Molekularna nanotehnologija
Molekularna nanotehnologija (MNT) je tehnologija zasnovana na sposobnosti izgradnje struktura prema složenim, atomskim specifikacijama putem mehanosinteze. Ovo se razlikuje od materijala nanorazmjera. Zasnovano na viziji Richarda Feynmana o minijaturnim tvornicama koje koriste nanomašine za izgradnju složenih proizvoda (uključujući dodatne nanomašine), ovaj napredni oblik nanotehnologije (ili molekularne proizvodnje ) koristio bi poziciono kontroliranu mehanosintezu vođenu sistemima molekularnih mašina. MNT bi uključivao kombinovanje fizičkih principa demonstriranih od strane biofizike, hemije, drugih nanotehnologija i molekularne mašinerije života sa principima sistemskog inženjeringa koji se nalaze u modernim fabrikama na makro nivou. Dok konvencionalna hemija koristi netačne procese za dobijanje netačnih rezultata, a biologija koristi netačne procese za dobijanje konačnih rezultata, molekularna nanotehnologija bi koristila originalne definitivne procese da bi dobila definitivne rezultate. Želja u molekularnoj nanotehnologiji bila bi balansiranje molekularnih reakcija na poziciono kontrolisanim lokacijama i orijentacijama kako bi se dobile željene hemijske reakcije, a zatim da se izgrade sistemi daljim sastavljanjem proizvoda ovih reakcija. Mapa puta za razvoj MNT-a je cilj široko zasnovanog tehnološkog projekta koji vode Battelle (menadžer nekoliko američkih nacionalnih laboratorija) i Foresight Institute. Plan puta je prvobitno bio planiran za završetak do kraja 2006. godine, ali je objavljen u januaru 2008. Nanofactory Collaboration je više fokusiran stalni napor koji uključuje 23 istraživača iz 10 organizacija i 4 zemlje koji razvijaju praktičnu istraživačku agendu posebno usmjerenu na poziciono kontroliranu mehanosintezu dijamanata i razvoj dijamantskih nanofabrika. U augustu 2005., Centar za odgovornu nanotehnologiju je organizovao radnu grupu koja se sastojala od 50+ međunarodnih stručnjaka iz različitih oblasti kako bi proučavala društvene implikacije molekularne nanotehnologije. Bilo koja vrsta materijala dizajnirana i projektovana u nanometarskoj skali za određeni zadatak je pametan materijal. Kada bi se materijali mogli dizajnirati da različito reagiraju na različite molekule, na primjer, umjetni lijekovi bi mogli prepoznati i učiniti inertnim specifične viruse. Strukture koje se samoizliječuju popravile bi male suze na površini prirodno na isti način kao i ljudska koža.