Ivica Šiško
Ivica Šiško je savremeni bosanskohercegovački i hrvatski slikar i grafičar. Rođen je u Livnu 24. januara 1946. godine. Završio je školu primjenjene umjetnosti 1965. godine u Sarajevu, u klasi profesorice Mice Todorović. Upisao je Akademiju likovne umjetnosti u Zagrebu 1969. godine i diplomirao 1974. godine u klasi Frane Baće. Bio je saradnik Majstorske radionice Krste Hegedušića i Ljube Ivančića od 1974. do 1978. godine. Završio je poslijediplomski studij grafike na Akademiji likovnih umjetnosti u Zagrebu. Dobitnik je brojnih nagrada za svoj rad. Profesor je na Akademiji likovne umjetnosti u Zagrebu, gdje živi i stvara. Njegove radove koristili su Hrvatska pošta i telekomunikacije u mnogobrojnim izdanjima poštanskih maraka i telefonskih kartica Republike Hrvatske. Prof. Ivica Šiško član je Odbora za obrazovanje Hrvatskog povjerenstva za UNESCO, zaštitu kulturne baštine. Dao je svoj doprinos mnogim poklonjenim radovima za humanitarne aukcije, a jedna od značajnijih slika je donirana za aukciju namijenjenu za financiranje odbrane generala Ante Gotovine, gdje je njegova slika postigla rekordan iznos od 120 hiljada kuna. U vlastitoj nakladi objavljuje grafičke radove, uglavnom u tehnici bakropisa, tj. takozvanim aquatinta-bakropis, i samim time sebe predstavlja kao grafičar koji voli i cijeni grafiku, i smatra je umjetnošću. Usred sumraka modernog masovnog tiskanja grafika tehnikom off-seta, bez numeriranja ili prikrivenog lažnog numeriranja, izrađuje grafike starom tehnikom bakropisa. Tom tehnikom nije moguće napraviti jednan motiv grafike više od 35 puta i time ona predstavlja umjetničko djelo. Svaki otisak nakon prvog je lošiji, dok su kod off-seta i sito tiska prvi i posljednji otisak u potpunosti jednaki. U crtežima i grafikama nastalim oko 1975. godine ekpresivnom linijom raščlanjuje pokret u prostoru ispunjenu organskim oblicima i figurativnim pojedinostima. Svojom je osebujnom maštom i fantazmagoričnom vizijom jedan od protagonista postmodernističkoga slikarstva 1980-tih godina u Hrvatskoj. Ornamentalnim preobrazbama životinjskih i biljnih motiva približava se novoj secesiji, dok se u mitološkim prizorima prisjeća Botticellija, Cranacha, El Greca. Istančani grafizam, dinamično shvaćeni oblici i simbolika boje osnovni su nosioci energije toga slikarstva u kojemu su sublimirani prirodni procesi i vitalna snaga postojanja. «Šiško je jedan od onih slikara koji idu u srce elementarnosti. S bijesom pustolova, istraživača i revnošću hodočasnika. Predvođen nužošću koja briše pogibelji, skriva strahove i jača ushit. Umjetnost je pustolovina pogleda i budnih ćutila.» «Slikar je pustolov modernog svjeta» Jean Jacques Levenque Šiškov ciklus »Rajski vrt«, najpoznatiji je njegov ciklus, i zaokupljen je prepoznatljivim temama kao što su: Kameni cvijet, Fenix, Vukovar, Plavetnilo, Poskok, Crni Lopoči i dr. Samostalno je izlagao u Livnu, Sarajevu, Zagrebu, Splitu, Dubrovniku, Šibeniku, Banjoj Luci, Krku, Sesvetama, Osijeku, Đurđevcu, Bjelovaru, Križevcima, Opatiji, Novoj Gradišci, Velikoj Gorici, Karlovcu, Crikvenici, Ivanić Gradu, Zaprešiću, Beogradu, Novom Sadu, Zrenjaninu, Somboru, Subotici, Gradišću, Beču, Novom Mestu, Križu, Bonnu.