Elektronvolt
U fizici, elektronvolt (simbol eV; također se piše elektron volt) jeste jedinica energije jednaka približno 160 zeptodžula (simbol zJ) ili 6981160000000000000♠1.6×10−19 džula (simbol J). Po definiciji, to je količina energije dobijene (ili izgubljene) nabojem jednog elektrona koji se pomjera kroz električnu potencijalnu razliku jednog volta. Tako je 1 volt (1 džul po kulonu ili 7000100000000000000♠1 J/°C) pomnožen elementarnim nabojem (e, ili 6981160217656499999♠1.602176565(35)×10−19 C). Otuda je, jedan elektronvolt jednak 6981160217656499999♠1.602176565(35)×10−19 J. Historijski, elektronvolt je bio standardna jedinica mjere kroz svoju koristivost u elektrostatičkom akceleratoru čestica zbog čestica sa nabojem q koji ima energiju E = qV kroz prolazak kroz potencijal V; ako se q uzima u cjelobrojnim jedinicama elementarnog naboja i terminalni prednapon u voltima, dobija se energija u eV. Elektronvolt nije SI jedinica, te je njegova definicija empirijska (za razliku od litra, svjetlosne godine i ostalih takvih ne-SI jedinica), tako da njegova vrijednost u SI jedinicama mora biti dobijena eksperimentalno. Kao elementarni naboj na kojem je zasnovan, on nije nezavisnog kvantiteta nego je jednak 1 J/C √2hα / μ0c0. To je opća jedinica energije u fizici, šire korištena u čvrstom stanju, atomskoj, nuklearnoj i fizici čestica. Često se koristi sa metričkim prefiksima milli-, kilo-, mega-, giga-, tera-, peta- ili exa- (meV, keV, MeV, GeV, TeV, PeV i EeV respektivno). Tako meV stoji za milielektronvolt. U nekim starijim dokumentima, i u imenu Bevatron, simbol BeV se koristi, koji stoji za milijardu eV; to je ekvivalent za GeV.