Auglības atpazīšanas metodes
Auglības atpazīšanas metodes (AAM) attiecas uz metožu kopumu, ko izmanto, lai noteiktu sievietes menstruālā cikla auglīgo un neauglīgo fāzi. Auglības atpazīšanas metodes var izmantot, lai izvairītos no grūtniecības, lai sasniegtu grūtniecību vai var izmantot kā veidu, lai monitorētu ginekoloģisko veselību. Jau kopš senatnes ir zināmas neauglīgu dienu identificēšanas metodes, taču 20. gadsimtā veiktā zinātniskā izpēte un iegūtās zināšanas ir palielinājušas metožu skaitu, daudzveidību un jo īpaši arī precizitāti. Auglības atpazīšanas metodes balstās uz izmaiņu novērošanu vienā vai vairākās primārajās auglības pazīmēs (bazālā ķermeņa temperatūra, dzemdes kakla gļotas un dzemdes kakla stāvoklis), menstruālā cikla ilguma izsekošanā un dotā cikla auglīgā loga identificēšanā, pamatojoties uz iegūto informāciju. Var novērot arī citas pazīmes: to skaitā krūšu jutīgumu, ovulācijas sāpes, urīna analīzes hormonālajiem testiem, kas pazīstami kā ovulācijas prognozēšanas komplekti (OPK) un siekalu vai dzemdes kakla šķidruma mikroskopisko izmeklēšanu. Pieejami ir arī datorizēti auglības monitori. Auglības atpazīšanas metodes parasti nepareizi tiek uztvertas kā tradicionālās jeb vēsturiskās ģimenes plānošanas metodes, tāpēc tās bieži tiek atstātas ārpus ieteiktajām ģimenes plānošanas programmās, tomēr tās ir mūsdienīgas kontracepcijas metodes, kuras iesaka ne tikai Pasaules veselības organizācija, bet tās izpilda arī ASV Starptautiskās attīstības aģentūras (USAID) modernu kontracepcijas metožu kritērijus: Ir efektīvas grūtniecības profilaksē, Ir drošas, Ir balstītas uz labu reproduktīvās bioloģijas izpratni, Iekļauj definētu protokolu pareizai lietošanai, Ir pārbaudītas atbilstoši izveidotos pētījumos, lai novērtētu efektivitāti dažādos apstākļos.