Hemolitsko−uremijski sindrom
Hemolitisko–uremijski sindrom (HUS) je grupa poremećaja krvi karakteriziranih niskim brojem crvenih krvnih zrnaca, akutnim zatajenjem bubrega i [niskim brojem trombocita. Početni simptomi obično uključuju krvavi proljev, groznicu, povraćanje i slabost. Problemi s bubrezima i niski trombociti javljaju se kako dijareja napreduje. Djeca su češće pogođena, ali većina djece se oporavlja bez trajnog oštećenja zdravlja, iako neka mogu imati ozbiljne i ponekad po život opasne komplikacije. Odrasli, posebno stariji, mogu imati komplikovaniju prezentaciju. Komplikacije mogu uključivati neurološke probleme i srčanu slabost. Većina slučajeva javlja se nakon infektivne dijareje zbog specifičnog tipa E. coli pod nazivom O157:H7. Ostali uzroci uključuju infekcije putem S. pneumoniae, Shigella, Salmonella i određene lijekove. Osnovni mehanizam obično uključuje proizvodnju bakterijskog Shiga-toksina. Sindrom atipske hemolitske uremije (aHUS) često je uzrokovan mutacijama i različito se ispoljava. Međutim, oba mogu dovesti do široko rasprostranjene upale i višestrukih krvnih ugrušaka u malim krvnim sudovima , stanje poznato kao trombocitna mikroangiopatija. Liječenje uključuje potpornu njegu i može uključivati dijalizu, steroide, transfuziju krvi ili plazmaferezu. Oko 1,5 na 100.000 ljudi oboli godišnje. Less than 5% of those with the condition die. Od ostatka, do 25% ima stalne probleme s bubrezima. HUS je prvi put definiran kao sindrom 1955.