Arvīds Pārups
Arvīds Pārups (dzimis 1890. gada 31. augustā, miris 1946. gada 21. novembrī) bija latviešu mūziķis, Latvijas Nacionālā simfoniskā orķestra pirmais galvenais diriģents un Latvijas Radio pirmais diktors. Viens no Dzintaru koncertzāles celtniecības iniciatoriem. Dzimis Auru pagastā. Mācījies Rīgas Ķeizariskajā mūzikas skolā pie Pāvula Jurjāna. Muzicēja Jurjāna 1912. gadā dibinātās Latviešu operas orķestrī. Sākoties Pirmajam pasaules karam, evakuējās uz Saratovu, kur strādāja Saratovas konservatorijā, bet no 1918. līdz 1920. gadam muzicēja Saratovas operas orķestrī. 1921. gadā atgriezās Latvijā. Nodibinoties Rīgas Radiofonam, 1925. gadā inženiera Jāņa Lintera aicināts, kļuva par radio programmas vadītāju, raidījumu organizatoru un diriģentu. Nodibinoties Rīgas radiofona simfoniskajam orķestrim (mūsdienās pazīstams kā Latvijas Nacionālais simfoniskais orķestris) no 1926. līdz 1928. gadam, kad viņu nomainīja Jānis Mediņš, bija tā galvenais diriģents, bet par orķestra diriģentu nostrādāja līdz 1940. gadam. Arvīds Pārups bija ne tikai mūziķis, bet arī inženieris un radioamatieris.