Linda (personvārds)
Linda ir vācu izcelsmes sieviešu personvārds, kas plaši izplatīta angliski runājošajā pasaulē kopš 19. gadsimta beigām. Vācu vārds Linde sākotnēji bija saīsināta vecāku vārdu forma, piemēram, Dietlinde un Sieglinde. Vārdu Linda kā galvenā tēla vārdu to izmantoja rakstnieks Žans Pols savā četru sējumu romānā Titan, kas tika izdots no 1800. līdz 1803. gadam, un pēc tam tas kļuva populārs vāciski runājošās valstīs. Vārds Linde iespējams veidojies no vācu valodas vārda linden (liepas), apzīmējot vairogu, kas izgatavots no šī koka, vai arī, iespējams cēlies no ģermāņu valodās sastopama vārda lind (mīksts, maigs). Personvārda popularitāti var arī saistīt ar neolatīņu valodu (itāļu, spāņu vai portugāļu) vārdu linda, kas ir vārda lindo sieviešu dzimte un nozīmē "skaista, glīta, jauka" (spāņu un portugāļu valodās) jeb "tīra" (itāļu valodā). Tāpat tas ir bieži sastopams sievietes vārds Dienvidāfrikā, jo zulu un isiķhosa valodās linda nozīmē "pagaidiet". Starp citiem personvārdiem, kas tiek lietoti angliski runājošās valstīs un ietver piedēkli -linda, ir Melinda, Belinda, Selinda un Rozalinda. Lindas savu vārda dienu atzīmē 13. februārī (Ungārija, Polija), 15. aprīlī (Somija un Vācija), 19. jūnijā (Šveicē), 20. jūnijā (Zviedrijā), 21. augustā (Latvijā), 1. septembrī (Čehijā), 2. septembrī (Slovākijā) un 4. septembrī (Polija).