Velusna dlakavost
Velusna ili vunasta dlaka je kratka, tanka, svijetle boje i jedva primjetna dlaka koja se razvija na većini čovjekovog tijela tokom djetinjstva. Izuzeci uključuju usne, stražnji dio uha, dlan šake, potplat stopala, neka vanjska genitalna područja, pupak i tkivo ožiljaka. Gustina dlake – broj folikula dlake na površini kože – razlikuje se od osobe do osobe. Svaki pramen velusne dlake obično je kraći od 2 mm, afolikul nije povezan sa lojnom žlijezdom. Velusnu dlakavost najlakše je primijetiti na djeci i odraslim ženama, koje uglavnom imaju manje terminalnih dlaka da bi je prikrile. Ova dlakavost nije lanugo. Lanugo dlaka je puno gušća vrsta dlake koja obično raste samo na fetusu. Velusna dlakavost razlikuje se od one vidljivijeterminalne iliandrogene dlakavosti, koja se razvija samo tokom i nakon puberteta, obično u većoj mjeri na muškarcima nego na ženama. Latinski jezik koristi riječ vellus da označi "runo" ili "vunu". Velusna dlaka se ponekad u kolokvijalnom nazivu označava I kao breskvasta dlaka, zbog sličnosti sa epidermskim izraslinama na plodu breskve.