Nīderlandes ētikas politika
Nīderlandes ētikas politika (nīderlandiešu: Ethische Politiek) bija Nīderlandes Austrumindijas (mūsdienu Indonēzija) koloniālās valdības oficiālā politika četrās desmitgadēs no 1901. gada līdz Japānas okupācijai 1942. gadā. 1901. gadā Nīderlandes karaliene Vilhelmīna paziņoja, ka Nīderlande uzņemas ētisku atbildību par savu koloniālo pavalstnieku labklājību. Šis paziņojums bija krasā pretrunā ar agrāko oficiālo doktrīnu, ka Austrumindija ir wingewest (peļņas gūšanas reģions). Tas arī iezīmēja mūsdienu ekonomiskās attīstības politikas sākumu; citas koloniālās lielvaras tolaik runāja par civilizēšanas misiju, kas galvenokārt ietvēra savas kultūras izplatīšanu kolonizētajām tautām. Jaunā politika uzsvēra materiālo dzīves apstākļu uzlabošanu. Tomēr tā cieta no nepietiekama finansējuma, pārspīlētām cerībām un koloniālo iestāžu pretestības, un tā lielākoties beidzās ar Lielās depresijas sākumu 1930. gadā.