Metodologija pravnih nauka
Metodologija prava se tradicionalno bavi: a) pravnom praksom b) pravnom naukom Predmet metodologije prava jeste naučna spoznaja prava u njegovom totalitetu. Moguće je odrediti pojam «pravo» na taj način što bi se opisao specifičan i nužan sadržaj iskustva pravnika praktičara (advokati, suci itd.) Metode u pravu jesu sve teorijske postavke i tehnički postupci koji omogućuju spoznaju i praktičnu obradu (specifičnog i nužnog) predmeta iskustva pravnika. Potrebno je napustiti sva redukcionistička rješenja u metodologiji prava, tj. sva svođenja pravne norme na pojedine specijalne metode društvnih nauka, a posebno na dogmatsku i na tzv. normativnu metodu. Postoji pet osnovnih metoda u pravnoj nauci: a) sociološka – ispitivanje pravnih odnosa u stvarnosti i njihovu međuuvjetovanost sa pravnim vrijednostima i normama b) aksiološka – upotreba pravnih vrijednosti kao principa ocjenjivanja pravnih odnosa i normi c) lingvistička – usmjeravanje na ispitivanje sadržaja i oblika pravnih normi i drugih misaono jezičkih tvorevina kojima se kontrolišu pravni odnosi (važi sa ove ispod) d) dogmatska e) logička