Perzijska književnost
Persijska književnost postoji već 2500 godina, iako je dosta pred-islamskih djela izgubljeno. Njeni izvori obuhvataju i regione koji su izvan granica današnjeg Irana jer perzijski jezik je cvjetao a i danas živi na raznim područjima Centralne Azije. Na primjer Rumi, jedan od najcijenjenijih perzijskih i islamskih pjesnika, je pisao na perzijskom a živio u gradu Konya, koji je danas dio Turske. Početkom 11. vijeka Perzija je vladala velikim djelom centralne i južne Azije pa perzijska književnost broji i pisce iz djelova današnjeg Afganistana, Pakistana ili Indije. S druge strane, nije sva perzijska književnost na perzijskom jer neki tu ubrajaju i djela rođenih perzijanaca koji su pisali na drugim jezicima poput grčkog ili arapskog. Neka preživjela djela na Starom ili Srednjevjekovnom Perzijskom potiču i iz 650 godine p. n. e. Najveći dio danas postojeće perzijske literature je iz perioda nakon Islamskog osvjanja Irana, 600-te godine n. e. Nakon što su Abasije došle na vlast (oko 750 godine), perzijski je postao službeni jezik islamskog carstva, a samim tim i islamske književnosti. Perzijanci su pisali i na perzijskom i na arapskom. Perzijski pjesnici poput Sa'dija, Hafiza, Rumija i Omar Hajjama su imali utjecaj na književnost mnogih zemalja.