Hiporefleksija
Hiporefleksija se odnosi na ispodnormalne ili odsutne reflekse (arefleksija). Može se otkriti upotrebom refleksnog čekića. To je suprotno od hiperrefleksije. Hiporefleksija je općenito povezana s nedostatkom motornih neurona (na alfa motornim neuronima od kičmene moždine do mišića), dok se hiperrefleksija često pripisuje lezijama gornjih motornih neurona (duž dugih, motornih puteva od mozga). Smatra se da gornji motorni neuroni inhibiraju refleksni luk, koji formiraju senzorni neuroni iz intraspojnih mišićnih vlakana, donji motorni neuroni (uključujući alfa i gama motorna vlakna) i pripadajući interneuroni. Stoga će oštećenje donjih motornih neurona naknadno rezultirati hiporefleksijom i/ili arefleksijom. Treba imati na umu da se kod spinalnog šoka, koji se obično vidi u transekciji kičmene moždine (povreda kičmene moždine), arefleksija može prolazno pojaviti ispod nivoa lezije i može, nakon nekog vremena, postati hiperrefleksičan. Nadalje, slučajevi teške mišićne atrofije ili destrukcije mogli bi učiniti mišić preslabim da bi pokazao bilo kakav refleks i ne bi se trebao miješati s neuronskim uzrokom. Hiporefleksija može imati i druge uzroke, kao što su hipotireoza, neravnoteža elektrolita (npr. višak magnezija), lijekovi (npr. simptomi intoksikacije benzodiazepinom, uključuju zbunjenost, nerazgovijetan govor, ataksiju, pospanost, dispneju i hiporefleksiju). Bolesti povezane s hiporefleksijom najčešće su: Centronuklearna miopatija Guillain-Barréov sindrom Lambert-Eatonov mijastenični sindrom Polineuropatija (Ahilovi i dlanski refleksi) Friedreichova ataksija