Basilijs Lielais
Svētais Basilijs Lielais jeb Basilijs no Cēzarejas (grieķu:Ἅγιος Βασίλειος ὁ Μέγας; dzimis apm. 330. gadā, miris 379. gada 1. janvārī) bija grieķu kristiešu bīskaps. Sava laika ietekmīgs teologs, viens no redzamākajiem Nīkajas ticības apliecības aizstāvjiem pret arānismu un Laodīkejas Apolināriju. Vasilijam Lielajam tiek piedēvēta ikonostasa un Vasilija Lielā liturģijas izveidošana. Basilijs spēcīgi ietekmējis arī Austrumu pareizticības klosteru veidošanas principus. Basiliju kopā ar viņa brāli Nisas Gregoriju un tuvu draugu Nazianzas Gregoriju tradicionāli sauc par Kapadokijas tēviem. Basiliju kopā ar viņa brāli Nisas Gregoriju un Jāni Zeltamuti Austrumu tradīcijā sauc par "Lielajiem Hierarhiem". Dzimis pazīstama retora Basilija Vecākā un Cēzarejas Emmelijas ģimenē Cēzarejas Mazakas (mūsdienu Kajseri) apkārtnē. No Basilija brāļiem un māsām, vēl četri kļuva par baznīcas svētajiem. Pazīstamākie no tiem ir Makrina Jaunākā un Nisas Gregorijs. Īsi pēc Basilija piedzimšanas ģimenē pārcēlās uz Neocēzareju (mūsdienu Niksara Tokatas ilā Turcijā). Šeit Basiliju stipri ietekmēja vecāmāte Makreja Vecākā, savulaik Gregorija Brīnumdara sekotāja. Satikdams Nazianzas Gregoriju, sadraudzējās ar to, un kopā ar viņu devās mācīties uz Konstantinopoli, kur mācījās pie Libanija. Ap 349. gadu abi draugi apmetās Atēnās, kur pavadīja sešus gadus, citu starpā satikdami nākamo imperatoru Juliānu Atkritēju. Vēlāk Basilijs ceļoja pa Ēģipti, Palestīnu, Mezopotāmiju un Sīriju. 362. gadā Antiohijas bīskaps Meletijs iecēla Basiliju par diakonu. 365. gadā viņš kļuva par presbīteri. 370. gada 14. jūnijā Basilijs kļuva par Cēzarejas bīskapu. Būdams bīskaps, Vasilijs Lielais, kopā ar piekritējiem, izvērsa polemiku ar ariānisma sekotājiem. Kā bīskaps izcēlās arī rūpēs par nabagajiem. Grieķu tradīcijā tieši Svētais Basilijs ir tas (ne Svētais Nikolajs, kā rietumos), kurš nes dāvanas bērniem (1. janvārī).