobnosti, kao što je hodanje i rijetke sposobnosti, kao što je izvođenje dvostrukog okreta unazad. Sposobnosti su inteligentne moći: vođene su namjerom osobe i njihovo uspješno izvršenje rezultira akcijom, što nije tačno za sve vrste moći. Usko su povezane, ali nisu identične sa raznim drugim konceptima, kao što su dispozicija, znam kako (know-how), sposobnost, talent, potencijal i vještina. Teorije sposobnosti imaju za cilj da artikulišu prirodu sposobnosti. Tradicijski, „uslovna analiza“ je najpopularniji pristup. Prema njemu, posjedovanje sposobnosti znači da bi neko izvršio radnju o kojoj je riječ ako bi to pokušao. Prema ovom mišljenju, Michael Phelps ima sposobnost da prepliva 200 metara za manje od 2 minute, jer bi to učinio da je pokušao. Ovaj pristup je kritiziran na različite načine. Neki protivprimjeri uključuju slučajeve u kojima je agent fizički sposoban nešto učiniti, ali ne može pokušati, zbog jake averzije. Kako bi se izbjegli ovi i drugi protivprimjeri, predloženi su različiti alternativni pristupi. „Modalne teorije“ sposobnosti, naprimjer, fokusiraju se na ono što je moguće da agent učini. Ostali prijedlozi uključuju definiranje sposobnosti u smislu dispozicija i potencijala. Važna razlika među sposobnostima je između "općih sposobnosti" i "specifičnih sposobnosti". Opće sposobnosti su sposobnosti koje posjeduje agent neovisno o njihovoj situaciji, dok se specifične tiču onoga što agent može učiniti u određenoj situaciji. Dakle, dok stručan pijanist uvijek ima opću sposobnost sviranja različitih klavirskih komada, nedostaje im odgovarajuća specifična sposobnost u situaciji kada nema klavira. Druga razlika se odnosi na pitanje da li se uspješno izvođenje radnje slučajno računa kao posjedovanje odgovarajuće sposobnosti. U tom smislu, haker amater može imati "efikasnu sposobnost" da hakuje e-mail nalog svog šefa, jer može imati sreće i pogoditi lozinku ispravno, ali ne i odgovarajuću "transparentnu sposobnost", jer nije u stanju da to pouzdano učiniti. Koncept sposobnosti i kako ih treba shvatiti je relevantan za razna srodna polja. „Slobodna volja“, naprimjer, često se shvata kao sposobnost da se radi drugačije. Debata između kompatibilizma i inkompatibilizma tiče se pitanja da li ova sposobnost može postojati u svijetu kojim upravljaju deterministički zakoni prirode. „Autonomija“ je blisko povezan koncept, koji se može definisati kao sposobnost individualnih ili kolektivnih agenata da upravljaju sobom. Da li agent ima sposobnost da izvrši određenu radnju, važno je za to da li ima „moralnu obavezu“ da izvrši ovu radnju. Ako ga posjeduju, mogu biti "moralno odgovorni" za njegovo izvođenje ili za propust. Kao iu debati o slobodnoj volji, takođe je relevantno da li su imali mogućnost da učine drugačije. Istaknuta teorija „koncepta“ i „posedovanja pojmova“ razumije ove termine u odnosu na sposobnosti. Prema njemu, potrebno je da agent posjeduje i sposobnost razlikovanja pozitivnih i negativnih slučajeva i sposobnost izvođenja zaključaka o povezanim konceptima.