Ishak-beg
Ishak-beg je bio drugi krajišnik Bosanskog Krajišta. Postavljen je na taj položaj od strane Porte u vrijeme kad se je Osmanska Bosna sastojala samo od Foče, Čajniča, Pljevlja, i Nevesinja.[nedostaje referenca] Sjedište ove male pokrajine je bilo u kasabi Foči. Tačni datumi početka i završetka njegove vladavine su nepoznati, ali je zabilježeno da je već 1415. godine vodio napade na Hrvatske banove u Dalmaciji i Slavoniji. Već sljedeće godine njegovi novi vojni poduhvati su priključili cijelo područje između Višegrada i Vrela Bosne Osmanskom carstvu. 1419. godine Ishak-beg po carskom naređenju osvaja još više područja, uključujuči i Trebinje. Pola ovog novog područja pripoji Osmanskom carstvu a pola daje Sandalju Hraniću. 1428. godine, pod pritiskom Ishak-begovih napada, Srbija pristane da plaća džizju. Unatrag, Sultan naredi Ishak-begu da ostavi Srbiju na miru i da obrati pažnju na Mađarske zemlje prema zapadu. Ishak-beg poštuje Sultanovu zapovijed i za nekoliko mjeseci uspije da upire u Mađarsku sve do Temišvara i da zauzme mnogo robova. Smijenjen je sa položaja bega Bosne i premješten u neku drugu pokrajinu carstva. Njegov sin, Isa-beg, je postao Bosanski krajišnik 1454. godine, dok je njegov unuk Gazi Mehmed-beg bio šesti Bosanski sandžak-beg. Zabilježeno je da je Ishak-beg bio oslobođeni rob jednog Ervenos-bega. On je sagradio Ishakbegovu džamiju u Skoplju, gdje je i njegovo groblje.