Mītavas pils uzcelšana
Mītavas pils uzcelšana notika zemgaļu sacelšanās laikā 1265. gadā. Ordeņa mestrs Konrāds fon Manderns apmēram pusceļā starp Rīgu un Zemgales galvenajām pilīm lika uzcelt nocietinājumu, ko nosauca par Mītavu (Mytowe). Mītavas pilij uz Lielupes salas bija jākalpo kā Livonijas ordeņa galvenajai karabāzei Zemgalē, jo šim nolūkam 1259. gadā uzcelto Dobes pili pēc 1260. gada Dobes kaujas un sakāves Durbes kaujā ordeņa garnizons bija pametis. Augusts Bīlenšteins pieņēma, ka Mītavas pils sākotnēji atradās Lielupes krastā pie Zemgales robežas tagadējā Slokas apkārtnē. Tomēr ne vēsturiskajos dokumentos, ne arheoloģiskajos izrakumos tam trūkst apstiprinājuma. Iespējams, ka hronikas tekstā vārdi vor Semegallen ("pie Zemgales") liecina par to, ka Upmales zemi, kurā atradās Mītavas pils, tolaik neuzskatīja par Zemgales valsts sastāvdaļu.[nepieciešama atsauce]