Patriss de Makmahons
Maršals Patriss de Makmahons, Madžentas 1. hercogs (franču: Patrice de Mac Mahon, duc de Magenta; dzimis 1808. gada 13. jūnijā, miris 1893. gada 17. oktobrī) bija franču karavīrs un Francijas prezidents no 1873. līdz 1879. gadam. Cēlies no senas īru katoļu dzimtas, kas pārcēlās uz Franciju pēc Viljama III nākšanas pie varas Anglijā. Piedzimis kā sešpadsmitais bērns 17 bērnu ģimenē. 1827. gadā beidza Sensiras akadēmiju. Kopš 1830. gada - Alžīrijā. 1843. gadā kļuva par Ārzemju leģiona komandieri. Piedalījās Krimas karā pret Krieviju, cita starpā komandēdams divīziju, kas ieņēma Malahova kugānu pie Sevastopoles. 1856. gadā kļuva par Francijas senatoru. Otrā Itālijas neatkarības kara laikā komandēja franču Itālijas armiju, gūdams uzvaru Madžentas kaujā, par to iegūdams hercoga titulu un maršala dienesta pakāpi. 1864. gadā kļuva par Alžīrijas ģenerālgubernatoru. Ne visai veiksmīgi karoja Francijas—Prūsijas karā. Komandēja Versaļas armijas spēkus Parīzes komūnas militārās sakāves laikā. Laikā, kad Francijas prezidents bija Ādolfs Tjērs, kļuva par franču monarhistu līderi. 1873. gada 24. maijā tika ievēlēts par Francijas prezidentu. Kaut arī amata pienākumu pildīšanas laikā centās pretoties republikāņu ietekmei, tomēr vairāk vai mazāk rīkojās likumu ietvaros un, kad republikāņi uzvarēja kārtējās parlamenta vēlēšanās, 1879. gada 30. janvārī demisionēja.