Amerikas melnais lācis
Amerikas melnais lācis (Ursus americanus) ir lāču dzimtas (Ursidae) lāču ģints (Ursus) plēsīgo zvēru suga. Tas ir tuvs radinieks Āzijas melnajam lācim. Zinātnieki uzskata, ka abiem ir kopīgi priekšteči, kas kādreiz dzīvoja Eirāzijā pirms apmēram 3 miljoniem gadu. Amerikas melnais lācis dzīvo tikai Ziemeļamerikā un ir visizplatītākais lācis šajā kontinentā. To var sastapt no Aļaskas ziemeļos līdz Meksikai dienvidos un no Atlantijas okeāna līdz Klusajam okeānam. Vislielākā melnā lāča dažādība ir Britu Kolumbijā Kanādā; no 16 Amerikas melnā lāča pasugām tur var sastapt 8 pasugas. Kontinenta dienvidos lācis apdzīvo kalnu rajonu mežus. Atšķirībā no brūnā lāča, kas ir ieceļojis no Eirāzijas, Amerikas melnais lācis dzīvo Ziemeļamerikā jau apmēram 2 miljonus gadu. Amerikas melnais lācis apmetas uz dzīvi ļoti dažādās biomās: gan mežos, gan krūmājos, gan applūdušos un purvainos apvidos, vai tieši pretēji — sausos, izdegušos rajonos. Tas labprāt uzturas dažādu ūdeņu krastos, kā arī neizvairās no cilvēku tuvuma un barību meklē arī lauksaimnieku apstrādātajos tīrumos. Amerikas melnais lācis dzīvo ne tikai ielejās, bet arī kalnos, vietās, kurās ir mūžīgā ziema.