Malajski jezik
Malajski jezik (malajski: Bahasa Melayu) je jezik malajske grane austronezijske jezične porodice. Kao prometni jezik indijskih, kineskih i evropskih trgovaca, on se govori u čitavoj Indoneziji i na Malajskom poluotoku sve do južnog Tajlanda. Sužbeni jje ezik Bruneja, Indonezije, Malezije i Singapura, a također se govori u Istočnom Timoru i dijelovima Tajlanda . Govori ga 290 miliona ljudi (uključujući 260 miliona kao "indonežanski") širom pomorske Jugoistočne Azije. Tvori podlogu standardnog malajskog jezika Malezije, a i službenog jezika Indonezije (bahasa) pa se često naziva indonezijskim jezikom. U toku svoga širenja primio je mnoge elemente iz arapskog, sanskrita, tamilskog, nizozemskog i, u skorije vrijeme, engleskog jezika. Govorni malajski jezik znatno se razlikuje od pisanog time što upotrebljava korijene riječi umjesto izvedenica, što izostavlja vezne čestice. Ovaj se jezik dijeli na više dijalekata: riuski, južnosumatrijski, molučki i džakartski. Malajski jezik je aglutinativan. Postoje tri glavna načina stvaranja novih reči: afiksacija, pravljenje složenica i reduplikacija. Ne poznaje kategorije roda i broja. Pod uticajem Engleza i Holanđana uvedena je latinica.