Klaun botia
Klaun botia je slatkovodna riba, u prošlosti svrstavana u rod Cobitis i u rod Botia, a danas je jedini predstavnik roda Chromabotia. U prirodi se nalazi u vodama Indonezije, ostrva Borneo i Sumatre. Popularna je vrsta akvarijumskih riba, kako zbog svog zanimljivog izgleda i zapanjujuće inteligencije, tako i zbog korisnih prehrambenih navika. Tijelo ribe je horizontalno izduženo, glava velika, a usta obrubljena brčićima. Boja tijela varira od svjetle pa do crvenkaste nijanse narančaste. Narančasto tijelo vertikalno sijeku tri debele, crne pruge. Prva pruga pruža se od vrha glave, prelazi preko oka i spaja sa istom prugom s druge strane. Druga, deblja pruga omotava se oko tijela ribe, u predjelu grudi, između glave i leđnog pereja. Posljednja pruga obuhvata leđno peraje i ostatak tijela, sve do repnog peraja. Razlikovanje spolova je vrlo teško - jedina sigurna odlika ženki je širi trbuh. Zanimljivo je da ove ribe posjeduju oštru bodljicu skrivenu u predjelu ispod očiju. Upravo zbog te bodljice ne preporučuje se transport ribe u običnim kesicama, već ili u u nekoliko kesica ili bolje u čvrstoj posudi. Traži besprijekornu čistu i kisikom bogatu vodu, a kako dolaze iz brzih rijeka i potoka, drago im je i jako strujanje vode. Temperatura može da se kreće između 25 i 30°C. Njihovi sustanari ne smiju biti agresivne ribe, inače će početi odbijati hranu i povući se. Pri lošim akvarijumskim uslovima ili naglom mijenjanju hemizma vode prilikom useljavanja u akvarijum za očekivati je da obole od ihtioftirijaze (bolest koja se prepoznaje po bijelim tačkicama). Baš poput paleatusa koji svojim ponašanjem indiciraju nedostatak kisika u vodi, klaun botije predstavljaju odlične pokazatelje lošeg kvaliteta vode. Klaun botia je riba dna, a po pitanju ishrane nije izbirljiva. Omnivor je i prirodi se hrani puževima, malim beskičmenjacima, larvama insekata, crvićima, slatkovodnim račićima i biljnom hranom. U akvarijumu joj je omiljena hrana namijenjenja mesojedima i razne vsrte sušenih crvića. U akvarijum je unesena kada se otkrila njena sklonost da jede puževe tako što ih jednostavno isisa iz kućice, što ju je učinilo vrlo popularnom i u akvaristici korisnom ribom. Njihovu neugodnu naviku predstavlja bušenje listova širokolisnih biljaka, što se može u nekoj mjeri spriječiti ako im se ponudi kuhano zeljasto povrće. Pri hranjenju i uzbuđenju proizvode interesantne kliktajuće zvukove. Klaun botije su vrlo društvene jatašice i u akvarijumu se moraju držati u grupi od najmanje šest primjeraka. Usamljene ribe će se osjećati nesigurno, skrivati se i odbijati hranu, te na kraju uginuti. Jato čine razigrane jedinke, među kojima postoji složeni društveni odnos. Ribe će se plašljivo sakrivati u šupljinama između kamenja i panjeva, u uglovima kad ovih nema, ako u akvarijumu nema dovoljno bilja i sjenovitih mjesta. Klaun botije su nevjerovatno inteligentne: pomno prate pokrete drugih riba u akvarijumu i oponašaju ih. Vlasnike će iznenaditi i načinom na koji spavaju - spavaju zajedno na dnu, nepomično ležeći okrenute na bok, zbog čega se mogu činiti mrtvima. U akvarijumu nisu nikada izmriještene i zbog toga ne postoje varijeti ove vrste. Ljudi neupoznati sa ovom interesantnom ribom uglavnom je kupuju kada imaju problema sa puževima. Budući vlasnici moraju biti spremni ovim jatašicama omogućiti akvarijum pristojne zapremine, sa obzirom na to da klaun botije u akvarijumskim uslovima narastu u do 30 cm i u prosjeku žive 20 godina. Commons ima datoteke na temu: Klaun botia