Žans Luijs Trentiņāns
Žans Luijs Trentiņāns (franču: Jean-Louis Trintignant; dzimis 1930. gada 11. decembrī, miris 2022. gada 17. jūnijā) bija franču aktieris. Viņa pirmā uzstāšanās uz skatuves bija 1951. gadā, un drīz vien viņu atzina par vienu no izcilākajiem pēckara franču teātra aktieriem. Tāpat zināms ar galveno lomu atveidošanu daudzās klasiskajās Eiropas kinofilmās. Strādājis ar vairākiem izciliem sava laika režisoriem, piemēram, Rožē Vadimu, Kostu Gavru, Klodu Lelušu, Klodu Šabrolu, Bernardo Bertoluči, Ēriku Romēru, Fransuā Trifo, Kšištofu Keslovski un Mihaelu Hāneki. Pirmo kritiķu atzinību viņš ieguva ar lomu filmā "Un Dievs radīja sievieti" (1956), kam sekoja veiksmīgas romantiskās lomas filmās "Vīrietis un sieviete" (Un homme et une femme, 1966) un Il grande silenzio (1968). Viņš ir ieguvis Sudraba lāci kā labākais aktieris 1968. gada Berlīnes starptautiskajā kinofestivālā par lomu filmā L'Homme qui ment un Labākā aktiera balvu 1969. gada Kannu kinofestivālā par lomu Kosta Gavras filmā "Z". Trentiņāns piedalījies tādās filmās kā Ma nuit chez Maud (1969), "Konformists" (1970), "Trīs krāsas: sarkanā" (1994), un La Cité des enfants perdus (1995). Ieguvis Cēzara balvu kategorijā "Labākais aktieris" par lomu Mihaela Hānekes filmā "Mīlestība" (2012).