Padomju okupācijas zona Vācijā
Padomju okupācijas zona (vācu: Sowjetische Besatzungszone (SBZ) vai Ostzone — 'Austrumzona', krievu: Советская оккупационная зона Германии — 'Padomju okupācijas zona Vācijā') bija Vācijas teritorija, ko okupēja Padomju Savienības armija un kas tika izveidota Potsdamas konferences rezultātā. Padomju okupācijas zonā 1949. gada 7. oktobrī tika nodibināta Vācijas Demokrātiskā Republika (VDR), ko parasti dēvē par Austrumvāciju. Padomju zona bija viena no četrām sabiedroto okupācijas zonām Vācijā, kas tika izveidota Otrā pasaules kara beigās, sabiedrotajiem uzvarot nacistisko Vāciju. Saskaņā ar vienošanos Potsdamas konferencē, padomju militārajai pārvaldei Vācijā tika uzticēta atbildība par Vācijas vidusdaļu. Vācijas austrumu apgabalus aiz Oderas—Neises līnijas (Silēzija un Austrumprūsija), kas pēc platības bija vienāda ar padomju okupācijas zonu, anektēja Polija un tās iedzīvotāji tika izraidīti, gaidot pēdējo miera konferenci ar Vāciju. Ar 1947. gada 25. februāra dekrētu padomju okupācijas zonā Prūsijas valsts tika oficiāli likvidēta. Ar 1947. gada 21. jūlija dekrētu Brandenburgas un Saksijas-Anhaltes provinces ieguva federālo zemju statusu. "Padomju zona" un atvasinājumi (kā arī "tā sauktā VDR") palika oficiāli un izplatīti Austrumvācijas nosaukumi Rietumvācijā, kas atteicās atzīt VDR pastāvēšanu līdz 1972. gadam, kad Villija Branta valdība saskaņā ar savu Austrumpolitikas (Ostpolitik) iniciatīvu oficiāli atzina Austrumvāciju.