Bīvera ezers
Bīvera ezers (angļu: Beaver Lake) ir ar ledu klāts saldūdens ezers Antarktīdā. Izvietojies Eimerija oāzē Prinča Čārlza kalnu austrumu piekājē, no austrumiem ar Džeti pussalu norobežotajā pakavveida Bīvera ieplakā, ko aizpilda stagnanta Nemesīdas glečera mēle. Tiek uzskatīts par lielāko Antarktīdas ezeru. Ezers pieder pie tā sauktajiem plūdmaiņas (epišelfajiem) ezeriem, jo zem Nemesīdas glečera un Eimerija šelfa ledāja ir hidroloģiski savienots ar okeānu; ezera virsma atrodas okeāna virsmas līmenī. Ezers savienots ar 6 km uz dienvidaustrumiem esošo Radoka ezeru ar Pagodromas aizu. Ezers atklāts 1956. gadā Austrālijas antarktiskās ekspedīcijas gaitā un nosaukts pēc De Havilland Canada DHC-2 Beaver lidmašīnām, kas intensīvi izmantoja ezera virsmu kā nolaišanās laukumu 1957. gada izpētes ekspedīcijas laikā. Bīvera ieplakas austrumos atrodas Ļedovoje ezers, kura krastā kopš 1982. gada darbojas Krievijas vasaras polārstacija Sojuza. Bīvera ezera dienvidrietumu krastā ierīkota austrāliešu vasaras lauka nometne Bīverleika.