Nosferatu
Nosferatu: Simfonija užasa (njemački: Nosferatu – Eine Symphonie des Grauens ) je nijemi njemački ekspresionistički horor film iz 1922. godine u režiji F.W. Murnaua sa Maxom Schreckom u ulozi grofa Orlok, vampira koji preža suprugu (Greta Schröder) svog agenta za nekretnine (Gustav von Wangenheim) i donosi kugu u njihov grad. Nosferatu je nastao u produkciji Prana Film i neovlaštena je i neslužbena adaptacija romana Drakula Brama Stokera iz 1897. godine. Različita imena likova iz romana i drugi detalji su izmijenjeni, uključujući grofa Drakulu koji je preimenovan u grofa Orloka, a pa i sam naslov u Nosferatu, arhaičnu rumunsku riječ s predloženom etimologijom Nesuferitu`, što znači "uvredljivi" ili "onaj nepodnošljivi". Iako se te promjene često predstavljaju kao obrana od kršenja autorskih prava, originalni njemački telopi navode Drakulu kao izvor. Istoričar filma David Kalat navodi da je film "niskobudžetni film koji su Nijemci napravili za njemačku publiku... postavljanje u Njemačku s likovima po njemačkom imenu čini priču opipljivijom i neposrednijom za gledaoce koji govore njemački". Čak i uz nekoliko izmijenjenih detalja, Stokerovi nasljednici su tužili zbog adaptacije, a sudskom presudom je naloženo da se sve kopije filma unište. Međutim, preživjelo je nekoliko printova Nosferatua, i film se danas smatra utjecajnim remek-djelom kinematografije i žanra horora. Kritičar i istoričar Kim Newman proglasio ga je filmom koji je postavio predložak za žanr horor filma.