Jānis Gilis
Jānis Gilis (dzimis 1943. gada 27. aprīlī, miris 2000. gada 13. septembrī) bija pirmais atjaunotās Latvijas futbola izlases galvenais treneris laika posmā no 1992. līdz 1997. gadam. Gilis laika posmā no 1965. līdz 1969. gadam spēlēja FK Daugavas sastāvā, līdz 1969. gadā kļuva par treneri. Bijis arī Daugavas meistarkomandas trenera palīgs no 1977.-1979. gadam. Vēlāk Jānis Gilis bija Rīgas futbola skolas treneris, FK Pārdaugavas dublieru treneris, līdz 1991. gada beigās kļuva par pirmo Latvijas futbola izlases galveno treneri pēc neatkarības atjaunošanas. Pirmo spēli Latvijas izlasē aizvadīja 1992. gada 8. aprīlī pret Rumānijas izlasi (0:1). Jāņa Giļa vadībā Latvijas futbola izlase piedalījās divos Pasaules čempionātu, kā arī vienā Eiropas čempionāta atlases turnīrā. Pirmajos gados mazpieredzējušajai izlasei klājās grūti, tomēr Jāņa Giļa vadībā tā izcīnīja vairākas izcilas uzvaras (1:0 pret Ziemeļīriju, 3:2 pret Austriju), kā arī vēsturiskus neizšķirtus (0:0 pret Spāniju un Dāniju). Piecas spēles Latvijas izlasē aizvadīja arī Jāņa Giļa dēls Gints. 1997. gada beigās Gilis beidza darbu pie izlases stūres, jo nespēja vienoties ar Latvijas Futbola federāciju. 90. gados Jānis Gilis trenēja arī Liepājas Metalurgu, bet 1999. gadā FK Rīga, kas savā pirmajā sezonā izcīnīja Latvijas Kausu. Eiropas futbola sabiedrību Gilis ar Latvijas izlasi pārsteidza jau 1992. gadā, kad Pasaules čempionāta kvalifikācijas turnīrā neizšķirti Latvija nospēlēja ar toreizējo Eiropas čempioni Dāniju, kā arī ar Spāniju. Labā atmiņā līdzjutējiem noteikti ir arī cienīgā spēkošanās ar tādām spēcīgām komandām kā Skotija, Zviedrija, Īrija, Ziemeļīrija, Portugāle un Austrija. 2000.gada 13.septembrī Jānis Gilis nomira, tā arī nesagaidījis sava lolojuma Latvijas izlases iekļūšanu kādā finālturnīrā, kas notika 2004. gadā, kad Latvija spēlēja Eiropas čempionātā. Apglabāts Rīgas 1. Meža kapos. Latvijas izlasi vadījis 61 spēlē (16 uzvaras, 11 neizšķirti, 34 zaudējumi, vārtu attiecība 52:85).