Velika količina podataka
Izraz "velika količina podataka" (en. Big data) iz softverskog inženjerstva i računarskih nauka, opisuje setove podataka koji se povećavaju tako brzo da postaje mučno raditi pomoću "on-hand" tj. trenutno dostupnih alata za uređivanje baza podataka. Teškoće uključuju: prihvatanje, smještaj, traženje, dijeljenje, analizu i grafički prikaz. Ovaj trend se nastavlja jer korist rada sa sve većim skupovima podataka, dozvoljava analitičarima da uoče poslovne trendove, spriječe bolesti i bore se protiv kriminala. Granice veličine baza podataka se stalno mijenjaju, tako da su danas u rangu terabajta, eksabajta i zetabajta. Naučnici se redovno susreću sa ovim problemom u meteorologiji, istraživanju gena, biološkim istraživanjima, traženju podataka na internetu, finansijskoj i poslovnoj informatici. Baze podataka također rastu i zato što se dopunjavaju neprestanim rastom broja informaciono osjetljivih mobilnih uređaja, uređaja, kao i softverskih dnevničkih evidencija (log), kamera, mikrofona, RFID čitača, mreža bežičnih senzora, i slično. Obrada "velike količine podataka" je otežana kada se koriste relacione baze podataka i stoni statistički-vizualizacijski paketi, jer zapravo zahtijevaju softver koji omogućava masivno paralelno računanje na desetinama, stotinama, pa čak i hiljadama servera. Iznos "velike količine podataka" varira zavisno od kapaciteta organizacije koja upravlja sa podacima. U nekim organizacijama, suočavanje sa stotinama gigabajta podataka, po prvi put može izazvati ponovno promišljanje o rješenjima za upravljanje podacima. Za neke druge desetine ili stotine terabajta podataka tek postaju razlog značajnog promišljanja o novim rješenjima.