Sporazum Taft–Katsura
Sporazum Taft–Katsura (japanski: 桂・タフト協定, Katsura-Tafuto Kyōtei), također poznat kao Memorandum Taft-Katsura, bio je diskusija između visokih čelnika Japana i Sjedinjenih Država iz 1905. u vezi s pozicijama dvije nacije u široj istočnoazijskoj regiji, posebno u vezi sa statusom Koreje i Filipina nakon pobjede Japana tokom rusko-japanskog rata. Memorandum nije bio klasifikovan kao tajna, ali ga nijedan naučnik nije primijetio u arhivi sve do 1924. godine. Razgovori su vodili William Howard Taft, ministar rata Sjedinjenih Država i grof Katsura Tarō, japanski premijer 27. jula 1905. Katsura je naveo razloge Japana zbog kojeg je napravio protektorat Koreje i ponovio da Japan nema interesa za Filipine, koju su SAD stekle nakon poraza Španije tokom Špansko-američkog rata 1898. Godine 1924. Tyler Dennett je bio prvi naučnik koji je vidio dokument i opisao ga kao "tekst možda najznačajnijeg 'izvršnog sporazuma' u historiji vanjskih odnosa Sjedinjenih Država." Konsenzus Historičara." je da je Dennett uvelike preuveličao važnost rutinske rasprave koja ništa nije promijenila i nije postavila nove politike. Historičari su istakli da nije bilo formalnog dogovora ni o čemu novom. Riječ "sporazum" u dokumentima značila je samo da su se dvije strane složile da i engleska i japanska verzija bilješki sa sastanka tačno pokrivaju suštinu razgovora. Predsjednik Theodore Roosevelt se kasnije složio da je Taft ispravno iznio američki stav. Kada je Dennett prvi put otkrio bilješke, pretpostavio je da one ukazuju na vrlo značajan "tajni pakt" između SAD-a i Japana u stvaranju osnove za sporazum kojim su dvije bivše izolacionističke nacije postale svjetske sile. Razgovori su se odnosili na obim sfera uticaja Japana i Sjedinjenih Država i održavanje mira između njih u slučaju pobjede Japana nad Rusijom u Rusko-japanskom ratu.