Zlatna Horda
Zlatna Horda (mongolski: Алтан Ордын улс, Altan Ordīn uls; ruski: Золотая Орда; tatarski: Алтын Урда) bio je mongolsko-turkijski kanat osnovan u 13. stoljeću od sjeverozapadnog dijela Mongolskog Carstva. Nakon podjele Mongolskog carstva 1259. bio je poznat kao Kipčak kanat. Nakon smrti Batu-kana (osnivača Zlatne Horde) 1255. godine, njegova dinastija je vladala Zlatnom Hordom do 1359. uprkos izbijanju građanskog rata 1290-ih. Teritorijalni vrhunac Zlatna Horda doživjela je tokom vladavine Uzbeg-kana (1312–1341), koji je prihvatio islam. Tada se teritorija Zlatne Horde prostirala od planine Ural na istoku do Dunava na zapadu i od Sibira na sjeveru do Crnog mora i Kavkaza na jugu. Nakon nasilnih unutrašnjih političkih previranja početkom 1359. Zlatna Horda nakratko se ujedinila tokom vladavine Toktamiša (1381–1395). Međutim, nakon invazije Timuridskog carstva 1396. raspala se na više tatarskih kanata koji su govorili turkijskim jezicima. Raspad Zlatne Horde omogućio je Velikoj Kneževini Moskvi da se oslobodi mongolskog utjecaja nakon bitke na Ugri 1480. Posljednji ostaci Zlatne Horde, Krimski kanat i Kazaški kanat, preživjeli su do 1847.