Državna obveznica
Državna obveznica je oblik obveznice koju izdaje vlada za podršku javne potrošnje . Uglavnom uključuje obavezu plaćanja periodične kamate, koja se naziva isplata kupona , i otplatu nominalne vrijednosti na datum dospijeća . Na primjer, vlasnik obveznice ulaže 20.000 dolara, što se naziva nominalna vrijednost ili glavnica, u 10-godišnju državnu obveznicu sa godišnjim kuponom od 10%; vlada bi plaćala vlasniku obveznice 10% kamate svake godine i otplatila 20.000 dolara originalne nominalne vrijednosti na datum dospijeća (tj. nakon 10 godina). Državne obveznice mogu biti denominirane u stranoj valuti ili u domaćoj valuti države. Zemlje sa manje stabilnom ekonomijom imaju tendenciju da denominiraju svoje obveznice u valuti zemlje sa stabilnijom ekonomijom (tj. čvrstoj valuti ). Kada vlade sa manje stabilnim ekonomijama izdaju obveznice, postoji mogućnost da neće biti u mogućnosti da otplate obveznice, što će rezultirati neizvršenim obavezama. Sve obveznice nose rizik neizvršenja obaveza. Međunarodne agencije za kreditni rejting daju rejtinge za obveznice svake zemlje. Vlasnici obveznica generalno traže veće prinose od rizičnijih obveznica. Na primjer, 24. maja 2016. godine, desetogodišnje državne obveznice koje je izdala kanadska vlada nudile su prinos od 1,34%, dok su desetogodišnje državne obveznice koje je izdala brazilska vlada nudile prinos od 12,84%. Situacije u kojima je vlada blizu neispunjavanja obaveza ponekad se nazivaju krizom državnog duga.