Zvorničko polje
Zvorničko polje prostiralo se od mosta na Drini za drumski saobraćaj u Karakaju na jugu do rijeke Sapne u Čelopeku na sjeveru i od Drine na istoku do Jardana i Cera na zapadu. Bilo je jedno od najplodnijih u Podrinju. Do kraja 1850-ih, u Zvorničkom polju nije bilo kuća i građevinskih objekata, osim u dijelu Karakaja naseljenom srpskim stanovništvom, već je zemljište služilo za poljoprivredu. Đile, dio Karakaja naseljen Bošnjacima, su najvjerovatnije nastale 1862. Vlasnici zemljišta uglavnom su bili Zvorničani, a manjim dijelom i Divičani. Na rubnim dijelovima Polja, zemljište su posjedovale i pojedine karakajske porodice. Tilčada je dio Polja koji se prostirao od Hoče na jugu do Sapne na sjeveru i između Drine i puta Zvornik - Kozluk. Kroz Tilčadu je od davnina vodio kolski put, od kojeg su se odvajali putići na obje strane. Jedini građevinski objekat u Tilčadi bila je kuća na imanju Mehmeda ef. Hadžića. U ljetnim danima, zvornički čobani su u Beksuji svako jutro sakupljali krave koje bi potom u karavanima odveli na ispašu u Polje. Postojali su i poljari, koji bi obilazili polja pazeći da se usjevima ne nanese šteta od ljudi i stoke. Do kraja 1950-ih i početka 1960-ih, Zvorničko polje postepeno nestaje i pretvara se u industrijsku zonu. 1957. je izgrađena ciglana u sastavu preduzeća "Novi izvor", 1962. Fabrika šperploče, a 1970-ih i 1980-ih Fabrika gumenih proizvoda "Fagum", Tvornica obuće "Standard", Fabrika odijela "Alhos", Transportno preduzeće "Drina-trans", Fabrika glinice "Birač", Tvornica mehaničkog veza "Vezionica", Metalno-montažno preduzeće "Univerzal", Distributivni centar, "Zvornik-putevi", pekara, mlin i dr. Betonski most za drumski saobraćaj podignut je 1973, a za željeznički 1991. Početkom 1970-ih izgrađen je novi asfaltni put Zvornik - Tuzla, a asfaltiran je i put Zvornik - Kozluk. U ovom periodu čitav prostor nekadašnjeg Zvorničkog polja počinje se nazivati Karakajem.