Džizja
Džizja (arābu: جزْية‎‎, latviski — 'mesli') ir vēsturisks nodokļu veids — galvasnauda, ko islāma valstīs nemusulmaņi ik gadu maksāja musulmaņu valdniekiem. Džizjas maksāšana "garantēja mieru" nemusulmaņu kopienām. Nodevas lielums atbilda personas turīgumam, un tā tika maksāta natūrā vai naudā. Džizjas maksāšana ir aprakstīta korānā un hadītos. Vēsturiski šis nodoklis vispirms parādījās Arābu kalifātā, vēlāk to sāka ievākt arī citās musulmaņu valstīs. 18. gadsimta nogalē Osmaņu impērijā saplūdis ar haradžu.