Andrija Kačić Miošić
Andrija Kačić Miošić (1704 – 12. decembar 1760) bio je hrvatski narodni pjesnik i fratar, životom vezan uz samostan u Zaostrogu. Kao i mnogi drugi, napisao je filozofski traktat na latinskom jeziku, izdao i zbirku biblijskih i historijskih crtica Korabljica (1760), aludirajući već i naslovom na biblijsku priču o Noinoj arki, u kojoj prenosi dijelove iz drugih autora, pa i Vitezovića. Trajno mjesto u hrvatskoj književnosti zauzeo je knjigom stihova i proze Razgovor ugodni naroda slovinskoga (1756), najpopularnijom hrvatskom narodnom knjigom: vrlo brzo je došla u sve krajeve Hrvatske i ostala popularna više od jednog vijeka, te odigrala ključnu ulogu u pobjedi novoštokavskog narječja kao općehrvatskog nacionalnog izraza. Mnogi čitaoci su je smatrali narodnom pjesmaricom. Stihom narodne pjesme, desetercem, s osloncem na Orbinija i Vitezovića, u njoj se priča i pjeva o historiji naroda "slovinskoga" od najstarijih vremena do njegovih dana, a slovinstvo mu je od Jadrana do Sjevernog mora, kao i Gunduliću. U knjizi se spominju poznati junaci slavnih hrvatskih porodica iz vremena borbe protiv Osmanlija, a u svojim prezimenjacima čitaoci su "otkrivali" svoje pretke, pa se u svom ponosu i poistovjećivali s njima.