Viļņas kauja (1655)
Viļņas kauja bija Krievijas un kazaku bruņots uzbrukums Viļņai, Lietuvas lielkņazistes galvaspilsētai, kas ietilpa Polijas—Lietuvas ūnijā. Uzbrukums notika 1655. gada 8. augustā Krievu-poļu kara laikā. Polijas—Lietuvas karaspēku vadīja hetmanis Jonušs Radvils, kas aizsargājās pret Alekseja I Romanova krievu armiju. Tā bija pirmā reize, kad svešs karaspēks pilnībā iekaroja Viļņas piļu kompleksu. Pilsētas iekarošanai sekoja sešus gadus ilga maskaviešu okupācija, izraisot ievērojamu iedzīvotāju skaita samazināšanos un pilsētas pagrimumu turpmākajos gados. Sakāve bija viens no iemesliem, kāpēc Jonušs Radvils un vairāki citi Lietuvas šļahtas pārstāvji noslēdza Ķēdaiņu ūniju, tādejādi nododot lielkņazisti Zviedrijai.