Dječak guli voćku
Dječak guli voćku (italijanski: Ragazzo che monda un frutto) jest slika italijanskog baroknog slikara Michelangela Merisija da Caravaggia iz 1592. ili 1593. Ovo je najranije poznato Caravaggiovo djelo, nastalo nedugo nakon njegovog dolaska u Rim iz rodnog Milana sredinom 1592. Njegovo kretanje u tom periodu nije precizno utvrđeno. Prema navodima njegovog savremenika Giulija Mancinija, nakratko je ostao kod monsinjora Pandulfa Puccija u palači Colonna, ali mu se nije sviđao Puccijev odnos prema njemu, pa je otišao nakon nekoliko mjeseci. (Pucci je one koji su stanovali kod njega hranio isključivo zeljem i Caravaggio ga je kasnije spominjao kao "monsinjora Salatu".) Kopirao je religijske slike za Puccija (nijedna nije sačuvana), a izgleda da je naslikao i nekoliko svojih za ličnu prodaju, od kojih je Dječak guli voćku jedini poznati primjerak. Slika je možda nastala i nešto kasnije, dok je radio za Giuseppea Cesarija, "kavaljera iz Arpina". Budući da je za Caravaggia rečeno da je za Cesarija slikao samo "cvijeće i voće", ovo bi ponovo mogla biti slika namijenjena za prodaju izrađena van radionice, ali je bila među djelima koja je 1607. od Cesarija izuzeo kardinal Scipione Borghese, s još dvije rane Caravaggiove slike, Bolesni mladi Bakho i Dječak s korpom voća. Nije poznato kako su ta djela došla u Cesarijevu kolekciju u to vrijeme. Voće koje dječak guli donekle je tajanstveno. Izvori ukazuju da bi to mogla biti kruška, što je vjerovatno tačno, ali je dovedeno u pitanje; moglo bi biti i nektarina ili šljiva, kojih je nekoliko na stolu, ali one se obično ne gule; neki su sugerirali da je riječ o bergamotu, kruškolikom citrusnom voću koje se uzgaja u Italiji, ali su drugi dali primjedbu da je bergamot kiseo i praktično nejestiv. Viđena kao jednostavna žanr-scena, slika se razlikuje od većine drugih po tome što dječak nije "rustificiran", tj. prikazan je kao čist i dobro odjeven umjesto kao "slatki" odrpanac. Vrlo je moguće da slika ima i alegorijsko značenje, imajući u vidu kompleksnu simboliku voća u renesansi. Proučavalac Caravaggia John T. Spike nedavno je sugerirao da dječak demonstrira otpor iskušenju ignorirajući slađe voće (voće grijeha) i birajući bergamot, ali nijedno specifično tumačenje nije šire prihvaćeno. Za model se smatra da sliči anđelu na Caravaggiovom Svetom Franji u ekstazi i dječaku odjevenom kao Kupid koji je krajnje lijevo na njegovim Muzičarima (obje slike nastale su između 1595. i 1597). Poznato je još nekoliko verzija ove slike, a moguće je da ih je sve naslikao Caravaggio. Sugerirano je da su u ranoj fazi karijere, dok je još radio za Cesarija, Caravaggiove slike bile stavljene u izlog radionice i, ako bi privukle pažnju kupaca prolaznika, Caravaggio bi zadovoljio potražnju dodatnim verzijama. Godine 1996. Spike je identificirao kao vjerovatni original sliku prodanu na aukciji u Londonu te godine iako su drugi iznijeli mišljenje da bi prototip mogli biti ili verzija Ishizuka ili ona iz britanske Kraljevske kolekcije. Potonja verzija izložena je u galeriji Cumberland u palači Hampton Court od 2004.