Imunofilin
Imunofilini – molekulskoj biologiji – su endogene citosolne peptidil-prolil izomeraze (PPI) koje kataliziraju interkonverziju između cis i trans izomera peptidnih veza, koje sadrže aminokiselinu prolin (Pro). To su molekule šaperona koje općenito pomažu u pravilnom presavijanju različitih "klijentskih" proteina. Imunofilini se tradicijski klasificiraju u dvije porodice koje se razlikuju u sekvenci i biohemijskim karakteristikama. Te dvije porodice su: "ciklofilini – koji vežu ciklosporin (CyPs)" i "proteini koji vežu FK506 (FKBP)". Nedavno je otkrivena nova grupa imunofilina dvojne porodice (DFI), uglavnom u jednoćelijskim organizmima; ovi DFI su prirodne himere CyP i FKBP, spojene u bilo kojem redoslijedu (CyP-FKBP ili FKBP-CyP). Imunofilini djeluju kao receptori za imunosupresivni lijek, kao što su sirolimus (rapamicin), ciklosporin (poput CsA) i takrolimus (FK506), koji inhibiraju prolil-izomeraznu aktivnost imunofilina. Kompleksi lijekova i imunofilina (CsA-CyP i FK506-FKBP) vežu se za kalcineurin, što inhibira fosfataznu aktivnost kalcineurina i izaziva imunosupresivne efekte. CsA i FK506 tako utiču na stupanj odgovora T-ćelija, ovisan o kalciju, koji sprečava oslobađanje interleukina-2. Imunofilini također formiraju proteinski kompleks sa rianodinom i inozitol-trifosfatom (IP3) koji utiče na oslobađanje kalcija. FK506 s velikim afinitetom veže se za druge manje proteine, poput FKBP-12. FKBP-12, a ciklofilini imaju zajedničku aktivnost peptid-prolil izomeraze. Dok većina peptidnih veza unutar proteina postoji u trans (planarnoj) konformaciji zbog djelomične prirode dvostruke veze peptidne veze, mali dio javlja se u cis položaj. Za razliku od uobičajenih peptidnih veza, X-Pro peptidna veza ne usvaja spontano predviđenu transkonformaciju, pa cis-trans izomerizacija može biti ograničavajući (najsporiji) korak u procesu presavijanja proteina. Imunofilini, sa svojom aktivnošću prolil-izomeraza, tako funkcioniraju kao šaperoni koji nakupljaju proteine.