Tipveida dzīvojamā apbūve Rīgā
Tipveida dzīvojamā apbūve Rīgā ir daudzstāvu un mazstāvu dzīvojamo un sabiedrisko ēku rajoni (dēvēti par mikrorajoniem), kas Rīgā un citās Latvijas pilsētās intensīvi tika būvēti padomju Latvijas gados — laika posmā no 1950. gadu sākuma līdz pat 1990. gadiem. Mikrorajoni tika būvēti pēc speciāla detālplānojuma uz jau esošo pilsētas rajonu bāzes, daļēji vai pilnībā mainot tajos pastāvošo ielu tīklu un dabas reljefu, vai arī tie veidoti neapgūtās un daļēji apgūtās piepilsētas teritorijās, pilnībā jaunizveidojot visu nepieciešamo infrastruktūru un komunikācijas. Mikrorajonu būvniecībai bija divi pamatiemesli: Apmierināt esošo iedzīvotāju vajadzības pēc dzīvojamās platības; Nodrošināt dažādu padomju laikos izveidotu fabriku darbiniekus un militāro objektu personālu ar dzīvesvietu. Saistībā ar milzīgo celtniecības darbu apjomu, kas tika veikts triecientempos, bieži trūka kvalificētu celtnieku, tādēļ tie Latvijā tika ievesti no visas Padomju Savienības ar ģimenēm, kas izraisīja dzīvokļu trūkumu.