Garais klepus
Garais klepus (latīņu: Pertussis) ir akūta bakteriāla infekcijas slimība. Ar šo slimību galvenokārt slimo bērni 1—5 gadu vecumā, taču ar to var saslimt arī jaunieši un pieaugušie. Slimības izraisītājs ir baktērija Bordetella pertussis, kas izplatās no cilvēka cilvēkā orālā veidā, klepus laikā. Tiek lēsts, ka ik gadu slimnieku skaits sasniedz 48,5 miljonus visā pasaulē, izraisot aptuveni 295 tūkstošus nāves gadījumu. Pret garo klepu ir pieejamas vakcīnas, un rutīnas vakcināciju iesaka Pasaules Veselības organizācija. Garais klepus ir akūta, augsti kontagioza elpošanas ceļu infekcijas slimība, kas izplatās gaisa pilienu ceļā un ko ierosina Bordetella pertussis. Slimības raksturīgākie simptomi ir: paroksismāls jeb lēkmjveida klepus; inspirācijas sēkšana klepus laikā — reprīzes (svilpjoša elpa, ko rada gaisa plūsma gar nepilnīgi paceltu uzbalseni (epiglottis) — balss spraugas spazmas dēļ); apnojas (elpošanas apstāšanās) lēkmes, ko novēro galvenokārt zīdaiņiem; ieilgusi slimības norise. Neimūnām personām pēc saskares ar izraisītāju slimība attīstās 70—75% gadījumu. Periodā pirms vakcinācijas sākšanas šī slimība izplatības ziņā ieņēma otro vietu pēc masalām un bija galvenais nāves iemesls zīdaiņiem. Pirmo reizi šī slimība tika aprakstīta 1578. gadā. Garā klepus izraisītāju pirmoreiz izdalīja un aprakstīja beļģu zinātnieki Žils Bordē (J. Bordet) un Oktāvs Žangū (O. Gengou) tikai 1906. gadā (Bordetella pertussis jeb Bordē—Žangū baktērija). Slimības ierosinātājs ir Bordetella pertussis, nekustīga gramnegatīva nūjiņa. Tā ir patogēna tikai cilvēkam un izdala vairākus virulences faktorus, tostarp pertussis toksīnu, kas ir viens no sarežģītākajiem zināmajiem baktēriju izdalītajiem toksīniem. Infekcijas norisē baktērija piesaistās skropstiņepitēlijam, kolonizē un vairojas gļotādas virsmā, un producē toksīnus, imobilizējot skropstiņas, bojājot elpceļu epitēliju, ierosinot gļotu veidošanos un veicinot iekaisuma šūnu vairošanos elpceļos. Rezultātā skropstiņu disfunkcijas dēļ nenotiek elpceļu attīrīšanās. Lai gan tiek veikta vakcinācija pret garo klepu, garais klepus joprojām ir izplatīta slimība. Periodiski uzliesmojumi vērojami ik pēc 3—4 gadiem. Jo garāks intervāls starp uzliesmojumiem, jo plašāks uzliesmojums seko. Pirms imunizācijas sākšanas 80% slimnieku bija bērni līdz 5 gadu vecumam, visvairāk — līdz viena gada vecumam. Pēdējos gados vērojams būtisks saslimstības pieaugums viscaur pasaulē. Šī fenomena skaidrojumi ir variabli.