Moldovas Republikas Neatkarības deklarācija
Moldovas Republikas Neatkarības deklarācija (rumāņu: Declarația de independență a Republicii Moldova) bija dokuments, ko 1991. gada 27. augustā pieņēma Moldovas Republikas parlaments pēc PSRS augusta apvērsuma mēģinājuma neveiksmes. Deklarācija apgalvoja, ka pastāv Moldovas "tūkstošgadīga vēsture" un "nepārtraukts valstiskums" vēsturiskās un etniskās robežās, un oficiālā valoda ir minēta kā rumāņu, lai gan Konstitūcija valodu sauc par moldāvu un tas vēlāk izraisīja daudzus strīdus par nacionālo identitāti. Šis Moldovas Republikas dibināšanas akts tiek svinēts kā valsts diena vai Neatkarības diena. Deklarācija atzina par spēkā neesošiem Kučuk-Kainardžas (1775) un Bukarestes miera līgumu (1812) starp Krieviju un Turciju, apsūdzot abas puses savas valsts teritorijas sadalīšanā; par spēku zaudējušiem tika atzīti arī PSRS 1940. gada 2. augusta likums “Par savienotās Moldāvijas PSR izveidošanu” un 1939. gada 23. augusta Molotova-Ribentropa pakts, jo tie pieņemti, neņemot vērā teritorijas iedzīvotāju viedokļus. Oriģinālais dokuments, ko 1991. gadā apstiprināja un parakstīja 278 parlamenta deputāti, kā likās, tika sadedzināts 2009. gada aprīļa Moldovas parlamenta vēlēšanu grautiņos, tomēr tas pats vai identisks dokuments tika atrasts 2010. gadā.