Japānas kapitulācijas akts
Japānas kapitulācijas akts (japāņu: 日本の降伏, 'Nihon no ko: fuku') ir akts, kas iezīmēja Otrā pasaules kara, tajā skaitā arī Klusā okeāna kara un Padomju—japāņu kara, beigas. Aktu parakstīja pārstāvji no Japānas Impērijas, Amerikas Savienotajām Valstīm, Ķīnas Republikas, Lielbritānijas un Ziemeļīrijas Apvienotās Karalistes, Padomju Savienības, Austrālijas Savienības, Kanādas, Francijas Pagaidu valdības, Nīderlandes Karalistes un Jaunzēlandes. 1945. gada 26. jūlijā antijapānas koalīcijas padome: Ķīna, Amerikas Savienotās Valstis un Apvienotā Karaliste izvirzīja nosacījumus Japānas kapitulācijai dokumentā "Potsdamas deklarācija". Japānas atteikšanās gadījumā, tai draudēja "ātra un pilnīga iznīcināšana". 1945. gada 28. jūlijā Japāna oficiāli atteicās no ultimāta nosacījumiem. 1945. gada 6. augustā saskaņā ar draudiem, kas bija izteikti "Potsdamas deklarācijā", ASV uzspridzināja atombumbu virs Hirosimas. Pēc divām dienām PSRS pieteica karu Japānai un jau nākamajā dienā uzsāka karadarbību. Tajā pašā dienā, 9. augustā, ASV uzspridzināja otru atombumbu virs Nagasaki. 1945. gada 10. augustā Japāna oficiāli paziņoja par gatavību apstiprināt "Potsdamas deklarācijas" nosacījumus un kapitulēt, ar atrunu par imperatora valdības saglabāšanu valstī. 11. augustā ASV noraidīja Japānas labojumu, uzstājot uz Potsdamas konferences formulējumu. Tā rezultātā, 14. augustā, Japāna oficiāli pieņēma kapitulācijas nosacījumus (ar atrunu par imperatora personisko neaizskaramību) un paziņoja par to sabiedrotajiem. Tomēr kara darbība un japāņu karaspēka pretošanās turpinājās līdz pat kapitulācijas akta parakstīšanai. Mandžūrijā japāņi sāka padoties padomju karaspēkam 19. augustā pēc to pilnīgas aplenkšanas. Faktiski ASV Japānu sāka okupēt 28. augustā. Formālā kapitulācija tika parakstīta 1945. gada 2. septembrī, pulksten 9:02 pēc Tokijas laika, uz ASV Jūras kara flotes līnijkuģa Missouri Tokijas līcī. Kapitulācijas parakstīšana ilga 23 minūtes un tika pārraidīta visā pasaulē. Pirmais aktu parakstīja Japānas ārlietu ministrs Sigemicu Mamoru un ģenerālštāba vadītājs Umedzu Josidziro. Pēc tam dokumentu parakstīja Apvienoto Nāciju Organizācijas sabiedroto armiju virspavēlnieks, ASV Armijas ģenerālis Daglass Makarturs, kam sekoja arī pārējo valstu pārstāvji. 1945. gada 6. septembrī dokuments tika aizvests uz Balto namu, kur tas tika prezentēts ASV prezidentam Harijam Trumenam. Dokumenti tika izstādīti apskatei Nacionālajā arhīvā.