Pavao Štoos
Pavao Štoos (Dubravica, 10. decembar 1806. - Pokupsko, 30. mart 1862), hrvatski pjesnik, svećenik i narodni preporoditelj. Pohađao je Klasičnu gimnaziju u Zagrebu koju je završio 1828. godine. U Zagrebu je završio bogosloviju, jedno je vrijeme bio biskupski tajnik, a od 1842. godine bio je župnik u Pokupskom. Pavao Štoos je zapažena ličnost među hrvatskim domoljubima, autor je poznate elegije Kip domovine vu početku leta 1831, saradnik Gajeve Danice, domoljub zabrinut zbog tuđinskoga tlačenja i odnarođavanja domaćih ljudi (vre i svoj jezik zabit Horvati hote ter drugi narod postati). Štoos je pesimistično gledao na naše prilike i zemlju vidio u tamnici i mraku (srce od plača ne mrem zdržati). Osim književnosti bavio se i muzikom i štampao 1858. Kitice srkvenih pjesama s npjevima. Autor je i pjesme Poziv u kolo ilirsko. Godine 1862. postaje zagrebački kanonik, ali je umro prije nego je primio svoju dužnost.