Pasaules kauss kalnu slēpošanā
Pasaules kauss kalnu slēpošanā ir ikgadējas kalnu slēpošanas sacensības. Pirmās Pasaules kausa sacensības notika 1967. gada 5. janvārī Bertesgādenā, Vācijā, slaloma distancē, kurās uzvarēja austrietis Heinrihs Mesners. Pirmās (un otrās) sezonas kopvērtējumā uzvarēja francūzis Žans Klods Kilī. Sportisti Pasaules kausā sacenšas vairākās disciplīnās: slalomā, milzu slalomā, supergigantā, nobraucienā, kombinācijā (nobrauciens un slaloms). Sākotnēji sacensību apritē bija vienīgi slaloms, milzu slaloms un nobrauciens. Kombinācija tika ieviesta 1974.—1975. gada sezonā, savukārt supergigants — 1982.—1983. gada sezonā. Pašreizējā punktu sistēma tika ieviesta 1991.—1992. gada sezonā. Katrā sacīkstē punkti tiek piešķirti pirmajiem 30 sportistiem — 100 punkti uzvarētājam, 80 punkti 2. vietas ieguvējam, 60 punkti 3. vietas ieguvējam, tā līdz 1 punktam par 30. vietu. Sportists ar lielāko sakrāto punktu skaitu sezonas beigās iegūst Lielo kristāla globusu, katras atsevišķās disciplīnas kopvērtējuma uzvarētājs saņem Mazo kristāla globusu. Pasaules kauss ir vienas no svarīgākajām sacensībām kalnu slēpošanā kopā ar Olimpiskajām spēlēm un Pasaules čempionātu.