Međuslavenski jezik
Međuslavenski jezik (меджусловјанскы језык, medžuslovjansky jezyk; do 2011. godine: slovjanski, slovianski) je slavenski međujezik, stvoren 2006. grupom jezikotvoraca iz različitih zemalja, na čelu sa holandskim lingvistom Jan van Steenbergenom. Uloga međuslavenskog ogleda se u olakšavanju komunikacije između predstavnika različitih slavenskih naroda, ali isto tako u pomaganju pripadnicima stranih naroda, koji ne govore nijedan slavenski jezik, pri komunikaciji sa Slavenima. Za ove, međuslavenski bi mogao biti dobra osnova za učenje bilo kojega drugog slavenskoga jezika. Međuslavenski se svrstava u polu-vještačke jezike. Potječe iz staroslavenskog jezika i raznih improvizovanih jezika, vijekovima korištenih od Slavena u svrhu sporazumijevanja s drugim slavenskim narodima, npr., u višenacionalnim sredinama ili u novije vrijeme na internetu. Cilj međuslavenskog je obogaćenje istih sa naučnom osnovom. Dakle, i gramatika i rječnik se zasnivaju na sličnostima i zajedničkim osobinama svih jezika slavenske skupine. Za razliku od slovija, jednog šematskog jezika čija se gramatika zasniva na principu esperanta, međuslavenski je prirodan jezik koji izbjegava svaki vještački element. Njegovo težište više leži u razumijevanju nego u lahkom učenju. Međuslavenski jezik imao oko 2000 govornika u 2017. godini). Međuslavenski može da se piše ćirilicom i latinicom.