Varijabilnost broja tandemskih ponavljanja
Varijabilnost broja tandemskih ponavljanja (eng. Variable Number Tandem Repeat: VNTR) se ogleda u varijaciji većeg broja lokacija sa kratkim nukleotidnim sekvencama tandemskih ponavljanja, koje se u genomu višekratno ponavljaju. Mogu naći na mnogim hromosomima, a često pokazuju međuindividualne varijacije u dužini. Svaka varijanta djeluje kao naslijedni alel, što omogućava da se koristite za osobnu ili roditeljsku identifikaciju. Njihova analiza je korisna u genetičkim i ostalim biološkim istraživanjima, forenzici i DNK profiliranju (fingerprinting). U eukariotskom genomu postoji veliki broj ponavljajućih sekvenci, koje variraju po veličini i broju ponavljanja. Takvi genetički markeri su izuzetno polimorfni i informativni u postupcima individualizacije analiziranih uzoraka. Opisani su brojni VNTR markeri u okolini centromere. Prema dužini ponavljajuće sekvence dijele se na: minisatelite (10-100 bp) i mikrosatelite. Minisatelitni VNTR markeri su tipski minisatelitni markeri. Njihova ukupna dužina varira od 500do 10.000 bp, a repetitivne sekvence obično od 10 do 35 bp. Većina ovih polimorfnih markera se nalazi u nekodiajućim dijelovima genoma, što znači da nisu podložni selekcijskom pritisku. Zbog toga su izvrsni markeri za identifikaciju različitih bioloških sistema. Posebno su i informativni jer broj njihovih alternatvnih alelnih varijanti doseže i preko 100. Ovi lokusi imaju i visoku stopu mutiranja, što rezultira velikim brojem detektibilnih varijanti.