Langrēns
Langrēns (Langrenus) ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Tas atrodas Pārpilnības jūras austrumu malā. Krāteris nodēvēts holandiešu astronoma Mihaela van Langrēna vārdā. Nosaukumu 1935. gadā apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība. Langrēna krāteris izveidojies ne vēlāk kā pirms apmēram 3,2 miljardiem gadu. Tas ir labi saglabājies, vaļņa sienu biezums līdz 20 km, iekšpusē sienas ar terasveida pakāpēm. Virs apkārtējās virsmas valnis paceļas līdz 1630 m. Krātera dibenam ir augstāks albedo nekā apkārtnei, tas labi redzams, kad krāteris ir pilnībā izgaismots. Dibens relatīvi līdzens, to klāj daudzi lieli iežu bluķi, centrā vairākas, apmēram 1 km augstas virsotnes. Uz rietumiem no krātera Pārpilnības jūru šķērso vairāki gaiši izmešu stari, kurus radījis no Langrēna krātera izsistais materiāls. 1992. gada 30. decembrī astronoms Oduēns Dolfuss ar Parīzes observatorijas 1 m teleskopu Langrēna krāterī novēroja pārejošu Mēness parādību, kura izpaudās kā gaismas spīdumi uz krātera dibena. Tiem bija mainīga forma un pats astronoms tos skaidroja kā gāzu izplūšanu no Mēness dzīlēm. Uz dienvidiem no krātera atrodas Vendelins (Ø 141 km) un Loze (Ø 43 km), uz dienvidaustrumiem – Lams (Ø 84 km) un Barkla (Ø 41 km), uz ziemeļaustrumiem – Atvuds (Ø 29 km).