Dažādība
Dažādība ir indivīda vērtību, attieksmju, kultūras, ticības, etniskās piederības, dzimuma, vecuma, sociālekonomiskās situācijas, kā arī prasmju, zināšanu un dzīves pieredzes atšķirības. Mūsdienās arvien vairāk darba devēju pievērš uzmanību dažādības veicināšanai savās iestādēs, uzņēmumos un organizācijās. Dažādība respektē katra indivīda subjektīvo pieredzi, uzlūkojot to kā resursu, izvairoties no vienādošanas un savstarpējas darbinieku salīdzināšanas. Attiecīgi arī darbinieku produktivitātes un darba rezultātu novērtēšana tiek uzlūkota kontekstā ar darbinieka individuālo dzīves pieredzi. Būtiski nošķirt dažādību no diskriminācijas — ja diskriminācija personas individuālās iezīmes uztver kā trūkumu, tad dažādība tās uzlūko kā resursu. Dažādības vadības teorijā vislielākā uzmanība tiek pievērsta t.s. diskriminācijas riskam pakļautajām grupām, piemēram, personas, kas atgriežas darbā pēc bērna kopšanas atvaļinājuma, personas pēc 50 gadu vecuma sasniegšanas vai atsevišķos kolektīvos — jaunieši, personas ar invaliditāti, etniskās minoritātes u.c.