Pelēkās lapsas
Pelēkās lapsas ģints (latīņu: Urocyon) pieder pie suņu dzimtas pamatcilts (Basal Caninae) suņu dzimtas (Canidae) plēsējiem. Ģenētiskās analīzes ir pierādījušas, ka pelēkās lapsas nav tuvas radinieces nevienam no suņu cilts vai lapsu cilts, tas ir licis zinātniekiem pelēkās lapsas iedalīt pie suņu dzimtas pamatcilts kopā ar lielausu lapsām (Otocyon), kas ir vistuvākās radinieces pelēkajām lapsām. Ģintī ir četras sugas, no kurām viena ir izmirusi: ģints Pelēkās lapsas (Urocyon) suga Kosumelas lapsa (Urocyon sp) suga Pelēkā lapsa (Urocyon cinereoargenteus) suga Salu lapsa (Urocyon littoralis) suga †Urocyon progressus Pelēko lapsu ģints ir viena no vecākajām suņu dzimtas ģintīm, kas ir izdzīvojusi līdz mūsdienām. Sugas Urocyon progressus fosilie kauli ir apmēram 3,5 miljonus gadu veci. Pelēkā lapsa (U. cineroargenteus) parādījās pleistocēnā pirms 1,5 miljoniem gadu. Ir zinātnieki, kas uzskata, ka U. progressus ir pelēkās lapsas (U. cineroargenteus) priekštecis. Pleistocēna beigās pelēkā lapsa bija plaši izplatīta visā Ziemeļamerikā. Pelēkā lapsa ir vislielākā pelēko lapsu ģintī, bet salu lapsa ir tās pundurkopija. Pelēkās lapsas apdzīvo plašas teritorijas, sākot ar Kanādas dienviddaļu ziemeļos līdz Venecuēlas un Kolumbijas ziemeļiem. Salu lapsa ir sastopama tikai sešās salās pie Kalifornijas krastiem, toties Kosumelas lapsa, kuras kauli pavisam nesen tika atklāta Meksikas Kosumelas salā, ir pēdējā, kas taksonomiski ieskaitīta pelēko lapsu ģintī. Lapsa nav pētīta un aprakstīta. Tā ir nedaudz lielāka par salu lapsu, bet mazāka par pelēko lapsu. Zinātniekiem arī trūkst datu, vai Kosumelas lapsa joprojām ir dzīva. Pelēko lapsu ģints dzīvnieki un jenotsuņi ir vienīgie suņu dzimtas pārstāvji, kas var kāpt kokos. Visu pelēko lapsu ģints lapsām ir pelēki kažoki, ar brūnām kājām, sāniem, pakakli, ausu virspusi, bet pazode un vēders ir balti.