Gornja vilica
Gornju vilicu ili maksile (lat. maxilla, pl. maxillae) čine dvije simetrične gornje vilične kosti i nepce, koje su spojene međuviličnim šavom, formirajući gornju čeljust. Ova vilica je je slična mandibuli (donjoj vilici), koja je također spoj dvije poluvilice na mandibulskoj simfizi (šavu). Gornja vilica je, dakle, jedna od dviju koštanih struktura većine kičmenjaka koja nosi zube i omeđuje gornji krov usta (nepce). Gornja i donja vilica su glavni dijelovi skeleta lica u čovjeka. Iz svakog alveolnog nastavka (processus) niče po jedan niz zuba. Svaka poolovina ima tijelo u obliku trostrane vodoravne piramide i četiri nastavka (izbočine, processusa). Alveolni nastavak nosi zube, a ostali se spajaju sa susjednim kostima lica. Nakon ubitka zuba, gube se alveolni nastavci vilice. Ponekad (npr. kod košljoriba), maksile se zovu "gornje vilice" sa donje vilice što je "donja maksila". Nasuprot tome, u ptica, gornja vilica se često označava kao "gornja mandibula".