Floridas alu lācis
Floridas alu lācis (latīņu: Tremarctos floridanus) ir izmiris lāču dzimtas (Ursidae) pleistocēna zīdītājs. Tas kādreiz dzīvoja Ziemeļamerikas teritorijā, un bija plaši izplatīts uz dienvidiem no pleistocēna ledus joslas: Floridas, Tenesī, Džordžijas un Kalifornijas štatos. Vistuvākais radinieks, kas dzīvo joprojām mūsdienās, ir Dienvidamerikas briļļainais lācis (Tremarctos ornatus), abas sugas pieder pie briļļaino lāču ģints (Tremarctos). Floridas alu lāči izmira, mainoties klimatam, kad beidzās pēdējais ledus laikmets, kā arī tos intensīvi medīja senās indiāņu ciltis. Floridas alu lācis bija liels dzīvnieks. Tēviņi svēra vairāk kā 300 kg, bet mātītes bija uz pusi mazākas. Ķermeņi tiem bija masīvi būvēti, ribas veido mucai līdzīgu apjomu, tam bija īsas platas ķepas un pagarināti augšdelma un augšstilba kauli, kā arī tā kakls bija salīdzinoši garš. Mugura un krusti Floridas alu lācim bija salīdzinoši vāji attīstīti.