Slijepa mrlja
Slijepa mrlja, poznata i kao slijepa pjega ili skotom, punctum caecum, nalazi se u optičkom disku, području mrežnjače gdje počinje vidni živac. Obuhvata pomračenje vidnog polja. Posebna slijepa mrlja poznata kao "fiziološka slijepa tačka", "slijepa tačka" ili u medicinskoj literaturi mjesto je u vidnom polju koje odgovara nedostatku svjetlosnih detektora fotoreceptorskih ćelija u optičkom disku mrežnjače gdje vidni živac prolazi kroz optički disk. Budući da na optičkom disku nema ćelija koje mogu detektirati svjetlost, odgovarajući dio vidnog polja je nevidljiv. Neki procesi u mozgu interpoliraju slijepu mrlju na osnovu okolnih detalja i informacija iz drugog oka, tako da obično ne opažamo slijepu mrlju. Iako svi kičmenjaci imaju slijepu mrlju, oči glavonožaca, koje su samo površno slične, nemaju. U njima se vidni živac približava receptorima s leđa, tako da ne stvara prekid mrežnice. Prvo dokumentirano zapažanje fenomena zabilježio je Edme Mariotte, 1660-ih u Francuskoj. U to vrijeme općenito smatralo se da bi tačka na kojoj je optički živac ušao u oko zapravo trebala biti najosjetljiviji dio mrežnjače; međutim, Mariotteovo otkriće opovrglo je ovu teoriju. Slijepa mrlja se nalazi oko 12–15° privremeno i 1,5° ispod horizontale i visoka je približno 7,5° i široka 5,5°. U ovom području zadnjeg pola oka nema ćelije osjetljivih na svjetlost, ni čepića ni štapića, čime se potpuno gubi sva fotoosjetljivost. Uobičajeno se ne opaža njeno postojanje, jer je slijepa očna mrčj opskrbljena vizuelnim informacijama koje om,ogućavaju pokreti oka. Također se teško opaža samo jednim okom, jer se u nedostatku vizuelnih informacija u području slijepe mrlje mozak virtualno rekreira i ispunjava to malo područje u odnosu na vizuelno okruženje koje ga pokriva.