Poļu—padomju karš
Poļu—padomju karš (poļu: wojna polsko-bolszewicka, krievu: Советско-польская война, ukraiņu: Польсько-радянська війна) bija atjaunotās Polijas karš (1918–1921) pret Padomju Krieviju un tās sabiedrotajiem Padomju Ukrainu un Padomju Lietuvu—Baltkrieviju. Tas sākās pēc Brestļitovskas miera līguma anulēšanas 1918. gada novembrī un beidzās ar Rīgas miera līguma parakstīšanu 1921. gada 18. martā. Reizēm to uzskata par Krievijas pilsoņu kara sastāvdaļu vai par vienu no krievu-poļu kariem. Polijas valdības mērķis bija Polijas-Lietuvas kopvalsts atjaunošana, kas vēlāk pārtapa "Starpjūras konfederācijas" (poļu: Międzymorze, latīņu: Intermarium) dibināšanas plānā. Savukārt Padomju Krievijas valdība plānoja veikt pasaules revolūciju un nodibināt padomju republikas bijušajā Krievijas Impērijas teritorijā (Padomju Latviju, Padomju Lietuvu, Padomju Baltkrieviju, Padomju Ukrainu, Padomju Poliju u.c.).