Ludmila Turiščeva
Ludmila Turiščeva (krievu: Людмила Ива́новна Турищева; dzimusi 1952. gada 7. oktobrī) ir bijusī padomju vingrotāja. Viena no panākumiem bagātākajām vingrotājām Olimpiskajās spēlēs. Trīs reizes piedalījusies Olimpiskajās spēlēs (1968, 1972, 1976). 1968. gadā Mehiko PSRS komandas sastāvā izcīnīja uzvaru komandu sacensībās. Pēc četriem gadiem Minhenē izcīnījusi uzvaru komandu sacensībās un individuālajā daudzcīņā, kā arī sudraba medaļu brīvajās kustībās un bronzas medaļu atbalsta lēcienā. 1976. gadā Monreālā izcīnījusi zelta (komandu sacensības), divas sudraba (atbalsta lēciens, brīvās kustības) un vienu bronzas medaļu (daudzcīņa). Pasaules čempionātā izcīnījusi septiņas zelta medaļas, četras 1974. gadā — Varnā, trīs — 1970. gadā Ļubļabā. Ar panākumiem startējusi arī Eiropas čempionātā, Pasaules kausā. Turiščeva ir viena no trim vingrotājām, kas uzvarējušas daudzcīņā visās nozīmīgākajās sacensībās: Olimpiskajās spēlēs, Pasaules čempionātā, Pasaules kausā un Eiropas čempionātā. Viņa ir viena no divām sportistēm, kas vienā Pasaules čempionātā izcīnījušas četras zelta medaļas. 1998. gadā tika uzņemta Starptautiskajā vingrošanas slavas zālē. Precējusies ar vieglatlētu Valēriju Borzovu.