Čehi
Čehi (čehu: Češi) ir viena no Eiropas nācijām, kas galvenokārt apdzīvo tās centrālo daļu. Čehijas pamatiedzīvotāji. Čehi sāka veidoties ap 6. gadsimtu, kad tagadējās Čehijas teritorijā ienāca rietumslāvi, kas pakāpeniski sajaucoties ar vietējo iedzīvotāju (ķeltu un ģermāņu) substrātu ap 10. gadsimtu noformējās par vienotu tautību Čehu valstī. Pirmie čehu rakstītie avoti atrodami no 12. gadsimta (izmanto latīņu alfabētu). 19. gadsimta vidū, vēl mītot Austroungārijā, čehi sāka konsolidēties kā nācija, tomēr valstisku neatkarību tie atguva vēlāk, pēc Pirmā pasaules kara (1918), kad tika izveidota Čehoslovākija. Runā čehu valodā. Etniski čehi pieder indoeiropiešu saimes slāvu grupas rietumslāvu apakšgrupai. To tuvākie etniskie radinieki ir slovāki. Tiek izdalītas arī vairākas etnogrāfiskās grupas: hodi (Šumavas kalni) lahi (Morāvijas ziemeļrietumi) horaki (Morāvijas rietumi) hanaki (Hanas novads) Morāvijas slovāki — pārejas grupa starp čehiem un slovākiem. Lielākā daļa čehu dzīvo Čehijā, kur mīt vairāk kā 6,7 miljoni čehu. Ārpus Čehijas tie mīt tādās valstīs kā Amerikas Savienotās Valstis, Kanāda, Itālija, Apvienotā Karaliste, Vācija, Slovākija u.c. Mazāk kā puse no čehiem ir ticīgie. Čehijā neticīgie un agnostiķi sastāda gandrīz 80%, kamēr katolicismam, kas ir lielākā reliģiskā kopiena šai valstī, pieder ap 10% Čehijas iedzīvotāju.