Kēte Kolvica
Kēte Kolvica (vācu: Käthe Kollwitz; dzimusi Šmite (vācu: Schmidt) 1867. gada 8. jūlijā, mirusi 1945. gada 22. aprīlī) bija 20. gadsimta pirmās puses vācu ekspresionisma gleznotāja, grafiķe un tēlniece. Kētes Kolvicas darbu tēmas bieži saistās ar nāvi un izmisumu. Dzimusi Kēnigsbergā radikālu sociāldemokrātu ģimenē. Sākusi zīmēšanas studijas 12 gadu vecumā. Mācījusies mākslas skolā sievietēm Berlīnē. 1891. gadā apprecējās ar ārstu Kārli Kolvicu, un apmetās Berlīnē. 1898. gadā plašu atpazīstamību ieguva Kolvicas grafikas darbu cikls, ietekmējoties no Gerharta Hauptmaņa lugas "Audēji". 1904. gadā dzīvoja Parīzē, 1907. gadā - Florencē. 1920. gada Kolvica tika ievēlēta Prūsijas Mākslas akadēmijā, amatu nācās pamest pēc nacistu nākšanas pie varas. Pirms nacistu uzvaras 1932. gada vēlēšanās kopā ar kreisi noskaņotajiem intelektuāļiem parakstīja aicinājumu vienotai darbībai pret nacistiem (Dringender Appell). Nacistu valdīšanas laikā Kolvica palika Vācijā. 1943. gadā evakuējās no Berlīnes (Kolvicas mājās palikušie darbi vēlāk gāja zudumā). Mirusi 1945. gadā Moricburgā, Saksijā, kur uzturējās pēc Saksijas prinča Ernsta Heinriha ielūguma.