Kazimežs Funks
Kazimežs Funks (poļu: Kazimierz Funk, izrunā: /kaˈʑimjɛʂ ˈfuŋk/, dzimis 1884. gada 23. februārī, miris 1967. gada 19. novembrī) bija Polijas bioķīmiķis, kurš plašāk zināms kā pirmais, kurš nodefinēja jēdzienu ‘vitamīni’ (1912. gadā). 1904. gadā ieguva doktora grādu Bernes Universitātē. No 1904. līdz 1906. gadam strādāja Pastēra institūtā, bet pēc tam Bernes Universitātē (1906–1907, 1909–1911). No 1911. līdz 1912. gadam strādāja Londonā, bet pēc devās strādāt uz Amerikas Savienotajām Valstīm. 1923. gadā kļuva par Rokfelleru fonda vadītāju Varšavā. 1936. gadā kļuva par konsultantu vitamīnu jautājumos Ņujorkas institūtā. 1953. gadā tika izveidots Funka zinātnes fonds, kur pats bija fonda prezidents. Divas reizes nominēts Nobela prēmijai ķīmijā (1926. un 1946. gadā), kā arī divreiz Nobela prēmijai fizioloģijā vai medicīnā (1914. un 1925. gadā). Tomēr šo apbalvojumu tā arī neieguva.