1900. gada vasaras olimpiskās spēles
1900. gada vasaras olimpiskās spēles (franču: Les Jeux olympiques d'été de 1900), zināmas arī kā II Olimpiskās spēles vai Parīze 1900, bija starptautisks sporta notikums, kas norisinājās Francijas galvaspilsētā Parīzē no 1900. gada 14. maija līdz 28. oktobrim. Tās bija otrās atjaunotās vasaras olimpiskās spēles. Olimpiskās spēles tika rīkotas 1900. gada Pasaules izstādes ietvaros. Lēmums organizēt 1900. gada vasaras olimpiskās spēles Parīzē tika pieņemts 1. olimpiskajā kongresā, kas notika 1894. gadā. Olimpiskajās spēlēs 20 oficiālajos olimpiskajos sporta veidos kopā startēja 1226 sportisti no 26 valstīm.[P1] Šis skaitlis balstās uz noteiktiem pieņēmumiem par to, kuri notikumi bija un nebija "olimpiskie". Taču, ņemot vērā arī neolimpiskos sporta veidus, dalībnieku skaits šajās olimpiskajās spēlēs bija 58 731. Daudzi sportisti, tostarp daži, kas uzvarēja disciplīnās, nemaz nezināja, ka ir startējuši olimpiskajās spēlēs. Šajās olimpiskajās spēlēs pirmo reizi piedalījās sievietes un Helēna de Purtalē kļuva par pirmo sieviešu olimpisko čempioni, viņa startēja burāšanas sacensībās. Lēmums rīkot sacensības svētdienās izraisīja protestu no daudziem amerikāņu sportistiem, kuri devās uz sacensībām kā savu koledžu pārstāvji. Lielākā daļa uzvarētāju 1900. gada olimpiskajās spēlēs nesaņēma medaļas, bet viņiem tika pasniegti kausi vai trofejas. Piemēram, profesionāļu sacensībās paukošanā ar rapieri, kur uzvarēja Francijas sportists Albērs Aijā, uzvarētājs saņēma 3000 franku lielu naudas balvu. Atsevišķi no sporta veidiem šajās olimpiskajās spēlēs tika aizvadīti vienīgo reizi un turpmāk neparādījās "oficiālajā" olimpisko spēļu programmā. Šādi sporta veidi bija basku pelota (1924., 1968. un 1992. gada vasaras olimpiskajās spēlēs sporta veids bija iekļauts kā demonstrāciju sporta veids), krikets un krokets. Šīs bija arī vienīgās olimpiskās spēles, kurās šaušanas disciplīnās kā mērķi tika izmantoti dzīvi dzīvnieki (baloži).