Dzīvnieku aizstāvības ētika
Dzīvnieku aizstāvības ētika ir apzīmējums, kas ietver dažādos dzīvnieku interešu aizstāvības virzienus. Pazīstamākie no tiem ir dzīvnieku labturības un dzīvnieku tiesību virzieni. Tos vieno uzskats, ka līdzšinējā cilvēku izturēšanās pret dzīvniekiem kā pret lietām nav ētiski pieņemama un tāpēc to ir jāmaina. Taču veidos, kā katra pieeja iztēlojas šīs pārmaiņas un pamato nepieciešamību pēc tām, pastāv būtiskas atšķirības. Šos ētikas virzienus iespaidojusi gan to filosofu darbība, kas piedāvājuši jaunus skatījumus uz dzīvniekiem, gan pētījumi mūsdienu dabaszinātnēs, kas liecina, ka dzīvnieki ir justspējīgas būtnes ar kompleksu pasaules uztveri. Šie ētikas virzieni aplūko veidus, kā jaunos skatījumus un zinātniskos atklājumus iestrādāt cilvēku līdzšinējā attieksmē pret dzīvniekiem. Tie jautā par to, vai dzīvniekus joprojām drīkstam uzlūkot kā lietas, mehānismus, instrumentus, preces, resursus utt. Izplatīts ir arī viedoklis, ka visām justspējīgām būtnēm piemīt no cilvēkiem neatkarīga pašvērtība un ka pret to interesēm jāizturas ar cieņu.