Spārnene
Spārnene (latīņu: castrum Sparnene) bija zemgaļu pilsnovads starp Dobeni, Dobeli, Tērveti un Žagari tagadējā Dobeles novada centrālajā daļā (Bēnes pagasts, Īles pagasts, Lielauces pagasts), kuru pēc Zemgales sadalīšanas līguma 1254. gada aprīlī piešķīra Rīgas arhibīskapijas domkapitulam. Dalīšanas līgumā minēts, ka Spārnenes zemē ietilpst Lielauces ezers (stagnum que ... Autzil) un Bērzes upe (Bersene). Spārnenes pārvaldei tika iecelts savs fogts, kuru padzina 1259. gada Zemgaļu sacelšanās laikā. Domkapituls paturējis Spārnenes novadu arī pēc tam, kad 1272. gadā tam nācās atdot Dobenes novadu Livonijas ordenim. Spārnenes galvenais pilskalns atradies Īles Spārnukalnā, Spārnu ezera krastā.