Volhova
Šis raksts ir par upi. Par citām jēdziena Volhova nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu. Volhova (krievu: Волхов) ir upe Krievijas ziemeļrietumu daļā, kas tek cauri Novgorodas un Ļeņingradas apgabalu. Vienīgā upe, kas iztek no Ilmeņa ezera. Vairāk kā divsimt kilometrus garā Volhova ietek Lādogas ezerā, kas atrodas uz ziemeļiem no Ilmeņa ezera. Tās kopējais baseins sastāda 80,2 tūkstošus kvadrātkilometru. Volhova ir kuģojama visā savā garumā, tomēr no novembra beigām līdz aprīļa sākumam upi klāj ledus kārta. Galvenās pietekas: labajā pusē — Pčevža, Oskuja; kreisajā pusē — Keresta un Tigoda. Volhovas krastos (tecējuma virzienā) atrodas šādas pilsētas — Veļikijnovgoroda, Kiriši, Volhova un Novaja Ladoga. Volhova bija nozīmīgs viduslaiku tirdzniecības ūdensceļš. Vairākus gadsimtus tās krastos atradās vikingu apmetnes, jo upe ietilpa "ceļā no varjagiem uz grieķiem". 1926. gadā uz upes tika atklāta Daugavpilī dzimušā inženiera Henriha Graftio projektētā Volhovas HES, kas darbojas joprojām, un ir viena no vecākajām HES Krievijā. Otrā pasaules kara laikā Volhovas ziemeļu daļā atradās karadarbības fronte, kur cīnījās arī latviešu leģionāri.