Magijski realizam
Magijski realizam, ili magični realizam, je književno-umjetnički smjer u kojem se elementi fantastike isprepliću sa stvarnošću, poistovjećujući se na taj način s njom i tvoreći skladnu cjelinu zasnovanu na objektivnom odnosu. Termin magijski realizam izvorno se koristio 1920-ih godina za školu slikara, no danas se najviše veže za prozu Jorgea Luisa Borgesa (Argentina), Gabriela Garcíe Márqueza (Kolumbija), zatim Günter Grassa (Njemačka), i Johna Fowlesa (Engleska). U tu grupu od novijih pisaca spada i Isabella Allende (Čile). Čudesni realizam je stil fikcije i književnog žanra 20. vijeka. Na termin je uticao istoimeni njemački slikarski stil 1920-ih. Kao stil književne fikcije, magični realizam slika realističan pogled na svijet, a istovremeno dodaje i magične elemente, često se baveći zamagljivanjem linija između fantazije i stvarnosti. Magijski realizam, možda najčešći pojam, često se posebno odnosi na književnost, s magičnim ili natprirodnim fenomenima predstavljenim u inače stvarnom svijetu ili svjetovnom okruženju, koji se obično nalazi u romanima i dramskim predstavama. Unatoč tome što uključuje određene magične elemente, općenito se smatra da je žanr drugačiji od fantazije jer magični realizam koristi znatnu količinu realističnih detalja i koristi magične elemente kako bi ukazao na stvarnost, dok su fantastične priče često odvojene od stvarnosti. Magični realizam se često posmatra kao spajanje stvarnih i magičnih elemenata koji stvaraju inkluzivniji oblik pisanja od književnog realizma ili fantazije.