Kukaiņēdāji augi
Kukaiņēdāji augi ir augi, kuri iegūst barības vielas (bet ne enerģiju), noķerot un sagremojot kukaiņus, posmkājus, nelielus dzīvniekus vai vienšūņus. Kukaiņēdāji augi ir pielāgojušies augt vietās, kur augsne satur maz augiem nepieciešamās barības vielas it sevišķi slāpekli, piemēram, purvos. Čārlzs Dārvins 1975. gadā sarakstīja "Kukaiņēdāji augi" — pirmo plaši zināmo traktātu par šādiem augiem. Kukaiņēdāji augi pārstāv vairāk kā divpadsmit ģintis, un šī klasifikācija sevī ietver vismaz 583 augu sugas, kuras pievilina, noķer un nogalina savu upuri, no tiem absorbējot visas pieejamās barības vielas. Papildus tām, eksistē vairāk nekā 300 daļēji plēsonīgu augu sugu vairākās ģintīs, kurām ir raksturīgas dažas, bet ne visas kukaiņēdāju augu iezīmes. Tiek uzskatīts, ka augu plēsīgā daba, ir attīstījusies piecās dažādās augu kārtās neatkarīgi vienai no otras.