Vislas apledojums
Vislas apledojums bija Eiropas pēdējais lielākais kvartāra ledus laikmeta apledojums pirms aptuveni 115 000. līdz 12 600. gadiem, kas nosaukts Vislas upes vārdā. Šo nosaukumu (vācu: Weichsel-Eiszeit) 1909. gadā ieviesa Prūsijas Ģeoloģijas biedrība. Krievijā to dēvē par Valdaja apledojumu, Alpos par Virmas apledojumu, bet Ziemeļamerikā par Viskonsinas apledojumu. Savu maksimumu ledāju izplatība sasniedza pleistocēna epohas noslēgumā pirms apmēram 22 tūkstošiem gadu. Fenoskandijas ledusvairoga centrs virs Ziemeļeiropas sasniedza 3000 m biezumu. Ledusvairoga dienvidu perifērija atradās arī virs Latvijas, kur maksimālais ledus biezums bija 1500—2000 m virs Kurzemes, bet virs Latgales dienvidiem un Sēlijas ledāja biezums bija ap 500 m.