Evalds fon Kleists
Pauls Ludvigs Evalds fon Kleists (vācu: Paul Ludwig Ewald von Kleist; dzimis 1881. gada 8. augustā, miris 1954. gada 13. novembrī) bija vācu ģenerālfeldmaršals Otrā pasaules kara laikā. Vienīgais vācu feldmaršals, kas miris padomju gūstā. Dzimis aristokrātu ģimenē. Karadienestā no 1900. gada. Pirmā pasaules kara laikā piedalījās Tannenbergas kaujā. Dzelzs divīzijas sastāvā piedalījās Cēsu kaujās. Pēc kara dienēja reihsvērā. 1938. gada februārī atvaļināts no dienesta. 1939. gada augustā atkal iesaukts armijā un iecelts par XXII armijas korpusa komandieri. Piedalījās Polijas kampaņā. Kaujas par Franciju laikā komandēja Fon Kleista tanku grupu, kurā ietilpa 5 no 10 Vācijai tolaik esošajām tanku divīzijām, tā faktiski kļūdams par vēsturē pirmās tanku armijas komandieri. 1941. gadā Kleista tanku grupa tika nosūtīta uz Dienvidslāviju un Grieķiju. Pēc Vācijas iebrukuma PSRS fon Kleista komandētie spēki karoja armiju grupas "Dienvidi" sastāvā. Realizēja padomju armijas sakāves pie Umaņas un Kijivas, cīnījās pie Rostovas pie Donas un Ziemeļkaukāzā. Atcelts no amata, jo apsūdzēts par to, ka zināja par 1944. gada jūlija sazvērestību pret Hitleru, bet nav ziņojis par to. 1945. gada 25. aprīlī amerikāņu arestēts un pārvests uz Londonu. Kā liecinieks izmantots Nirnbergas procesā. 1946. gada septembrī nodots Dienvidslāvijas varas iestādēm un notiesāts uz 15 gadiem. 1949. gada martā nodots PSRS un vēlāk notiesāts uz 25 gadiem. Miris ieslodzījumā.