Karību suns
Karību suns (latīņu: Indocyon caribensis) ir izmiris suņu dzimtas plēsējs. Tā ir Karību suņu ģints (Indocyon) vienīgā suga, kas bija sastopama gan Mazajās Antiļu salās, gan Lielajās Antiļu salās. Karību suņa fosilie kauli pirmo reizi tika atrasti 1956. gadā. Tie netika klasificēti kā jaunas ģints dzīvnieki līdz 1981. gadam (Arredondo, 1981). Līdz 1981. gadam tos sauca par Paracyon caribensis, bet tā kā zinātniskais vārds Paracyon 1827. gadā tika lietots Tasmānijas vilka apzīmējumam, tad zinātnieks O. Arrendondo nosauca Karību jūras Antiļu salu izmirušos dzīvniekus par Indocyon caribensis. Zinātnieki ir atraduši vairāku dzīvnieku kaulu fragmentus (lielākā daļa no tiem apakšžokļi). No apakšžokļa izmēra var spriest, ka dzīvnieki ir bijuši maza auguma, lapsām līdzīgi, bet to izcelsme un izmiršanas iemesli nav zināmi. Karību suņa pētījumi joprojām tiek veikti, un zinātnieku grupa uzskata, ka suņi uzturēja līdzsvaru salu savvaļas faunā, jo tie medīja grauzējus, mērkaķus un citus sīkus dzīvniekus.