Salu valsts
Salu valsts ir valsts, kas ir kādas salas vai salu grupas robežās, un kam nav teritorijas uz kontinenta cietzemes. Pasaulē pavisam ir četrdesmit septiņas salu valstis, to vidū lielākā daļa pasaules mazāko valstu. Salu valstis var iedalīt divās aptuvenās grupās. Viena grupa aptver samērā lielas valstis ar lielu iedzīvotāju skaitu, kas atrodas tuvu kontinentam, piemēram, Japāna, Šrilanka, Filipīnas, Kuba, Lielbritānija, Islande un Madagaskara, no kurām lielākā ir Indonēzija, kas ir arī pasaulē lielākā salu valsts. Šīm valstīm parasti ir kulturāla un politiska līdzība to kontinentālajiem kaimiņiem. Šo valstu atrašanās vieta dažkārt ir aizsargājusi tās pret iebrukumiem un padarījusi šīs valstis par nozīmīgiem reģionālās tirdzniecības centriem. Par šīs kategorijas galējību var uzskatīt Austrāliju. Otra grupa ietver mazās salu valstis, to vidū ir Kipra, Komoru salas, Bahamas, Tonga, Maldīvija, šīs valstis parasti ir ļoti atšķirīgas no kontinentu cietzemes valstīm tādā ziņā, ka tām ir ļoti maz lauksaimniecības zemes un derīgo izrakteņu, taču mūsdienās daudzas mazās salu valstis ir kļuvušas par tūrisma galamērķiem, tūrismam kļūstot par šo valstu galveno vai vienu no galvenajām saimniecības nozarēm. Daļa salu valstu koncentrējas uz vienas vai divām galvenajām salām, piemēram, Lielbritānija, citas ir izkaisītas pa simtiem vai tūkstošiem mazāku salu, piemēram, Indonēzija vai Maldīvija, bet dažas salu valstis dala salu ar kādu citu valsti, piemēram, Īrija, Haiti, Papua-Jaungvineja.