Antonijs Bomhovers
Antonijs Bomhovers (vācu: Antonius Bomhower) bija 16. gadsimta Livonijas franciskāņu katoļu mūks, Tērbatas bīskapa Kristiāna Bomhovera brālis. Rakstos pirmoreiz pieminēts 1508. gadā Tallinā. Saukts par maģistru, nav zināms, kurā vietā tas iegūts. Kad darbojās Rīgā, izvirzījās par vienu no pretluterisma līderiem. Iespējams piedalījās 1522. gada 12. jūnija disputā pret Andreasu Knopki Rīgas Sv.Pētera baznīcā. Pēc luterāņu uzbrukuma franciskāņu klosterim Aizputē kopā ar Burkardu Valdisu devās ar sūdzību pie pāvesta uz Romu. Ieradušies Romā novembrī, neko nepanāca, jo pāvests Adriāns VI bija miris 14. septembrī. Caur Vāciju, kur neveiksmīgi mēģināja prezentēt baznīcas reformu plānu, atgriezās Rīgā. Kopā ar Valdisu tika ieslodzīts. Valdiss tika atbrīvots no ieslodzījuma, kad pārgāja luterismā, bet Bomhovers palika ieslozījumā līdz 1525. gadam. Vēlāk no Rīgas pārcēlās uz Tallinu, kādu laiku pavadīja Piritas klosterī.