Muižeļu dzimta
Muižeļu dzimta (Muischel) bija Rīgas latviešu dzimta, kas kļuva turīga Rīgas vietniecības laikā (1783–1796), galvenokārt pateicoties mastu šķirotāju amatam. Dzīvoja Pārdaugavas muižiņās Zundā, bija Rīgas brāļu draudzes locekļi. Kopš 17. gadsimta viņi bija pārcēlāji, transportstrādnieki, ozolkoka un mastu šķirotāji. 1780. gados Muižeļiem piederēja arī krogi.  18. gadsimta sākumā Muižeļiem Pārdaugavā piederēja trīs, bet gadsimta beigās deviņi zemes gabali. 18. gadsimta otrajā pusē Muižeļi nodarbojās ar kuģu būvei paredzēto kokmateriālu šķirošanu, un par darbu viņi uzņēmās atbildību kā piegādātāju, tā pircēju priekšā. Tie bija turīgi, labi atalgoti amata meistari, ar plašu pazīšanos kā Rīgas, tā arī iebraukušo angļu, holandiešu u.c. tirgotāju un to pārstāvju vidū. Napoleona karu izraisītās blokādes un 1812. gada kara laikā Muižeļu bizness smagi cieta. Krievijas impērija pievienojās kontinentālajai blokādei pēc Tilzītes miera noslēgšanas 1807. gadā, un tā ilga līdz 1812. gadam. Pēc 1812. gada Muižeļa nams par 3000 sudraba rubļiem tika nodots Albrehta Muižeļa palīga, mastu šķirotāja Jāņa Mestera meitai Juliānai Frederikai, jo viņas mantojuma tiesa bija ieguldīta Muižeļa uzņēmumos. Juliāna bija precējusies ar Vidzemes guberņas civilgubernatora sekretāru J. fon Meijeru. Pēc Meijera nāves nams 1841. gadā pārgāja Rīgas tirgotāja A.M. Gorohova īpašumā.