Juka Rahja
Juka Rahja (somu: Jukka Rahja; dzimis 1887. gada 19. jūlijā, miris 1920. gada 31. augustā) bija somu revolucionārs, Somijas komunistiskās partijas aktīvists. Jukas brāļi Eino Rahja un Jāko Rahja arī bija revolucionāri. Juka Rahja 1903. gadā iestājās Krievijas sociāldemokrātiskajā strādnieku partijā. 1905. gada revolūcijas laikā bija viens no Kronštates sacelšanās organizētājiem. No 1905. līdz 1913. gadam dzīvoja Somijā, darbojoties strādnieku kustībā. Pēc tam darbojās partijas aktivitātēs Sanktpēterburgā. 1917. gadā piedalījās Februāra revolūcijā. Pēc Oktobra revolūcijas bija augstākā komisāra palīgs somijas lietās, darbojās somu Sarkanās gvardes organizēšanā. 1918. gada janvārī Juka Rahja noorganizēja vilcienu ar bruņojumu, kuru pavadīja uz Somiju. Vilcienam uzbruka Baltie somi, un Juka tika ievainots kājā. Pēc sarkano zaudējuma Somijas pilsoņu karā Juka Rahja atgriezās Petrogradā. Viņš arī organizēja greznumlietu un pārtikas kontrabandu no Somijas uz Padomju Krieviju. 1918. gadā bija viens no Somijas komunistiskās partijas (SKP) dibinātājiem, un kļuva par tās Centrālkomitejas locekli. 1919. gadā bija SKP pārstāvis Kominternes 1. kongresā. 1920. gada 31. augustā Juku Rahju noslepkavoja (Slaktiņš Kūsinena klubā) ar partijas vadību neapmierināta grupa. Par godu Jukam Rahjam 1923. gadā ciems Torfjanoje, netālu no Petrogradas, tika pārdēvēts par Rahju.