Narciss
Narciss, arī Narkiss (sengrieķu: Νάρκισσος, Nárkissos), sengrieķu mitoloģijā ir skaists jauneklis, mednieks, kurš iemīlējās savā atspulgā un nomira aiz mīlas pret sevi. Viņš ir upes dieva Kēfisa un upju nimfas Liriopes dēls. Sengrieķu mitoloģijā viņš tiek uzskatīts par vienu no skaistākajiem vīriešiem, skaistumā varēja sacensties ar Dionīsu un Apollonu. Viņu dievināja daudzas sievietes un nimfas. Viena no nimfām Ēho nelaimīgas mīlestības dēļ pret Narcisu izdēdēja un beigās nomira. Narciss esot iemīlējies sevī kādu dienu spoguļojoties ūdens atspulgā. No mīlestības pret sevi, nespēdams remdināt jūtas, Narciss nomira. Viņš turpināja spoguļoties pat pazemes ūdeņos. Meklējot Narcisa mirstīgās atliekas, nimfas pie ūdeņiem uzgāja smaržīgas puķes, narcises. Sengrieķu mitoloģijā pastāv arī versija, ka Narcisam bija dvīņumāsa, kuru ļoti mīlējis. Kad māsa nomirusi, viņš esot sērojis pie ūdens peļķes, vērojot atspulgu (dvīņumāsas ārējais izskats esot bijis tieši tāds pats kā Narcisam), ilgojoties pēc viņas. Mīts par Narcisu tiek saistīts ar dabas bojāeju un atdzimšanu, kā arī ar pārvēršanos (metamorfozēm), cilvēkam pārvēršoties par augu. Skatīt arī romiešu dzejnieka Ovidija darbu “Metamorfozes”. Pārnestā nozīmē mūsdienās termins “narciss” tiek izmantots, lai apzīmētu cilvēku, kurš tīksminās par savu skaistumu, kurš iemīlējies pats sevī.