Damnatio memoriae
Damnatio memoriae (no latīņu — "atmiņas lāsts") ir īpašs pēcnāves soda veids, ko Senajā Romā piemēroja valsts noziedzniekiem — varas uzurpatoriem, sazvērestību dalībniekiem un imperatoriem, kas sevi aptraipījuši. Lai izdzēstu mirušā piemiņu, iznīcināja visas materiālās liecības par noziedznieka eksistenci — statujas, sienu un kapu pieminekļu uzrakstus, atsauces likumos un hronikās. Varēja iznīcināt arī visus noziedznieka ģimenes locekļus. Atmiņas nolādēšana tika praktizēta arī citās valstīs un kultūrās.