Ištvāns Bārāņs
Ištvāns Bārāņs (ungāru: István Bárány; 1907. gada 20. decembris—1995. gada 21. februāris) bija ungāru peldētājs, kurš piedalījās 1924., 1928. un 1932. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. 1924. gadā viņš bija divpadsmitais 100 metros brīvajā stilā. Pēc četriem gadiem viņš ieguva sudraba medaļu 100 metru brīvajā stilā un bija ceturtais 4×200 metru brīvā stila stafetē. 1932. gadā viņš izcīnīja bronzas medaļu 4×200 metru brīvā stila stafetē un tika izslēgts 100 metru brīvā stila pusfinālā. Laikā no 1926. līdz 1931. gadam Bārāņs ieguva četrus Eiropas čempiona titulus. 1929. gadā viņš kļuva par otro cilvēku pēc Džonija Veismillera, kurš minūtes laikā nopeldējis 100 metru. Bārāņs ieguva doktora grādu tiesību zinātnē un politoloģijā. No 1957. līdz 1959. gadam viņš bija Ungārijas Peldēšanas asociācijas ģenerālsekretārs. Viņš bija arī nacionālās izlases treneris un starptautisks tiesnesis, kā arī sarakstīja vairāk nekā 30 grāmatas par peldēšanu. 1978. gadā viņš tika iekļauts Starptautiskajā peldēšanas slavas zālē.