Veličina lista
Veličina lista biljaka može se opisati u terminima kao što su megafil, makrofil, mezofil, mikrofil, nanofill i leptofil (u opadajućem nizu dimenzija) , a prema klasifikaciji koju je promovirao Christen C. Raunkiær 1934, uz naknadne modifikacije ostalih. Definicije su različite, neke se odnose na dužinu, a druge na područje. Izvorne Raunkiaerove definicijebile su po površini listova, a razlikovale su se po faktoru devet u svakoj kategoriji. Neki autori pojednostavili su sistem da bi ga uskladili specifičnim klimama i uveli dodatne dodatne termine, uključujući notofil, pikofil, platifill i subleptofil. U ekologiji mikrofil i slični izrazi temeljeni su na činjenici da se veličini lista noža koriste za opisivanje flore, naprimjer, "šuma mikrofila" često se definira kao šuma u kojoj dominantno drveće ima lišće manje dužine od 7,5 cm. Raunkiaer je upotrebljavao sljedeće kriterije (u mm2): Leptophyll: >25 Nanophyll: 25–225 Microphyll: 225-2,025 Mesophyll: 2,025-18,225 Macrophyll: 18,225-164,025 Megaphyll: <164,025 . Kasniji autori izmijenili su klase i ponekad su koristili dužinu lista kao jednostavniju mjeru od površine ako je oblik lista približno elipsast. Naprimjer, L. J. Webb upotrijebio je klase(u mm2) : Mikrofil: >2,025 Notofil: 2,025–4,500 Mezofil: < 4,500