Lauren Bacall
Lauren Bacall ( /bəˈkɔːl/ ; rođena Betty Joan Perske; 16. septembar 1924. – 12. august 2014) bila je američka glumica. Američki filmski institut je proglasio 20. najvećom ženskom zvijezdom klasične holivudske kinematografije i dobila je počasnu nagradu Akademije za filmsku umjetnost i nauku 2009. kao priznanje za njen doprinos zlatnom dobu filma. Bila je poznata po svojoj privlačnoj pojavi i svom prepoznatljivom hrapavom glasu. Bacall je bila jedna od posljednjih preživjelih velikih zvijezda iz zlatnog doba holivudske kinematografije. Započela je karijeru kao model za agenciju Walter Thornton prije nego što je debitirala na filmu sa 19 godina u glavnoj ulozi u filmu Imati ili nemati (1944.) uz svog budućeg supruga Humphreyja Bogarta. Nastavila je glumiti u žanru noir filmova, te se uz novog supruga pojavila filmovima Veliki san (1946), Mračni prolaz (1947) i Key Largo (1948), a glumila je i u romantičnim komedijama Kako se udati za milionera (1953) sa Marilyn Monroe i Betty Grable, i Designing Woman (1957) s Gregoryjem Peckom. Imala je glavnu žensku ulogu u filmu Zapisano u vjetru (1956) koji se smatra jednim od najznačajnijih filmova Douglasa Sirka. Zajedno s Paulom Newmanom je glumila u filmu misterije Harper 1966. godine. Na John Waynov zahtjev bila mu je partner u njegovom posljednjem filmu Strijelac (1976). Radila je na Brodveju u mjuziklima, osvojivši nagrade Tony za Aplauz (1970) i Žena godine (1981). Za svoj nastup u filmu Ogledalo ima dva lica (1996.) osvojila je Zlatni globus i nagradu SAG, a bila je nominirana za BAFTA-u i Oskara. U posljednjoj fazi karijere postigla je novi uspjeh kod mlađe publike sporednim ulogama u filmovima Bijeda (1990), Dogville (2003) te engleskim sinhronizacijama animiranih filmovima Hovlov pokretni dvorac (2004) i Ernest &amp; Celestina (2012).