Tabuns
Tabuns jeb GA ir ļoti indīga ķīmiska viela. Tas ir tīrs, bezkrāsains un bezgaršīgs šķidrums ar vieglu augļu smaržu. Tas ir gaisīgs šķidrums, tomēr ne tik ļoti kā zarīns (GB) un zomans (GD). Tabuns ir klasificēts kā nervu aģents, tāpēc, ka tas izraisa zīdītāju nervu sistēmas nāvējošu disfunkciju. Tabunu nejauši 1936. gada janvārī atklāja Gerhards Šrāders, cenšoties atrast jaunu insekticīdu. Par to kā ķīmisko ieroci interesējās gan nacistiskā Vācija, gan ASV, gan PSRS. Tas tika izmantots 1988. gadā gāzu uzbrukumā Halabdžai. 1993. gadā to iekļāva Ķīmisko ieroču konvencijā. Visbiežāk tabuns organismā tiek uzņemts, to ieelpojot vai absorbējot caur ādu (arī caur drēbēm). Ieelpojot tabunu, nāve iestājas 1 līdz 10 minūšu laikā, bet caur ādu tā var iestāties pēc 1—2 stundām. Pirmie simptomi: nemiers, acu zīlīšu sašaurināšanās, palēnināta sirdsdarbība, iesnas, svīšana, grūtības paeelpot; vēlāk: ģībšana, muskuļu paralīze un krampji, urīna un fekāliju nesaturēšana, nosmakšana (muskuļu paralīzes dēļ). Kā pretindi izmanto atropīnu un pralidoksīma hlorīdu.