Ģermāņu pagānisms
Ģermāņu pagānisms ir vispārējs termins, kas apzīmē pirmskristīgo reliģiju un ticību sistēmas, kuras praktizēja dažādas ģermāņu ciltis. Šī ticību sistēma sastāvēja no daudzām dievībām, mitoloģiskiem stāstiem, rituāliem un paražām, kas atšķīrās starp dažādām ģermāņu grupām, piemēram, angliem, sakšiem, gotiem, dāņiem, norvēģiem un zviedriem. Ģermāņu mitoloģija ietver daudzus stāstus par dievu piedzīvojumiem, piemēram, pasaules radīšanu, Ragnaroku (pasaules galu) un dažādu dievu un varoņu varoņdarbiem. Ģermāņi praktizēja dzīvnieku un reizēm arī cilvēku upurēšanu dievu godam, lai nodrošinātu labklājību un veiksmi. Priesteri kalpoja kā starpnieki starp dieviem un cilvēkiem. Lai gan ģermāņu pagānisms izzuda līdz ar kristietības izplatīšanos, tā elementi un ietekme joprojām ir sastopami mūsdienu Ziemeļeiropas kultūrā un valodās.