Dalmatski ratovi
Dalmatski ratovi su niz dugogodišnjih ratova ilirskog plemena Dalmati protiv Rimljana u namjeri da sačuvaju svoju nezavisnost. Trajali su s većim prekidima, više od 160 godina. Tokom krvavih ratova Rimljani su lomili vojnu snagu žilavih Dalmata, pa je dalmatska zemlja, prema rimskim izvorima, postala vježbalište (poligon) za rimske vojnike i zapovjednike. Nakon sloma ilirskog kraljevstva Rimljani će nastaviti osvajačku politiku. Tek što je bio završen III ilirski rat (171—168), na istočnoj obali Jadrana pojavio se za Rimljane još jači i uporniji neprijatelj, ilirsko pleme Dalmati. U ranije vrijeme Dalmati su živjeli podalje od obale, u zadinarskom području, na Duvanjskom, Livanjskom i Glamočkom polju, te oko Imotskog polja (onostranska Dalmacija). U toku II. st. p.n.e., Dalmati su se spuštali dolinom Cetine, i tako infiltrirali u primorje. Zauzeli su i Salonu, pustošeći Stobreč i Trogir s jedne, a zemlju Daorsa, rimskih saveznika, s druge strane.