Jāns Einasto
Jāns Einasto (Jaan Einasto), līdz 1933. gadam Jāns Eizenšmits (Jaan Eisenschmidt; dzimis 1929. gada 23. februārī) ir igauņu astrofiziķis. Jāns Eizenšmits piedzima 1929. gada 23. februārī Tartu. 1933. gadā, kad Igaunijas vadība igauņus mudināja mainīt vācu izcelsmes uzvārdus, patriotiski noskaņotais tēvs nomainīja ģimenes uzvārdu uz Einasto, ko viņš izgudroja kā permutāciju no vārda Estonia. 1947. gadā Jāns Einasto pabeidza Tartu 1. vidusskolu un iestājās Tartu Universitātē, ko absolvēja 1952. gadā. Pēc tam viņš sāka strādāt Tartu observatorijā. 1955. gadā Einasto ieguva fizikas un matemātikas zinātņu kandidāta grādu. 1972. gadā Einasto ieguva fizikas un matemātikas zinātņu doktora grādu. 1977. gadā viņš kļuva par Tartu observatorijas kosmoloģijas nodaļas vadītāju. No 1992. līdz 1995. gadam viņš bija kosmoloģijas profesors Tartu Universitātē. 1963. gadā Jāns Einasto piedāvāja matemātisku funkciju, kas ataino, kā sfēriskas zvaigznes sistēmas blīvums variē attālumā no tās centra. Tagad šis modelis zināms kā Einasto profils. Jāns Einasto pievērsās galaktikas, ārpusgalaktikas un kosmoloģijas pētījumiem. Izpētot Visuma struktūru, viņš secināja, ka galaktikām un galaktiku kopām ir tendence grupēties superkopās, kas veido telpiskas šūnu struktūras. Einasto arī darbojās astronomisko novērojumu tehnoloģiju uzlabošanas jomā. Viņš izstrādāja astronomisko torņu un kupolu optimāla siltuma režīma izveides metodiku. Viņš attīstīja automātisko un pusautomātisko teleskopu teoriju, kā novērot Zemes mākslīgos pavadoņus. Jāns Einasto ir publicējis vairāk nekā 190 zinātnisko darbu. Viņa vārdā nosaukts asteroīds 11577 Einasto.