Himēnijsēnes
Himēnijsēnes (Agaricomycetes, pirms 2001. gada lietoti arī nosaukumi Hymenomycetes, Homobasidiomycetes un Basidiomycetes) ir lielākā bazīdijsēņu klase, kuru bazīdijas ar bazīdijsporām un sterilajiem izaugumiem starp tām veido nepārtrauktu slāni — himēniju. Tas var atrasties uz līdzena hifu pinuma, uz īpašiem augļķermeņa izaugumiem vai to iekšpusē. Šādus augļķermeņa izaugumus sauc par himenoforu (t.i. himēnija nesēju). Atsevišķos gadījumos himēnijsēnes tika izdalītas kā apakšnodalījums (Hymenomycotina). Saskaņā ar 2008. gada datiem, himēnijsēnēs ietilpa divas apakšklases, 17 rindas, 1147 ģintis un ap 21000 sugu. Himēnijsēnes tika izdalītas 19. gadsimtā Frīsa sistemātikas ietvaros, kura vadās no sēņu augļķermeņu morfoloģiskajām pazīmēm. 20. gadsimta beigās sākās sēņu ģenētiskā izpēte, kuras atklājumu rezultātā šī sistemātika tiek lietota galvenokārt plašai publikai domātajā literatūrā, kamēr jaunā sistemātika vadās no sēņu ģenētiskās izcelsmes un radniecības. Vecais latīņu nosaukums Hymenomycetes tagad ir atcelts un nomainīts pret Agaricomycetes, tomēr latviski tiek lietots agrākais himēnijsēņu nosaukums. Pēc 21. gadsimta ģenētiskajām analīzēm himēnijsēnēm tika pievienotas vēl dažas rindas, toties no divām bijušajām rindām atsevišķi izveidotas dakrimicēšu klase (Dacrymycetes) un recekleņu klase (Tremellomycetes). Daudzām jaunajām kategorijām vēl nav izveidoti latviskie nosaukumi. Pamatojoties uz DNS pētījumiem, himēnijsēņu klase vēl joprojām tiek uzskatīta par polifilētisku grupu, t.i. sastāvošu no dažādu klašu sēnēm, un tās sastāvs vēl var tikt ievērojami mainīts.