Salu bioģeogrāfija
Salu bioģeogrāfijas teoriju 1967. gadā attīstīja zinātnieki Roberts Makarturs un Edvards Osborns Vilsons. Autori apgalvo, ka bioģeogrāfijas nozarē salu izpēte ir prioritāra, vienkārši izprotama, kā arī vairāki šīs teorijas principi vairāk vai mazāk atkārtojas visās dabiskajās dzīvotnēs, piemēram, upēs, alās, galeriju mežos, palienēs, taigas-tundras pārejā un tundrā. Tomēr kontinentālo sugu fragmentācija nerada insulāras sugas, un tikai dziļi ezeri un plašas alu sistēmas sasniedz insulāru funkcionalitāti.