Blastomera
Blastomere (lat. blastula = mala klica, od grč. βλαστός - blastós klica, zametak) grade slloj ćelija oko je šuplje sferne tvorevina, koja okružuje unutrašnju – tekućinom ispunjenu – šupljinu zvanu blastocel, formiran u ranom stadiju embrionskog razvoja u životinja. Blastomera je, dakle, ćelija koja nastaje tokom segmentacije, (ćelijske diobe po prst). U zavisnosti od distribucije žumanceta u zigotu, u blastomere može biti različite veličine. Ove ćelije u početku ne rastu i postaju sve manje sa svakomm daljom podjelom. Zigot, od koje počinje segmentacija, u odnosu na druge ćelije je relativno veliki. U segmentaciji oplođenih izolecitnih jaja (kod morskog ježa, naprimjer) u kojoj se javlja radijalno razdanje nastaju različite veličine blastomera. Izolecitna jaje sadrže malo ravnomjerno raspoređenog žumanceta, tako da ovo ne predstavlja nikakvu prepreku za brazdanje Jedna od podjela blastomernih ćelija je po njihovoj veličini: Mikromere su male blastomere. Važne su za indukciju osi embriona i u određivanju sudbine ćelija u susjednim blastomerama. Pritom su posebno značajni faktor transkripcije i β-katenin. Nalaze se u jedru mikromeram i susjednih ćelija. Mikromere su definirane visokim koncentracijama ovih supstanci, koje im daju inducirajući kapacitet. Koncentracija beta-katenina je određensa jedarnim genima, čija transkripcija utiče na daljnji razvoj. Mezomere su srednje velike blastomere. Makromere je oznaka za najveće blastomere.