Pomerānijas valdnieku uzskaitījums
Pomerānijas valdnieki jeb Grifu dinastija bija cēlušies no rietumslāvu kņaza Vartislava, kura galvenā pils atradās tagadējā Pomerānijas Kameņā. Pēc 1119. gada viņš bija spiests pakļauties Polijas kņazam Boļeslavam III un pieņemt katoļticību. Viņa pēcnācējs kņazs Ratibors savu valsti sadalīja divās daļās. Ščecinā valdošais kņazs Bogislavs kopā ar Mēklenburgas kņazu Pribislavu Ziemeļu krusta karu laikā cieta sakāvi cīņā pret Saksijas hercogu Heinrihu Lauvu un 1164. gadā kļuva par viņa vasali, bet 1185. gadā par Dānijas ķēniņa Knuda VI vasali. 1231. gadā Pomerānijas valdnieki nokļuva vasaļatkarībā no Brandenburgas markgrāfiem. 1295. gadā Pomerānija tika sadalīta divās daļās, Pomerānijā-Volgastā valdīja hercogs Bogislavs IV, bet Pomerānijā-Štetinā valdīja viņa pusbrālis hercogs Oto. 1325. gadā Pomerānijai-Volgastai pievienoja Rīgenes kņazisti, bet 1372. gadā no tās atdalīja Pomerāniju-Štolpu un 1425. gadā Pomerāniju-Bartu. 1625.–1637. gadā Pomerānijas zemes tika apvienotas Bogislava XIV vadībā. Trīsdesmitgadu kara laikā Zviedrija pakļāva Pomerānijas rietumu daļu, pēc Vestfālijas miera līguma nosacījumiem 1648. gadā Pomerānijas hercogiste tika sadalīta starp Brandenburgu un Zviedriju un tās valdnieku dinastija zaudēja varu.