Džeks Nikolsons
Džons Džozefs "Džeks" Nikolsons (angļu: John Joseph "Jack" Nicholson; dzimis 1937. gada 22. aprīlī) ir bijušais ASV aktieris, režisors, producents un scenārists. Nikolsona biogrāfs Patriks Makdžiligans savā grāmatā "Džeka dzīve" (Jack's Life) norādīja, ka Latvijā dzimušais Edijs Kings (sākotnēji Edgars Kiršfelds), Džeka mātes Džunas menedžeris, iespējams, bijis Nikolsona bioloģiskais tēvs, nevis aktieris Donalds Fursilo. Citi avoti liecina, ka Džūna Nikolsone nebija pārliecināta par bērna tēva identitāti. Nominēts 12 Amerikas Kinoakadēmijas balvām, tādējādi viņš ir nominācijām bagātākais aktieris. Divas reizes Kinoakadēmijas balvu ieguvis kā labākais aktieris par lomām filmās "Kāds pārlaidās pār dzeguzes ligzdu" (1975) un "Cik labi vien var būt" (1997), vēl vienu reizi to ieguvis kā labākais otrā plāna aktieris par lomu filmā "Maiguma valoda" (1983). Viņš ir viens no diviem aktieriem, kas nominēti Kinoakadēmijas balvai katrā dekādē no 1960. gadiem līdz 2000. gadiem (otrs ir Maikls Keins). Vēl Nikolsons saņēmis sešas Zelta globusa balvas, 1994. gadā kļuvis par vienu no jaunākajiem Amerikāņu filmu institūta balvas par mūža ieguldījumu saņēmējiem. Vēl filmējies tādās filmās kā "Bezrūpīgais braucējs" (1969), "Pieci viegli gabali" (1970), "Pēdējā detaļa" (1973), "Ķīniešu kvartāls" (1974), "Profesija: reportieris" (1975), "Mirdzums" (1980), "Pastnieks vienmēr zvana divreiz" (The Postman Always Rings Twice, 1981), "Sarkanie" (1981), "Prici ģimenes gods" (Prizzi's Honor, 1985), "Dadzis" (Ironweed,1987), "Īstvikas raganas" (The Witches of Eastwick, 1987), "Daži labi vīri" (1992), Wolf (1994), "Marss uzbrūk!" (1996), "Solījums" (The Pledge, 2001), "Par Šmitu" (2002), "Atkritēji" (2006), "Pirms nolikt karoti" (2007), I'm Still Here (2010), "Kā lai to zina..." (2010).