Francisks Ksaverijs
Svētais Francisks Ksaverijs (latīņu: Franciscus Xaverius, basku: Frantzisko Xabierkoa, portugāļu: Francisco Xavier, spāņu: Francisco Javier), īstajā vārdā Francisko Jacu Aspilikueta (basku: Frantzisko Jatsu Azpilikueta); dzimis 1506. gada 7. aprīlī, miris 1552. gada 3. decembrī) bija Navarras izcelsmes jezuīts, kurš Portugāles karaļa uzdevumā nodarbojās ar kristietības sludināšanu Azijā. Katoļu svētais un viens no jezuītu ordeņa dibinātajiem. Dzimis augstmaņu ģimenē Navarras karalistē. No 1525. gada studēja Parīzē, Sv. Barbaras koledžā (Collège Sainte-Barbe). Bija sešu Ignācija no Lojolas studentu starpā, kuri 1534. gada 15. augustā Monmatrā nodibināja jezuītu ordeni. Vēlāk Portugāles karalis Žoao III iecēla Francisku par nunciju Portugāļu Indijā, un 1541. gada 7. aprīlī Francisks no Lisabonas devās uz Indiju. 1542. gada 6. maijā viņš sasniedza Goa, Portugāles Indijas galvaspilsētu, kur izvērsa aktīvu darbu baznīcas nostiprināšanā un baznīcas sekotāju rindu palielināšanā. Uzraudzīja apmēram 40 baznīcu būvniecību Indijas dienvidrietumu piekrastē. Vēlāk devās apustuliskajos braucienos. 1454. gadā sasniedza Portugāļu Malaku (tagad Malaizijā), tālāk dodamies uz Moluku salām (tagad Indonēzijā), kuras sasniedza 1546. gadā, vēlāk atgriezdamies Goa. 1549. gadā ieradās Japānā, nodibinādams šeit jezuītu misiju. 1552. gadā Francisks atgriezās Goa. Tajā pašā gadā Ksavjers atkal devās ceļā, šoreiz uz Ķīnu. Tā arī nesasniedzis kontinentālo Ķīnu 1552. gada 3. decembrī Francisks pēkšņi mira. Par godu Svētajam Franciskam Ksaverijam katoliskajās zemēs populārs ir vīriešu vārds Havjers, Ksavers, Ksaverijs un tamlīdzīgi vārdi.