Paavo Nurmi
Paavo Nurmi, finski atletičar, ostao je poznat u historiji sporta kao "leteći Finac" i najveći dugoprugaš svih vremena. Od 1922. do 1931. poboljšao je sve svjetske rekorde na stazama od 1.500 do 20.000 metara i ukupno je 25 puta rušio svjetske rekorde. Legendom je postao još dok je bio živ: prvi je sportista kojemu je za života podignut spomenik. Bio je specifična ličnost, šutljiv, povučen, ničim se nije previše isticao, osim svojom veličinom na atletskoj stazi. Trenirao je trčeći sam, a zvali su ga čovjek sa štopericom jer je, i na treninzima i na utrci njegov glavni protivnik najčešće bilo vrijeme. Rođen u Turku, u Finskoj, Nurmi je tokom dvadesetih godina XX vijeka zajedno sa svojim sunarodnjacima Hannesom Kolehmainenom i Villeom Ritolom tvorio nepobjedivu grupu koja je dominirala srednje i dugoprugaškim atletskim natjecanjima u sklopu Olimpijskih igara 1920, 1924 i 1928 godine, pobjeđujući i deklasirajući nevjerovatnom superiornošću čitavu tadašnju međunarodnu konkurenciju. Na Olimpijskim igrama 1920. u Antwerpenu, 1924. u Parizu i 1928. u Amsterdamu osvojio je ukupno 9 zlatnih i 3 srebrne olimpijske medalje. Podvig koji je obilježio njegovu karijeru i ušao u olimpijsku legendu postignut je na Igrama u Parizu, kad je osvojio pet (5) zlatnih medalja, a kruna tih Igara su njegove antologijske pobjede 10. jula 1924. na 1500 i 5000 m, koje je ostvario (izvori se tu razlikuju) u razmaku od 30-ak (negdje stoji 50), ali nikako više od 90 minuta. Namjeravao se natjecati i na Olimpijskim igrama 1932. u Los Angelesu, i to u maratonu, ali je odlukom nadležnih instanci MOO-a, u skladu s onovremenim krutim amaterskim načelima, bio doživotno diskvalificiran jer je ustanovljeno da je 1925. godine, za 55 nastupa u dvoranama širom Amerike, naplatio više od 250.000 dolara, za ono vrijeme basnoslovan novac. Uoči Olimpijskih igara u Helsinkiju 1952. Medunarodni olimpijski odbor rehabilitirao je Nurmija, a Finci su mu dodijelili čast da zapali olimpijski plamen. Kad je umro 1973, u Helsinkiju je ovom, možda najpoznatijem Fincu u historiji priređen pogreb sa svim državnim počastima. Njegov spomenik, koji dominira pred Olimpijskim stadionom u Helsinkiju, zauvijek će ostati podsjetnik na jednog od najdominantnijih i najvećih sportista 20. vijeka.