Džons Pauels
Džons Veslijs Pauels (angļu: John Wesley Powell; dzimis 1834. gada 24. martā, miris 1902. gada 23. septembrī) bija amerikāņu karavīrs, ceļotājs, pētnieks, ģeologs, etnogrāfs un rakstnieks, pirmais, kura vadītā ekspedīcija izbrauca Kolorādo upes Lielo kanjonu. Jau skolas un koledžas laikā Dž. Pauels piedalījās ekspedīcijās Ziemeļamerikas iekšējo rajonu apguvei, tostarp Viskonsinā un Misisipi. ASV pilsoņu karā viņš karoja Savienības pusē, tika ievainots un karu beidza majora dienesta pakāpē. Pēc kara Dž. Pauels īstenoja dažus ceļojumus uz Klinšu kalniem, līdz 1869. gadā uzsāka savu nozīmīgāko un izaicinošāko ekspedīciju pa Kolorādo upi. Tā sākās Kolorādo pietekā Grīnriverā Vaiomingas štatā un veda pa Kolorādo upi cauri krāčainajam Lielajam kanjonam līdz Virdžīnas upes ietekai, kopumā ap 1500 km garumā. Ceļojums bija ļoti bīstams ne vien dēļ neparedzamās, krāčainās upes, bet arī dēļ naidīgajām indiāņu ciltīm krastos. Ekspedīcija kļuva par pirmo, kas iepazinusi šo ASV iekšzemes rajonu. Pēc diviem gadiem viņš devās 18 mēnešus ilgā ekspedīcijā pa to pašu maršrutu ar zinātniskiem un kartogrāfiskiem mērķiem. Bez liela apjoma cita veida informācijas, šī ekspedīcija ieguva arī pirmās Lielā kanjona fotogrāfijas. Vēlākajos gados Dž. Pauels kļuva par zinātnieku. Ieguvis izglītību pašmācības ceļā, viņš kļuva par ģeoloģijas profesoru, bet no 1881. gada — par ASV Ģeoloģijas dienesta vadītāju (amatā bija līdz 1894. gadam). Dž. Pauels interesējās arī par Ziemeļamerikas pirmiedzīvotāju kultūru un apguva vairākas indiāņu valodas, viņš vadīja pētniecisku institūtu, kas pētīja indiāņu kultūru un valodas.