Florensa Grifita-Džoinere
Florensa Deloresa Grifita-Džoinere (angļu: Florence Delorez Griffith Joyner; dzimusi 1959. gada 21. decembrī, mirusi 1998. gada 21. septembrī) bija amerikāņu vieglatlēte, sprintere, startējusi 100 un 200 m distancēs. Viņas 1988. gadā uzstādītie labākie rezultāti šajās distancēs joprojām ir pasaules rekordi, tāpēc Grifita-Džoinere tiek uzskatīta par "visu laiku ātrāko sievieti". Viņa bija precējusies ar vieglatlētu, trīssoļlēcēju Elu Džoineru, kura māsa Džekija Džoinere-Kersija arī bija izcila vieglatlēte, ir pašreizējā pasaules rekordiste septiņcīņā. Grifita-Džoinere piedalījās divās olimpiskajās spēlēs (1984, 1988). 1984. gadā Losandželosā izcīnīja sudraba medaļu 200 metru distancē, savukārt 1988. gadā Seulā izcīnīja trīs zelta un vienu sudraba medaļu — kļuva par čempioni individuālajās 100 un 200 m distancēs un 4×100 m stafetē ASV izlases sastāvā, savukārt 4×400 m stafetē izcīnīja sudrabu. Pirmo pasaules rekordu uzstādījusi ASV olimpiskajā atlasē 1988. gada 16. jūlijā, kad 100 m distanci veica 10,49 sekundēs, pārspējot Evelīnas Ešfordes iepriekšējo rekordu par 0,27 sekundēm. Seulas olimpiskajās spēlēs viņa laboja pasaules rekordu 200 m vispirms pusfinālā, pēc tam tajā pašā dienā arī finālā, summā uzlabojot to par 0,37 sekundēm. 1987. gada Pasaules čempionātā Grifita-Džoinere izcīnīja zeltu 4×100 m stafetē un sudrabu 200 m distancē. 1988. gadā saņēmusi Džeima Salivana balvu kā labākā amatieru sportiste, Track & Field News balvu, Associated Press vērtējumā tika atzīta par gada labāko sportisti, kā arī kļuva par pirmo IAAF pasaules labākās vieglatlētes balvas ieguvēju. Grifitas-Džoineres fenomenālais rezultātu progress 1988. gadā izraisa aizdomas par dopinga lietošanu, tomēr viņas karjeras laikā nekādi pierādījumi neatļautu līdzekļu lietošanai netika gūti. Papildus aizdomas rada fakts, ka dopinga lietošanā ir ticis pieķerts viņas dzīvesbiedrs Els Džoiners. 1989. gadā sportiste, atrodoties elites virsotnē, pameta profesionālo sportu. 1990. gadā nāca pasaule meita Mērija, tācu šai pašā gadā Florensai sākās nopietnas veselības problēmas, tostarp sirdsdarbības traucējumi. Mirusi 1998. gada 21. septembrī no epilepsijas lēkmes. Veselības problēmu sākums uzreiz pēc sportistes karjeras beigām un pāragrā nāve 38 gadu vecumā ir vēl divi iemesli, kādēļ Grifitas-Džoineres karjeru aizēno aizdomas par dopinga lietošanu.