Nasumična amplifikacija polimorfne DNK
Nasumična amplifikacija polimorfne DNK (engleski: Random Amplified Polymorphic DNA – RAPD /čita se "rapid"/) jest vrsta PCR reakcije u kojoj su umnožavajući segmenti DNK slučajni. Za RAPD proceduru stvara se nekoliko proizvoljnih, kratkih prajmera (početnica), sa 8-12 nukleotida, a zatim se nastavlja PCR procesuiranje koristeći veliki predložak genomske DNK, očekujući amplifikaciju fragmenta. Na završetku obrade nastalih uzoraka iz RAPD reakcije, mogu se prikupiti polu-jedinstveni profili. RAPD markeri su dekameri (dugi 10 nukleotida) DNK fragmenata iz PCR amplifikacije nasumičnih segmenata genomske DNK sa jednostavnim prajmerima arbitrarnih nukleotidnih sekvenci koje su sposobne diferencirati genetički distinktne jedinke iako ne nužno na ponovljivi način. Koristi se za analizu genetičke raznolikosti individua pomoću nasumičnih prajmera. Zbog problema u eksperimentu obnovljivosti, mnogi znanstveni časopisi više ne prihvataju rezultate eksperimenata samo na osnovu RAPD analize. RAPD-u je za umnožavanje potreban samo jedan prajmer. Za RAPD analizu nije potrebno poznavanje DNK sekvenci ciljanih genoma, jer će se prajmer negdje vezati u njihovom nizu, ali nije pouzdano tačno gdje. To čini ovu metoda popularnom za poređenje DNK onih bioloških sistema koji prethodno nisu bili dovoljno istraženi ili sistema u kojima je relativno malo DNK sekvenci. Nije pogodan za formiranje DNK baze podataka zato što se oslanja na velike , neoštećene početne DNK nizove, pa ima neka ograničenja u korištenju degradiranih DNK uzoraka. Njegova moć detekcije je znatno niža od ciljane, po vrstama specičnih metoda usporedbe DNK, kao što su kratka tandemska ponavljanja. U posljednjih nekoliko godina, RAPD se koristi za karakterizaciju i traganje u filogeniji raznih biljnih i životinjskih vrsta.