Igmanski marš
Igmanski marš je jedna od najpoznatijih i najslavnijih epizoda iz perioda Narodno-oslobodilačke borbe i jedinstvena operacija te vrste u svijetu. Krajem januara 1942. godine, poslije okršaja na Pjenovcu i na Bijelim Vodama, Prva proleterska brigada se na Romaniji našla opkoljena jakim njemačkim snagama. Štab Prve proleterske brigade održao je savjetovanje u selu Sirijevićima. Trenutna situacija ocijenjena je kao vrlo nepovoljna po brigadu: ofanziva neprijatelja sa više strana; naglo osipanje domaćih ustaničkih snaga; brigada, i to nepotpuna (njen četvrti i šesti bataljon, već su bili napustili ovu teritoriju i nalazili se na planini Jahorini u pratnji Vrhovnog štaba), ostala je u planini zametena snijegom do pojasa. Donešena je odluka o izvršenju opasnog, ali jedino mogućeg pokreta. Trebalo je proći pored Sarajeva, preko Igmana, prema oslobođenoj Foči. Na marš je krenula kolona od 500 boraca i to 25. januara. Za dva dana su došli u Sarajevsko polje. Najteži dio je bio početak uspona na Igman. Prelaz preko Igmana je izveden noću između 27. i 28. januara, po dubokom snijegu i velikoj hladnoći. Taj marš postaje legenda, a četrdeset teško promrzlih boraca prebačeno je na liječenje u Foču, gdje su podnijeli nadljudske bolove amputiranja promrzlih dijelova tijela bez narkoze. Grupa spomenika posvećenih Igmanskom maršu u Sarajevu proglašena je nacionalnim spomenikom Bosne i Hercegovine. Nacionalni spomenik se sastoji od deset spomen-obilježja, i to: Spomen-piramida na Velikom polju, planina Igman, općina Trnovo; Spomenik na Velikom polju, planina Igman, općina Hadžići; Spomen-kosturnica na Brezovači, planina Igman, općina Hadžići; Spomen-obelisk na Brezovači, planina Igman, općina Hadžići; Spomen-obelisk na Velikom polju, planina Igman, općina Hadžići; Spomen-obelisk u Osjeku, općina Ilidža; Spomen-ploča Gubavac, općina Ilidža; Spomenik na Vrelu Bosne, općina Ilidža; Spomenik na mostu u Reljevu, općina Novi Grad; Spomen-obilježje Igmanskom maršu u Vogošći. O maršu je snimljen i film Igmanski marš.