Jaranga
Jaranga (no čukču: яраӈы) ir tradicionāla Krievijas ziemeļaustrumu un Beringa jūras salu tautu pārvietojama vai stacionāra dzīvojamā māja. Izplatīta čukčiem, juitiem un korjakiem. Ēkai ir 3,4—4,7 m augsta un pamatnē 5,5—8 m diametrā kupolveidīga forma. Ēkas karkasu būvē no vieglām koka kārtīm. Sienas veido nedaudz slīpas uz iekšpusi, virs tām konisks jumts ar nedaudz uz ziemeļiem nobīdītu virsotni. Stacionārajām jarangām ēkas centrā ir jumta konstrukciju balstošs stabs vai trijkājis. No virspuses ēku apšuj ziemā ar ziemeļbriežu vai valzirgu ādām, vasarā — ar audumu (brezentu). Vienai jarangai nepieciešams ap 50 zvērādu. No ārpuses jarangu nosaitē ar siksnām un balastam iekar akmeņus. Piejūras čukči stacionārās jarangas pie apakšējās malas nostiprina ar velēnu un akmeņiem. Iekšpusē jaranga dalās apsildāmajā dzīvojamā daļā un aukstajā priekšējā daļā. Ugunskuru kurina priekšējā daļā, jo dūmi jāizvada pa ēkas ieeju — dūmvada nav. Dzīvojamās daļas jarangā var būt vairākas pēc precēto pāru skaita. Padomju laikā jaranga tika uzskatīta par «pagātnes palieku», un tās izmantojošās ziemeļu tautas mākslīgi centās pārcelt uz cita veida mākokļiem. Tomēr ar laiku pierādījās, ka nomadu ziemeļbriežu audzētājiem jaranga ir klimatiskajiem un reģionālajiem apstākļiem vispiemērotākais mājoklis. Joprojām kā mājokļi Čukotkā tiek izmantoti vairāki simti jarangu.