Boemunds I
Boemunds I (latīņu: Boamundus, franču: Bohémond de Tarente); dzimis ap 1054. gadu, miris 1111. gada 3. martā) bija Dienviditālijas iekarotāja, normandieša Roberta Guiskāra dēls. No 1088. gada - Taranto firsts. Kļuvis par vienu no Pirmā krusta kara līderiem, 1098. gadā iekaroja Antiohiju un nodibināja Antiohijas firstisti. Pirms Krusta kara kopā ar tēvu karoja pret Bizantiju. Būdams Antiohijas firsts, 1100. gadā pie Malatjas krita musulmaņu gūstā un līdz 1103. gadam pavadīja ieslodzījumā. Karoja arī pret Bizantiju, jo neatzina sevi par tās vasali. 1104. gadā pie Rakas piedzīvoja sakāvi pret seldžukiem un devās atbalsta meklējumos uz Eiropu. Iesācis kampaņu pret Bizantiju, bija spiests samierināties ar Bizantijas vasaļa lomu, 1108. gadā noslēdzot Devolas līgumu.