Deportācija
Deportācija ir personas vai personu grupas piespiedu izraidīšana no vienas valsts uz citu vai tās pašas valsts citu reģionu ar valsts iestāžu lēmumu. Deportāciju var veikt dažādu iemeslu dēļ, tostarp migrācijas tiesību aktu pārkāpumu, draudu valsts drošībai un politisku vai etnisku motīvu dēļ. Personas, kas notiesātas par noziedzīgiem nodarījumiem, pēc soda izciešanas var izraidīt no valsts, kuras pilsoņi tās nav. Deportāciju reglamentē starptautiskās tiesības, tostarp Ženēvas Konvencija par bēgļu statusu un citi starptautiskie līgumi. Šajos dokumentos ir noteikti personu neizraidīšanas principi uz valstīm, kurās viņu dzīvība vai brīvība būtu apdraudēta. Ženēvas Konvencijā par bēgļu statusu (1951) noteikts, ka bēgļus nedrīkst deportēt vai nosūtīt atpakaļ uz valstīm, kurās viņu dzīvība vai brīvība būtu apdraudēta (neizraidīšanas princips).