Frīdrihs Augusts I Vetīns
Frīdrihs Augusts I (vācu: Friedrich August I.; dzimis 1750. gada 23. decembrī, miris 1827. gada 5. maijā) bija pēdējais Saksijas kūrfirsts (kā Frīdrihs Augusts III (Friedrich August III.)) no 1763. līdz 1806. gadam un pirmais Saksijas karalistes karalis no 1806. līdz 1827. gadam. No 1807. līdz 1815. gadam bija arī Varšavas hercogs. Frīdrihs Augusts I bija Saksijas kūrfirsta Frīdriha Kristiāna dēls. Pēc tēva nāves 1763. gadā par nepilngadīgā Frīdriha Augusta reģenti kalpoja viņa māte Bavārijas Marija Antonija, bet par reģentes pārstāvi - princis Francis Ksavers. 1765. gadā Francis Ksavers piekrita, ka iepriekš Saksijas Augusta III ieņemtais Polijas—Lietuvas ūnijas tronis tiek Staņislavam Poņatovskim, ar noteikumu, ka tronis vēlāk pāries Frīdriha Augusta rokās. Tomēr pēc Staņislava Poņatovska nāves 1798. gadā Frīdrihs Augusts atteicās no troņa tiesībām, baidoties no konflikta ar Austrijas impēriju, Prūsijas karalisti un Krievijas impēriju, kuras bija sadalījušas Poliju. 1791. gadā augustā, reaģējot uz Franču revolūcijas izcelšanos, Pilnicas pilī pie Drēzdenes Austrijas imperators Leopolds II un Prūsijas karalis Frīdrihs Vilhelms II, piedaloties Frīdriham Augustam, pieņēma Pilnicas deklarāciju, kura noveda pie Franču revolucionāro karu sākuma. Ceturtās koalīcijas kara laikā Saksija kopā ar Prūsiju cīnījās pret Napoleona vadītajiem frančiem, tomēr pēc smagās sakāves Jēnas - Auerštetes kaujā 1806. gada oktobrī tā izstājās no cīņas un piebiedrojās franču sabiedrotajiem - Reinas konfederācijai. 1806. gada 20. decembrī Frīdrihs Augusts tika kronēts par Saksijas karali, bet pēc Tilzītes miera 1807. gada jūlijā tika iecelts arī par Varšavas hercogistes valdnieku. Sestās koalīcijas kara laikā, Frīdrihs Augusts bija Napoleona sabiedrotais līdz pat grandiozajai Leipcigas kaujai 1813. gada oktobrī, kura notika Saksijā. Leipcigas kaujas laikā viņš tika sagūstīts un turēts ieslodzījumā Berlīnē. Frīdriham Augustam netika dota iespēja piedalīties Vīnes kongresā, kura rezultātā Saksijas teritorija tika ievērojami samazināta uz Prūsijas rēķina (atdalītās teritorijas ir mūsdienu Saksijas-Anhaltes zemē). Tika likvidēta Varšavas hercogiste. 1815. gadā Frīdriham Augustam tika atļauts atgriezties Saksijā, kur tas mira 1827. gadā. Par nākamo Saksijas karali kļuva Frīdriha Augusta brālis Antons.