Otrais Libērijas pilsoņu karš
Otrais Libērijas pilsoņu karš bija pilsoņu karš Rietumāfrikas valstī Libērijā, kas ilga no 1999. līdz 2003. gadam. Prezidents Čārlzs Teilors nāca pie varas 1997. gadā pēc uzvaras pirmajā Libērijas pilsoņu karā, kas noveda pie divus gadus ilga miera. Liberians United for Reconciliation and Democracy (LURD), pret Teiloru vērsts nemiernieku grupējums, ko atbalstīja Gvinejas valdība, 1999. gada aprīlī iebruka Libērijas ziemeļos. LURD pakāpeniski guva panākumus pret Teilora ziemeļos un 2002. gada sākumā sāka tuvoties galvaspilsētai Monrovijai. Otra pret Teiloru vērstā nemiernieku grupa — Movement for Democracy in Liberia (MODEL) 2003. gada sākumā iebruka Libērijas dienvidos un ātri iekaroja lielāko daļu dienvidu teritorijas. Teilors, kurš bija spiests kontrolēt tikai trešdaļu Libērijas teritorijas un kuru nospieda Monrovijas aplenkums, 2003. gada augustā atkāpās un aizbēga uz Nigēriju. Nedēļu vēlāk karojošās puses parakstīja visaptverošu miera līgumu, kas iezīmēja konflikta politisko izbeigšanos un aizsāka Libērijas pāreju uz demokrātiju. Nacionālā pārejas perioda valdība, ko vadīja pagaidu prezidents Gjūda Braiens, pārvaldīja valsti līdz 2005. gada vispārējām vēlēšanām. Pilsoņu karā gāja bojā vairāk nekā 50 000 cilvēku. Konflikta laikā Teilors un LURD plaši izmantoja bērnus kareivjus. ANO misija Libērijā darbojās valstī līdz pat tās oficiālai izvešanai 2018. gadā.