Eustachijeva cijev
Eustachijeva tuba ili Eustachijeva cijev – poznata i kao slušna cijev ili faringotimpanska tuba – je cijev koja povezuje nazofarinks sa srednjim uhom. Ovaj dio srednjeg uha, kod odraslih je dug oko 35 mm, uz prećnik od oko 3 mm. Imenovana je prema anatomu Bartolomeou Eustachiju, iz 16. stoljeća. U ljudi i drugih kopnenih životinja, srednje uho (kao što je ušni kanal) je obično ispunjeno zrakom. Za razliku od otvorenog ušnog kanala, međutim, zrak srednjeg uha nije u direktnom kontaktu sa atmosferom izvan tijela. Eustahijeva tuba povezuje komoru srednjeg uha sa zadnjim dijelom nazofarinksa. U normalnim okolnostima, zidovi Eustahijeve cijevi su spojeni, ali njen otvor zjapi prema ždrijelu pa se pri gutanju se stvara pozitivni pritisak. Kada se putuje avionom, okolni tpritisak zraka je veći na zemlji, a niži na nebu. Kada avion uzlijeće, zrak u srednjem uhu se širi i nalazi svoj put ka stražnjem dijelu nosa i usta. Na putu prema dolje, volumen zraka u srednjem uhu se smanjuje i proizvodi blagi vakuum. Activno otvaranje Eustahijeve tube je potrebno za izjednačavanje pritiska između srednjeg uha i okolne atmosfere kada se avion spušta. Ronioci također doživljavaju ovu promjenu pritiska, ali sa većim stopama promjene pritiska; aktivno otvaranje Eustahijeve tube je potrebno češće kako idu dublje u veći pritisak.