Panteons (Roma)
Skaties arī jēdzienu ar līdzīgu nosaukumu: Partenons. Panteons (latīņu: Pantheon) ir būve Romā, Itālijā. 27. gadā p. m. ē. to sāka būvēt Markuss Agripa kā templi visiem Senās Romas dieviem, taču 126. gadā m. ē. imperatora Adriāna valdīšanas laikā tas tika pārbūvēts. Tiek uzskatīts, ka ēkas arhitekts ir Damaskas Apolodors. Panteons ir cilindriska ēka ar portiku, kas pārsegta ar puslodes kupolu, tam ir 16 korintiešu tipa kolonnas. Gandrīz divus tūkstošus gadu pēc uzcelšanas Panteona kupols joprojām ir pasaulē lielākā šāda veida konstrukcija no betona. Kupola diametrs ir 43 metri, centrā tam ir gaismas atvere, kuras diametrs ir 9 metri. Panteons ir 22 metrus augsts. Viduslaikos Panteons tika pārvērsts par kristīgo baznīcu, taču pašlaik tā ir memoriāla celtne. Tā ir viena no tām Senās Romas ēkām, kas saglabājušās vislabāk. Tā nepārtraukti tika izmantota visā savā vēsturē, un kopš 7. gadsimta Panteons tiek izmantots kā baznīca. Panteona priekšpuses laukumu sauc par Piazza della Rotonda.