Stigma
Šis raksts ir par liturģisku terminu. Par grieķu alfabēta burtu skatīt rakstu Stigma (burts). Stigma (grieķu valodā- stigma, "dūriens") — rētas, brūces, zīmes rokās un kājās uz dzīva cilvēka miesas, kas atgādina Kristus rētas. Tās asiņo un sāp, sevišķi piektdienās. Vēsturiskos avotos Svētais Pāvils ir teicis:"Turpmāk man lai neviens nedara nepatikšanas. Es nēsāju savā miesā mūsu Kunga Jēzus Kristus ciešanu zīmes". Svētajiem bijušas divējādas Kristus ciešanu zīmes - vieniem redzamas, citiem neredzamas, kuri jutuši tikai sāpes šajās vietās. Ar stigmatiem bija apveltīti ārkārtīgi dievbijīgi cilvēki. Kad kristiešiem sāka parādīties stigmas, nav noskaidrots; taču Jaunās derības rakstos Jāņa evaņģēlijā, 20. nodaļā par to ir runāts (kad Jēzus pārliecina neticīgo Tomu) Kopā reģistrēta 321 stigmatizēta persona, starp kuriem kā piemēri minami- Svētais Asīzes Francisks (1182-1226) Svētā Katrīna no Sjēnas (1347-1380) Svētā Terēze no Avilas (1515-1582) Svētā Katrīna Riči (1522-1590) Svētā Terēze Neumane (1898-1962) Svētīgais tēvs Pijs no Petralčinas (1887-1968)- tika beatificēts 1999. gada 2. maijā.