Humačka ploča
Humačka ploča je staroslavenski epigraf u obliku kamene ploče, ispisan bosanskom ćirilicom, i uklesan u kamenu ploču. Smatra se da je nastao između 10. i 12. stoljeća, što ga čini najstarijim sačuvanim bosanskim tekstom, starijim čak i od povelje bana Kulina. To je najstariji ćirilični epigraf pronađen u Bosni i Hercegovini, i pronađen je u selu Humac kod Ljubuškog. Ploča nikada nije bila precizno datirana. Arheolog Marko Vego ploču datira na kraj 10. ili početak 11. stoljeća, isto datiranje je predložio lingvista Jovan Deretić, dok ju je historičar Dimitrije Bogdanović datirao na početak 12. stoljeća. Tekst ploče govori o činu podizanja crkve Krsmira (također preveden Uskrsimir ili Krešimir) i njegove supruge Pavice, koja je posvećena Arhanđelu Mihailu. Ploča je četvorougaonog oblika, 68x60x15 cm, a natpis je uklesan u obliku četvorougla ćiriličnim pismom među kojima se može identifikovati pet glagoljskih slova. Prvi je to primijetio jedan francuski diplomata u Bosanskom vilajetu. Ploča se danas čuva u mjesnom muzeju Franjevačkog samostana u istom selu gdje je i pronađena, odnosno Humcu. Humačka ploča pisana je staroslavenskim i ranim oblikom bosančice, a sadrži i pet glagoljskih slova. Također spada među najstarije jugoslavenske natpise sa prostora Bosne i Hercegovine. Sačinjen je od miljevine, dimenzija 65x60x15 cm. Natpis ima tri reda postavljena spiralno u četverougaonu formu.