Accensi
Accensi (lat.) su bili vojnici lake pješadije u formacijama Rimske vojske u vrijeme rane Rimske Republike. U ovom razdoblju vojne historije antičkog Rima vojnici – legionari su morali sami snositi troškove nabavke ratničke oprememe i naoružanja. Leves su pripadali klasi najmlađih i najsiromašnijih pripadnika rimskih legija. Nisu imali oklop ni štit i obično su stajali iza treće borbene linije. Borili su se u labavoj formaciji i davali su podršku težim trupama. Dakle, accensi su bili iz najsiromašnije klase regruta, naouružani praćkama i eventualno su nosili mali štit. Provociranje i ometanje protivnika je bila njihova uloga na bojnom polju po kome su se brzo kretali i razmještali. Vjerovatno je da su Rimljani nakon neugodnih poraza u borbama protiv Samnita na teškom brdsko-planinskom terenu srednje Italije i u borbama protiv Gala koji su pod vođstvom Brennusa zaprijetili i samom gradu Rimu, uvidjeli nedostatke velike i trome falange u odnosu na manje i mnogo pokretljivije formacije. U prvim legijama, 900 accensi je formiralo 15 manipola od po 60 vojnika. Zauzimali su petu, posljednju liniju na bojnom polju: u prvoj liniji su bili hastati, principes u drugoj, triarii u trećoj i rorarii u četvrtoj. U samoj borbi, hastati su zauzimali taktički položaj u prvoj liniji, ispred legije, bacali koplja na protivnika i pokrivali napredovanje hastata. Ako hastati ne bi razbili neprijateljske formacije, povukli bi se natrag i prepustili napad bolje naouružanim i iskusnijim principes. Mada se rijetko dešavalo, u slučaju da ni principes ne uspiju, onda su triarii ulazili u bitku. Equites, rimska konjica, napadali su s bokova i progonili neprijatelja kada je bježao. Rorarii i accensi su nastupali u završnom dijelu bitke, također kao podrška, dajući masu napadu i popunjavajući eventualno oslabljene trupe.