Makss fon Laue
Makss fon Laue (vācu: Max von Laue; dzimis 1879. gada 9. oktobrī, miris 1960. gada 24. aprīlī) bija vācu fiziķis. 1914. gadā Laue ieguva Nobela prēmiju fizikā par rentgenstaru difrakcijas pētījumiem kristālos. Šis atklājums lika pamatus rentgenspektroskopijas attīstībai. Makss fon Laue devis ieguldījumu optikā, kristalogrāfijā, kvantu mehānikā, supravadītspējas un relativitātes teoriju attīstībā. Būdams vadošos posteņus Vācijas zinātniskajās institūcijās, veicinājis vācu zinātnes atjaunošanos un attīstību pēc Otrā pasaules kara.