Posljednja večera
Posljednja večera Leonarda da Vincija jedno je od najvećih umjetničkih remek-djela uopće. Vjerovatno 1494. godine Da Vinci dobija zadatak da napravi sliku Posljednja večera u dominikanskoj crkvi Santa Maria delle Grazie, koju je vojvoda od Milana Lodovico Sforza izabrao sebi kao porodičnu kapelu i mauzolej i koju je 1492. godine Bramante djelomično dao renovirati. Slika je trebala ukrašavati sjeverni zid blagovaonice. 8. februara 1498. Luka Pacioli u svom traktatu De divina proportione potvrđuje vojvodi od Milana da je vidio djelo u potpunosti gotovo. U Leonardovoj izvedbi Posljednje večere Juda sjedi na istoj strani stola kao i Isus i apostoli, a ne, kao po tradicionalnoj shemi, njima nasuprot. Slika je preživjela bombaški napad saveznika 1943, međutim, vlažni zidovi uzrokovali su konstantno pogoršavanje stanja cijele slike. Kompleksni i radikalni postupak restauracije dovršen je u drugoj polovini 1990-ih, tako da je djelo opet dostupno javnosti.