Andrivs Jūrdžs
Andrivs Jūrdžs (latgaliešu: Andryvs Jūrdžs) jeb Andrievs Jurdžs (1845–1925) bija latgaliešu literāts un grāmatnieks latīņu drukas aizlieguma laikā. Uzskatāms par ievērojamāko Latgales rokraksta grāmatniecības pārstāvi. Viņš bija autodidakts, kas rakstīt un lasītprasmi, kā arī vairākas valodas apguva pašmācības ceļā, jo attiecīgajā laikā izglītības iegūšana Latgalē bija ierobežota. Latīņu drukas aizlieguma dēļ īpašu uzmanību pievērsa grāmatu pārrakstīšanai un iesiešanai, ko veica gandrīz rūpnieciskos apjomos, tās izplatot vietējiem iedzīvotājiem. Viņa aizsākto darbu turpināja mazdēli - Aleksandrs un Modests Jūrdžs. Savā mūža laikā A. Jūrdžs uzrakstīja 25 000 - 30 000 lapu, runāja un rakstīja latviski (t. sk. latgaliešu dialektā) un krieviski, kā arī pazina poļu, lietuviešu un nedaudz latīņu valodas, ko vēlāk izmantoja tekstu tulkošanas darbā. Viņš pārrakstīja Svētos Rakstus, tautasdziesmas, sakāmvārdus, dažādus novērojumus un pamācības, kā arī sacerējis un pierakstījis savus orģināldzejoļus.