Hanna Heha
Hanna Heha (Hannah Höch, dzimusi Johanna Hoha, 1889. g. 1. novembris - 1978. g. 31. maijs) bija vācu dadaisma māksliniece. 1912.-1914. g. Heha Berlīnes Lietišķās mākslas koledžā apguva stikla mākslu un grafiku. 1915. g. viņa turpināja grafikas studijas Lietišķās mākslas muzeja Nacionālajā institūtā, kā arī iepazinās ar Berlīnes dadaistu grupas biedru Raulu Hausmani, kas kļuva par Hehas mīļāko. Heha un Hausmanis bija vieni no pirmajiem, kas veidoja mākslas darbus fotomontāžas tehnikā. No 1920. g. Heha piedalījās Novembra grupas mākslinieku ikgadējās izstādēs. 1921. gadā viņa izšķīrās ar Hausmani. 1924. g. Heha piedalījās izstādē Padomju Savienībā. 1926.-1929. g. Heha ar savu jauno mīļāko, nīderlandiešu dzejnieci Tilu Brugmani, dzīvoja Hāgā, pēc tam viņas kopā atgriezās Berlīnē. 1933.-1945. g. Hehas darbus aizliedza izstādīt. Pēc 2. pasaules kara viņas darbiem tika pievērsta mazāka vērība, tomēr Heha turpināja radīt mākslas darbus un piedalīties izstādēs. 1965. g. Heha kļuva par Berlīnes Mākslas akadēmijas profesori. Hehas mākslas darbos izpaužas viņas feministiskie uzskati, ko veidojušas gan attiecības ar Hausmani, kurš esot nenovērtējis viņas mākslinieciskās spējas un bijis vardarbīgs, gan darbs sieviešu žurnālos, kas ļāva skaidri saskatīt atšķirību starp presē attēloto ideālo sievietes tēlu un reālo sievieti. Heha parādīja, kā sabiedrība apspiež sievietes seksualitāti un neuztver to kā pilnvērtīgu cilvēku. Bieži viņa attēloja arī lezbiskas attiecības. Hehas slavenākais darbs ir 1919. g. veidotā kolāža “Sagriezts ar galda nazi”, kurā kritizēta toreizējā Vācija.