Saladīns
Salāhs Dīns Jūsufs ibn Aijūbs (arābu: صلاح الدين يوسف بن أيوب‎, Ṣalāḥ al-Dīn Yūsuf ibn Ayyūb; kurdu: سهلاحهدین ئهیوبی; Selahedînê Eyûbî; dzimis 1137. vai 1138. gadā, miris 1193. gada 4. martā), Rietumu pasaulē zināms kā Saladīns, bija pirmais Ēģiptes sultāns un Damaskas emīrs, kā arī Aijūbīdu dinastijas dibinātājs. Viņš bija kurdu izcelsmes musulmaņu karavadonis, kas Levantē vadīja musulmaņu pretestību pret eiropiešu krustnešiem. Saladīna varenības ziedu laikos viņa pārvaldītajā sultanātā bija Ēģipte, Sīrija, Mezopotāmija, Hidžāzs un teritorijas Ziemeļāfrikā. Kā musulmaņu, tā arī kristiešu kultūrās Saladīns ir iegājis kā galants karotājs pret krustnešiem. Viņš aizsargāja savas zemes no krustnešiem un tos uzvarēja Otrajā Krusta karā. Kad sākās Trešais Krusta karš, Saladīna galvenais pretinieks bija Anglijas karalis Ričards I Lauvassirds. Arī šajā karā Saladīnam izdevās ievērojami novājināt krustnešu spēkus.