Islamska kaligrafija
Islamska kaligrafija je termin koji koristimo za kaligrafiju na arapskom jeziku i drugim jezicima koji koriste arapsko pismo. Pošto islamski propisi zabranjuju slikanje i vajanje likova, islamska umjetnost se bazirala na lijepo ispisivanje teksta - kaligrafiju, i sebi svojstvenu ornamentiku tzv. arabesku. Tako se razvila najbogatija i najraznovrsnija poznata kaligrafija sa mnogo različitih vrsta pisama (nesh, sulus, ta'lik, divani...) i načina pisanja (u obliku kruga, u ogledalu, u obliku slike predmeta, ptice i sl.). Tekstovi kaligrafskih ispisa su skoro uvijek kur'anski ajeti, nešto rjeđe hadisi i jako rijetko neke druge izreke ili tekstovi. Kaligrafske radove nalazimo u džamijama i drugim sakralnim građevinama, u obliku levhi (uokvirenih slika), izvezene na platnu, mnogi ručno pisani primjerci mushafa su također kaligrafska djela. Za džamije u Bosni i Hercegovini, građene u doba Osmanlija, karakteristično je da na zidovima imaju 6 kaligrafskih ispisa[nedostaje referenca] i to na prednjem zidu "Allah" i "Muhammed", na bočnim zidovima imena četvorice pravednih halifa: "Ebu Bekr", "Omer", "Osman" i "Alija" i na zadnjem zidu imena Muhammedovih, unuka "Hasan" i "Husejn".