Niccolò Machiavelli
Niccolò Machiavelli (3. maj 1469 – 22. juni 1527) bio je italijanski političar, teoretičar države i prava, historičar, pisac i filozof. Machiavelli bio je sekretar firentinske republike nastale poslije progona Medičija iz Firence (1498). Ali, kada su se protjerani Mediči vratili u Firencu 1512, on je bio otpušten iz javne službe i morao se povući iz političkog života. Dalje se posvetio književnosti i nauci. Njegovo najznačajnije djelo je Vladalar (Il Principe) objavljen 1513. U njemu ističe da vladar treba da bude vjeroloman, mudar, bezobziran, zao i hrabar. Prema Machiaveliju vladarev uspjeh i državni interes treba da stoje iznad svih moralnih obaveza. Putem svoga djela Machiavelli je tražio u svome vremenu osobu koja bi ujedinila Italiju. Njegovo djelo izučavali su svi vladari. Na njegovim postavkama stvoren je novi stav u politici nazvan makijevalizam (učenje i shvatanje politike koja ne bira sredstva da bi ostvarila svoj cilj). Machiavelli je naučavao da pravo počiva na sili. Po njemu da bi se ostvarile zamisli države postoje dva načina, a to su zakon i sila. Pri tome, kako je zakon je svojstven ljudima, a sila zvjerima, Machiavelli smatra da vladalac smije da upotrebi sva sredstva u državnom interesu. Na kraju Machiavelli predlaže da političko djelovanje ne treba da podliježe ocjenjivanju sa moralnog stanovišta. Godine 1520. je stekao naklonost Medičijevih i imenovan je glavnim historičarom Firence. Ali, i to je kratko trajalo, jer su Mediči opet bili svrgnuti. Machiavelli je napisao i djela Historija Firence, O ratnoj vještini, Rasprave (o prvih deset knjiga Tita Livija) i dr.