Rietumberlīne
Rietumberlīne (vācu: West-Berlin) bija brīvpilsēta un politisks anklāvs, kas pastāvēja līdzās Austrumberlīnei, robežojoties ar Vācijas Demokrātiskās Republikas teritoriju, no 1949. līdz 1990. gadam. Pēc Otrā pasaules kara Berlīne tika sadalīta četrās okupācijas zonās. Rietumberlīni veidoja ASV, Lielbritānijas un Francijas sektori. Pilsēta bija politiski un ekonomiski saistīta ar Vācijas Federatīvo Republiku, lai arī oficiāli tā atradās okupācijas spēku pārvaldībā. 1948. gadā padomju okupācijas armija mēģināja izspiest rietumu sabiedrotos no Rietumberlīnes uzsākot zemes ceļu blokādi. Rietumberlīnes blokāde turpinājās līdz 1949. gada maijam. Visu šo laiku rietumu sabiedrotie pa atļautajiem gaisa koridoriem veica pārtikas piegādes ar lidmašīnām. Lai izbeigtu nepārtrauktu VDR iedzīvotāju masveida bēgšanu uz rietumiem, no 1961. gada līdz 1989. gadam Rietumberlīni apjoza Berlīnes mūris.