Ādams un Ieva (Dīrers)
Ādams un Ieva ir vācu renesanses gleznotāja Albrehta Dīrera paneļu gleznu pāris (diptihs). Glezna pabeigta 1507. gadā un sekoja 1504. gadā radītajai vara gravīrai, kurā Dīreram bija iespēja attēlot ideālu cilvēka figūru. Glezna tapa Nirnbergā neilgi pēc viņa atgriešanās no Venēcijas; Itālijas mākslas ietekme parādās arī šajā darbā. Dīrera novērojumi viņa otrajā ceļojumā uz Itāliju deva viņam jaunus piegājienus cilvēka formas attēlošanai. Šajā gleznā viņš Ādamu un Ievu attēlojis pilnā augumā un tā kļuva par pirmo darbu vācu glezniecībā, kur reālā mērogā attēloti kaili tēli. Glezna "Ādams un Ieva" sākotnēji atradās Prāgas pilī, kolekcionāra Rūdolfa II īpašumā. Trīsdesmitgadu kara laikā armijas izlaupīja pili un paneļi nonāca Gustava II Ādolfa īpašumā. Viņa meita, Kristīne to 1654. gadā nodeva Felipem IV. Vēlāk, 1777. gadā, karalis Karloss III lika darbu paslēpt Sanfernando Karaliskajā mākslas akadēmijā. 1827. gadā tā nonāca pašreizējā atrašanās vietā, Madrides Prado muzejā, bet līdz 1833. gadam netika publiski izstādīta.