Mirza Muhameds Haidars
Mirza Muhameds Haidars Dulats (persiešu: ميرزا محمد حيدر دوغلات; dzimis 1499. gadā Taškentā, miris 1551. gadā Kašmīrā) bija viduslaiku Mogulijas valstsvīrs, karavadonis un rakstnieks. Cēlies no dulatu cilts mugulu augstmaņu dzimtas; tās galva bija Mangalajas cilšu savienības amirs laikā, kad Kašgārija pievienojās Čagataja valstij un sakarā ar to viņu dzimtai bija mantojamas privilēģijas. Dzimis emigrācijā Taškentā, kur viņa tēvs vairākus gadus bija Uratibes novada pārvaldnieks. Vēlāk ģimene pārceļas uz Fergānu, kur Muhameda Haidara tēvs tiek noslepkavots, bet zēnu izglābj tēva uzticamības persona un aizved uz Kabulu pie viņa brālēna Bābura, kurš Muhamedu silti uzņem. 1512. gadā pārceļas uz Andižanu pie cita brālēna Sultāna Saīdhana. Pēc Mogulijas valsts izveidošanās Muhameds Haidars Saīdhana galmā nodarbojas ar valsts pārvaldes lietām un armiju — vada vairākus karagājienus uz Badahšānu, Kafiristānu, Ladaku un Tibetu. Pēc Saīdhana nāves spiests pamest Moguliju un pārceļas uz Indiju (Lahoru), kur iekaro Kašmīru Bāburam un ir tās vietvaldis līdz dzīves beigām. Nogalināts ar nejaušu bultu sadursmē ar Kašmīras kalniešiem. Jaunībā guvis savam laikam labu izglītību. Rakstījis persiešu un čagataju valodā; saglabājušies divi viņa sarakstīti darbi: Kašgaras mogulu un čagataju hanu vēsture persiešu valodā un poēma čagataju valodā.