Köppenova klasifikacija klime
Köppenova klasifikacija klime temelji se na statistički dobivenim, tačno određenim vrijednostima godišnjih i mjesečnih temperatura i padavina. Prvi put je publikovana 1884., a značajno mijenjana 1918. i 1936. godine. Bitna važnost pri određivanju tipova klime ima godišnji hod klimatskih elemenata. U niskim geografskim širinama važna je srednja temperatura najhladnijeg mjeseca, a u višim geografskim širinama najvažnija je srednja temperatura najtoplijeg mjeseca. Vegetacija je pokazatelj klime nekog kraja. Prema Köppenu postoji pet klimatskih razreda: A - klime = tropske kišne klime; srednja temperatura svih mjeseci je jednaka ili viša od 18 °C B - klime = suhe klime; temperaturne granice nisu određene, nego se određuju kombinacijom temperature i padavina C - klime = umjereno tople kišne klime; srednja temperatura najhladnijeg mjeseca nije niža od -3 °C, a najmanje jedan mjesec ima srednju temperaturu višu od 10 °C D - klime = borealne ili snježno – šumske klime; srednja temperautra najhladnijeg mjeseca niža je od -3 °C, a srednja temperatura najtoplijeg mjeseca je iznad 10 °C E - klime = snježne klime; srednja temperatura najtoplijeg mjeseca je jednaka ili manja od 10 °C Svaki od navedenih klimatskih razreda, osim razreda E, dijeli se u podgrupe dodavanjem drugog slova kojim se označava stepen vlažnosti. klime A : f - najsuhlji mjesec ima prosječno >= 60 mm padavina, pa nema sušnog perioda s – sušni period je ljeti w – sušni period je zimi ; najmanje mjesec dana, odnosno najsuši zimski mjesec ima <= 60 mm padavina klime B : S – stepske klime W – pustinjske klime => razgraničenje između pustinjskih i stepskih klima zavisi od godišnje količine padavina i srednjoj godišnjoj temperaturi klime C i D : f – padavine više-manje raspoređene tokom cijele godine, pa nema sušnog perioda w – sušni period je zimi, najsuši mjesec ima <= 1/10 padavina od najkišovitijeg mjeseca u toplom dijelu godine s – sušni period je ljeti; najsuši mjesec ima prosječno <= 40 mm kiše i manje od 1/3 od najvlažnijeg mjeseca Prema temperaturi dalje se dodaju slova za klime B, C, D : klime B : h – vruće; srednja godišnja temperatura >= 18 °C k – hladno; srednja godišnja temperatura <= 18 °C, ali je srednja temperaturanajtoplijeg mjeseca > 18 °C k’ – hladno, samo je i srednja temperatura najtoplijeg mjeseca <18 °C klime C : a – vruće ljeto; srednja temperatura najtoplijeg mjeseca >=22 °C b – toplo ljeto; temp. najtoplijeg mjeseca niža od 22 °C, ali najmanje 4 mjeseca ljeto ima srednju temperaturu>= 10 °C c – svježe ljeto; samo 1 –4 mjeseca ima srednja temperatura >=10 °C, ali najhladniji mjesec nema srednju temperaturu nižu od -3 °C klime D : a – vruće ljeto; srednja temperatura najtoplijeg mjeseca >22 °C b – toplo ljeto; srednja temperatura najtoplijeg mjeseca niža od 22 °C c – svježe ljeto; samo 1 – 4 mjeseca ima srednju temperaturu >= 10 °C => uvijek je za a, b, c srednja temperatura najhladnijeg mjeseca niža od -3 °C (ali ne niža od -38 °C) d – vrlo hladna zima; srednja temperatura najhladnijeg mjeseca niža od – 38 °C klime E : ET – klima tundre; srednja temperatura najtoplijeg mjeseca je između 0 °C i 10 °C EF – klima vječnog mraza; srednja temperaturanajtoplijeg mjeseca jadnaka ili niža od 0 °C tj. sve srednje mjesečne temperature su negativne 11 glavnih klimatskih tipova : Af – prašumska klima Aw – savanska klima Bw – pustinjska klima Bs – stepska klima Cf – umjereno topla vlažna klima Cs – sredozemna ili mediteranska klima Cw – sinijska klima Df – vlažna borealna klima Dw – suha borealna klima ET – klima tundre EF – klima vječnog mraza Klime B i D pretežno su kontinentalne. Klime A, C, D su klime drveća. Utjecaj kopna na klasifikaciju očituje se u: skretanju granica pojedinih klimatskih tipova (vidljivo u izolinijama) staničnoj raspodjeli područja nekih klimatskih tipova (B) klime D uopće ne postoje na maritimnoj južnoj hemisferi u višim geografskim širinama