Taju valoda
Taju valoda (ภาษาไทย, phasa thai, izrunā: [pʰāːsǎːtʰāj]), senāk siāmiešu valoda, ir taju-kadaju saimes valoda, Taizemes valsts valoda. Tās literārā valoda balstās galvenokārt uz Bangkokas dialekta. Bez Bangkokas dialekta izšķir arī ziemeļaustrumu, ziemeļu un dienvidu dialektus. Ziemeļaustrumu dialekti ir līdzīgi laosiešu valodai. Atskaitot salikteņus un svešvārdus, taju valodā pārsvarā ir vienzilbju vārdi. Taju valodā tiek izšķirt pieci toņi: vidējs, zems, krītošs, augsts un kāpjošs, kā arī izšķir 21 līdzskani un 9 patskaņus. Taju valodā ir daudzi aizguvumi no citām valodām. Iespējams, senākie aizguvumi ir no ķīniešu valodas, bet sastopami arī salīdzinoši jaunāki aizguvumi no ķīniešiem. Daudziem vārdiem saknes meklējamas sanskritā un khmeru valodā. Sākot no 16. gadsimta taju valodā parādās portugāļu cilmes vārdi, bet mūsdienās arvien vairāk arī angļu valodas aizguvumi. 13. gadsimtā izveidotajā taju alfabēta pamatā ir brahmiskā rakstība. Rakstīts tiek no kreisās uz labo pusi, atstarpes starp vārdiem tiek atzīmētas ar pieturzīmēm.