Kazdangas pilskalns
Kazdangas pilskalns (arī Valātas pilskalns) atrodas Kurzemē, Dienvidkurzemes novadā, Kazdangas pagastā 3 km attālumā no Kazdangas. 15 m augstais pilskalns ir viens no lielākajiem un vizuāli iespaidīgākajiem Kuršu nocietinājumiem. Stāvo pilskalnu apskalo Alokstes upīte. Pilskalna plakuma platība ir 0,6 ha (120x70 m). Senā ieeja pilī vedusi gar pilskalna A galu. Tā ir jaunlaikos paplašināta uzbraukšanai ar vezumiem. Līdz 20. gadsimta sākumam pilskalna plakums ir ticis intensīvi arts. Pilskalns ir dabiski aizsargāts no trim pusēm, bet Z pusē izveidoti 2 vaļņi un 2 grāvji. Pilskalna dienvidu nogāze ir lēzenāka par austrumu un rietumu sevišķi stāvajām krantēm, tāpēc tā mākslīgi padarīta stāvāka atrokot projām liekas zemes un tādējādi izveidojot nelielu terasi. Pilskalns ir tipisks stūra nocietinājums, tam ir rezerves ieeja plakuma šaurākajā galā, kā arī papildnocietinājumi (Valnis, terase). Tiek pieņemts, ka pilskalnam ir pastāvējusi piekājes aizsardzības līnija. Kopumā pilskalns gan pēc saviem izmēriem, gan zemes pārveidojumu apjoma ziņā ir bijis spēcīgs nocietinājums un atradies izdevīgā vietā. Kazdangas pilskalns atradās kuršu Bandavas zemē. Mūsdienās pilskalns diezgan maz apaudzis ar kokiem un labi redzams no lielā ceļa, labi iekļaujas apkārtējā ainavā. Pilskalna kultūrslānis ir vidēji 1 metru biezs. Tas stipri postīts apsaimniekojot pilskalnu. Plašāki arheoloģiski pētījumi pilskalnā nav veikti. Ernests Brastiņš 1922. gadā, savas Kurzemes pilskalnu apzināšanas ekspedīcijas laikā, pētījis un uzmērījis Kazdangas pilskalnu, kā arī veicis tur nelielus pārbaudes izrakumus. Tieši Brastiņš pirmais izvirzījis apgalvojumu, ka Kazdangas pilskalnā būtu meklējama kuršu Lažas pilsvieta.