Rabindranats Tagore
Rabindranats Tagore (bengāļu: রবীন্দ্রনাথ ঠাকুর, Robindronath Ţhakur, izrunā: /ɾobin̪d̪ɾonat̪ʰ ʈʰakuɾ/, dzimis 1861. gada 7. maijā, miris 1941. gada 7. augustā) bija Britu Indijas dzejnieks, dramaturgs, romānu rakstnieks un komponists, kura darbi spēcīgi ietekmēja bengāļu literatūru un mūziku 19. gadsimta beigās, 20. gadsimta sākumā. Tagore kļuva par pirmo Nobela prēmijas laureātu, kas nebija no Eiropas. 1913. gadā viņš saņēma Nobela prēmiju literatūrā par dziļi izjusto, svaigo un skaisto dzeju.