Brundtlandin izvještaj
Našu zajedničku budućnost, poznatu i kao Brundtlandin izvještaj, objavile su u oktobru 1987. Ujedinjene nacije posredstvom Štamparije Univerziteta u Oxfordu. Ova publikacija predstavlja priznanje Gro Harlem Brundtland, bivše norveške premijerke, kao predsjedavajuće Svjetske komisije za životnu sredinu i razvoj (WCED). Njeni ciljevi bili su multilateralizam i međuzavisnost nacija u potrazi za putem održivog razvoja. Izvještaj je nastojao povratiti duh Stokholmske konferencije, koja je uvela brigu o životnoj sredini u formalnu sferu političkog razvoja. Naša zajednička budućnost postavila je pitanja životne sredine čvrsto na politički dnevni red; imala je za cilj raspravljati o životnoj sredini i razvoju kao jednom pitanju. Dokument je bio kulminacija međunarodne vježbe "900 dana", koja je katalogizirala, analizirala i sintetizirala pismene podneske i svjedočenja stručnjaka "viših predstavnika vlade, naučnika i stručnjaka, istraživačkih instituta, industrijalaca, predstavnika nevladinih organizacija i opće javnosti" održanim na javnim raspravama širom svijeta. Izvještaj je definirao održivi razvoj kao "razvoj koji zadovoljava potrebe sadašnjosti bez ugrožavanja sposobnosti budućih generacija da zadovolje svoje potrebe".