Filips IV Skaistais
Filips IV Skaistais (franču: Philippe IV le Bel; dzimis 1268. gada aprīlī—jūnijā, miris 1314. gada 29. novembrī) bija Kapetingu dinastijas Francijas karalis no 1285. gada līdz nāvei 1314. gadā. No 1284. līdz 1305. gadam kā Filips I kopā ar sievu Žannu I bija Navarras karalis un Šampaņas grāfs. Viņa tēvs bija iepriekšējais Francijas karalis Filips III, māte — karaliene Aragonas Izabella. Filips dažādiem līdzekļiem turpināja savu priekšteču aizsākto karaļnama kontrolējamo teritoriju paplašināšanu un varas centralizāciju Francijā. Viņš vairākas reizes karoja ar Angliju, tomēr neveiksmīgi. Lai izlīgtu ar Angliju, Filips IV atdeva par sievu Anglijas karalim Edvardam II savu meitu Francijas Izabellu. Filipa valdīšanas laikā pieauga Francijas loma Eiropas politikā. 1302. gadā Filips sasauca pirmos ģenerālštatus. Viņš ir pazīstams arī kā Templiešu ordeņa iznīcinātājs. Ordeņa iznīcināšana noslēdzās ar mestra Žaka de Molē nāvessodu 1314. gada martā. Bija nesaskaņas ar pāvestu, kuru rezultātā pāvests pārcēlās uz Aviņonu. Karalis mira 1314. gada 29. novembrī pēc negadījuma medībās izraisītas slimības. Filipa IV trīs dēli bija nākamie trīs Francijas karaļi: Luijs X, Filips V, Šarls IV. Neviens no viņiem gan neatstāja vīriešu kārtas pēcnācējus, kas vēlāk izraisīja Simtgadu karu ar Angliju un Valuā dinastijas nostiprināšanos Francijas tronī Kapetingu vietā.