Ziemeļsibīrijas zemiene
Ziemeļsibīrijas zemiene (krievu: Северо-Сибирская низменность, jakutu: Хотугу Сибиир намтала) jeb Taimiras zemiene (Таймырская низменность) ir plaša zemiene Krievijas ziemeļos, Sibīrijā, starp Jeņisejas un Oļeņokas upēm. Administratīvi ietilpst Krasnojarskas novadā un Sahas Republikā. Zemiene stiepjas rietumu—austrumu virzienā 1400 km garumā no Jeņisejas rietumos līdz Oļeņokai austrumos. Dienvidos to norobežo Vidussibīrijas plakankalnes ziemeļu nogāze, ziemeļos — Birrangas kalni. Zemienes pamatā ir epihercīnā Hatangas ieplaka, kuras kristāliskais pamats atrodas 400—600 m dziļumā. Pamats klāts ar mezozoja un kvartāra irdenajiem iežiem. Zemienes reljefs noformējies kvartāra ledus laikmeta un jūras transgresijas ietekmē, kur pauguru grēdu virknes mijas ar plašiem akumulatīviem līdzenumiem. No derīgajiem izrakteņiem atrodamas akmeņogles, brūnogles, nafta un dabasgāze. Galvenās zemienes upes ir Hatanga, kas novada lielāko daļu teritorijas ūdeņu, kā arī Pjasina, Verhņaja Taimira, Anabara, Oļeņoka. Daudz ezeru, lielākais no kuriem ir Taimiras ezers zemienes ziemeļu daļā. Klimats ir subarktisks kontinentāls ar garu un aukstu ziemu (janvāra temperatūra no -30 °С ziemeļos līdz -37 °С austrumos) un vēsu vasaru (jūlija vidējā temperatūra 6 °С līdz 10 °С). Visa zemiene atrodas mūžīgā sasaluma zonā. Ainavā izplatīta pārsvarā tundra ziemeļos un mežatundra gar dienvidu malu. Teritorija mazapdzīvota, vienīgās apdzīvotās vietas atrodas Hatangas ielejā.