Sāra Bernāra
Sāra Bernāra (franču: Sarah Bernhardt, izrunā: /saʁa bɛʁnɑʁt/, dzimusi 1844. gada 22. oktobrī, mirusi 1923. gada 26. martā) bija franču teātra aktrise, kura ievērību guva 19. gadsimta beigās un 20. gadsimta sākumā. Bernāra bija daudzpusīga izpildītāja, spēlējot gan klasiskos darbus, gan tā laika jaunradītās izrādes, kā arī spējot vienlīdz labi nospēlēt lomas kā traģēdijas, tā komēdijas žanrā. Viņa spēlēja lomas Aleksandra Dimā lugā “Kamēliju dāma”, Viktora Igo lugā “Ruī Blass”, Viktorjēna Sardū lugās “Fedora” un “Toska” un Edmona Rostāna lugā “Ērglēns”; ir spēlējusi arī vīriešu lomas, ieskaitot Viljama Šekspīra Hamletu. Sāra Bernāra ir nosaukta arī par "visslavenāko teātra aktrisi pasaules vēsturē". Viņa tika saukta par ‘Dievīgo Sāru’ (La Divine Sarah). Rostāns viņu sauca par “pozas karalieni un žestu princesi”, bet Igo slavēja viņas “zelta balsi”. Ir filmējusies dažās mēmā kino filmās un ir viena no pirmajām ievērojamām aktrisēm, kas ierakstījusi savu balsi. Viņas karjera ilga vairākus desmitus gadu, un Bernāra tiek uzskatīta par vienu no pirmajām starptautiski slavenajām teātra zvaigznēm. 1862. gadā pabeidza dramatisko klasi Parīzes konservatorijā. Sāra Bernāra slavu ieguva 1870. gados, kad devās teātra izrāžu tūrē pa Eiropu, vēlāk arī pa Amerikas Savienotajām Valstīm, popularizējot teātra mākslu un gūstot atzinību. Viņa bija arī veiksmīga teātra uzņēmēja un producente. Sāra Bernāra bija arī talantīgāko mākslinieku mūza, kam bija lemts atstāt pēdas jauna mākslas novirziena — jūgendstila — tapšanā. Sāras Bernāras vārdā ir nosaukta viena no peoniju šķirnēm. Interesants ir arī fakts, ka Bernāra 70 gadu vecumā nospēlēja Džuljetu.