Grafički softver
Grafički softver za računarsku grafiku se generalno može podijeliti na posebne i općenite programske pakete. Programski paketi za posebnu svrhu su dizajnirani za ne-programere koji žele da se bave recimo crtanjem slika, grafova itd., u aplikacijama bez razmišljanja o grafičkim postupcima koje bi mogle biti potrebne za izradu takvih slika ili grafova. Interfejs kod ovakvih paketa za specijalnu svrhu je obično skup menija koji omogućavaju korisniku da komunicira sa programom. Primjer su programi za crtanje, te razni poslovni, medicinski i inžinjerski CAD sistemi. Općeniti softverski paketi za razliku od paketa za posebnu upotrebu obezbjeđuju biblioteke sa grafičkim funkcijama koje se mogu koristiti u programskim jezicima kao što su C, C++, Java ili Fortran. Osnovne funkcije u tipičnim grafičkim bibliotekama uključuju one za opisivanje dijelova slike (prave linije, poligoni, sfere i drugi objekti), štimanja vrijednosti boje, odabir pogleda scene, te podešavanje rotacije i drugih preoblikovanja. Neki od primjera općenitih grafičkih paketa su GL (Graphics Library), OpenGL, VRML (Virtual-Reality Modeling Language), Java 2D i Java 3D. Skup grafičkih funkcija se obično naziva computer-graphics application programming interface (CG API), jer takve biblioteke omogućuju softverski interfejs između programskog jezika (kao što je C++) i hardvera. Tako kada pišemo program u C++, grafička rutina nam omogućava da napravimo i prikažemo sliku na izlaznom uređaju.