Svētais Kazimirs
Svētais Kazimirs (lietuviešu: Šventasis Kazimieras, poļu: Święty Kazimierz, baltkrievu: Казімір Казіміравіч; dzimis 1458. gada 3. oktobrī, miris 1484. gada 4. martā) bija Jagellonu dinastijas Polijas un Lietuvas princis, katoļu svētais, kā arī Lietuvas un Polijas jaunatnes svētais aizbildnis. Dzimis karaļa ģimenē Krakovā. Svētā Kazimira tēvs bija Polijas karalis Kazimirs IV (Jagaiļa dēls), bet māte - Hābsburgu dinastijas Austrijas Elizabete. Trīs no Kazimira brāļiem kļuva par Polijas karaļiem - Jans I, Aleksandrs un Sigismunds I, bet brālis Vladislavs II - par Bohēmijas un Ungārijas karali. Kazimiru bērnībā apmācīja Jans Dlugošs. Trīspadsmit gadu vecais Kazimirs bija neveiksmīgs kandidāts uz Ungārijas karaļa troni 1471. gada sazvērestībā pret karali Māķāšu Huņadi. No 1479. līdz 1484. gadam, kamēr tēvs lielākoties uzturējās Viļņā, kārtodams Lietuvas jautājumus, Kazimirs darbojās kā karaļa iecelts Polijas vicereģents. Pārvaldīja Polijas valsti arī no 1481. līdz 1483. gadam. Kaut arī tēvs iecerēja apprecināt Kazimiru ar imperatora Frīdriha III meitu, Kazimirs, skaidrojot to ar reliģiskiem iemesliem, atteicās no precībām. 1484. gadā, pa ceļam uz Viļņu, Kazimirs Grodņā mira. Apglabāts Viļņas katedrālē. Dzīves laikā esot izcēlies ar izglītotību, reliģiozitāti, taisnīgumu un vienkāršību.