Gabija
Gabija (iespējams, no lietuviešu: gaubti — 'gādāt, sargāt') lietuviešu mitoloģijā ir uguns dieve, ko uzskatīja arī par ģimenes un mājas aizbildni. Pirmoreiz minēta 1615. gadā izdotā poļu vēsturnieka Jana Lansicka darbā. Lietuviešu folklorā par Gabiju sauca arī personificētu mājas pavarda uguni, ko īpaši godāja un sargāja. Uzskatīja, ja Gabija sadusmota, viņa atriebjoties izraisot ugunsgrēku, kas nodedzina mājas. Gabija varēja pieņemt zoomorfisku kaķa, stārķa vai gaiļa formu. Gabijas atbilsme latviešu mitoloģijā ir uguns māte.