Milzu īssejas lācis
Milzu īssejas lācis (Arctodus simus) ir lāču dzimtas (Ursidae) īssejas lāču ģints (Arctodus) izmirusi suga, kas bija sastopama tikai Ziemeļamerikā, tas dzīvoja gan Aļaskā, gan Kanādā ziemeļos līdz Meksikai un Kalifornijai dienvidos. Īpaši izplatīts tas ir bijis Kalifornijā. Milzu īssejas lācis ir lielākais lācis lāču dzimtā un kopumā lielākais zīdītājs plēsējs, kāds jebkad ir dzīvojis pēdējos 20 000 gados uz sauszemes. Tas dzīvoja pleistocēna laikā pirms 800 000 gadiem un izmira pirms 12 500 gadiem. Pieaudzis tēviņš sasniedza 1,8 m skaustā stāvot uz četrām kājām, bet paceļoties pakaļkājās tas bija 4 m augsts, un tas svēra apmēram 900 kg. Salīdzinot ar grizli lāci, milzu īssejas lācis par to bija divas reizes lielāks. Milzu īssejas lācis pieder lāču Tremarctinae apakšdzimtai, kurus mēdz saukt par skrienošiem lāčiem. Vissenākā skrienošo lāču ģints bija Plionarctos, kas dzīvoja Teksasā pirms 2—5 miljoniem gadu. Šo ģinti uzskata par īssejas lāču ģints (Arctodus) priekštečiem, kā arī par mūsdienās dzīvojošā briļļainā lāča (Tremarctos ornatus) priekšteci.