Kontrola autoriteta
U bibliotečkoj nauci, kontrola ovlaštenja je proces koji organizuje bibliografske informacije, na primjer u bibliotečkim katalozima korištenjem jednog, različitog pisanja imena (naslova) ili numeričkog identifikatora za svaku temu. Riječ autoritet u kontroli autoriteta proizlazi iz ideje da su imena ljudi, mjesta, stvari i pojmovi ovlašteni, tj. uspostavljeni u jednom posebnom obliku. Ovi jedinstveni naslovi ili identifikatori se konzistentno primjenjuju u katalozima koji koriste odgovarajući ovlašteni fajl, i primjenjuju se na druge metode organiziranja podataka kao što su veze i unakrsne reference. Svaki kontrolisani unos je opisan u autoritetnom zapisu u smislu njegovog obima i upotrebe, a ova organizacija pomaže bibliotečkom osoblju da održava katalog i učini ga lakim za korišćenje za istraživače. Katalogizatori dodeljuju svakom predmetu – kao što je autor, tema, serija ili korporacija – određeni jedinstveni identifikator ili naziv naslova koji se zatim koristi dosljedno, jedinstveno i nedvosmisleno za sve reference na isti predmet, čime se uklanjaju varijacije iz različitih pravopisa, transliteracija, ili pseudonimi. Jedinstveno zaglavlje može voditi korisnike do svih relevantnih informacija uključujući srodne ili povezane teme. Ovlašteni zapisi se mogu kombinovati u bazu podataka i nazvati autoritetna datoteka, a održavanje i ažuriranje ovih datoteka kao i "logičke veze" sa drugim datotekama unutar njih je posao bibliotekara i drugih katalogizatora informacija. Shodno tome, kontrola autoriteta je primjer kontrolisanog rječnika i bibliografske kontrole.