Alfonss
Alfonss (Alphonsus) ir triecienkrāteris Mēness redzamajā pusē. Atrodas tuvu redzamās puses centram, Mākoņu jūras ziemeļaustrumu malā. Nodēvēts 13. gadsimtā dzīvojoša Kastīlijas un Leonas karaļa un astronoma Alfonso X Gudrā vārdā. Vārdu pirmoreiz lietoja Džovanni Batista Ričoli uz 1651. gadā izdotas Mēness kartes. Ričioli gan krāteri bija nodēvējis par Alphonsus Rex, bet laikam ejot vārds Rex tika atmests. Vārdu Alphonsus krāterim 1935. gadā apstiprinājusi Starptautiskā Astronomijas savienība. Alfonsa krāteris ziemeļos un ziemeļaustrumos robežojas ar Ptolemaju (Ø 154 km). Uz dienvidrietumiem atrodas Alpetragijs (Ø 40 km), uz dienvidaustrumiem – Arzahels (Ø 97 km), bet uz ziemeļaustrumiem – Albategnijs (Ø 129 km). Alfonss ir vecs krāteris, daļēji erodējis, izveidojies pirms apmēram 3,92 līdz 3,85 miljardiem gadu Nektāra periodā. Krātera valnis ir relatīvi zems, erodējis. Krātera dibenu sķērso zemu pakalnu grēda. Krātera centrā atrodas apmēram 1,5 km augsta piramīdveida virsotne. Krātera dibenā atrodas vairāki nelieli krāterīši, ap kuriem redzama tumšāka apkārtējā virsma. Šādas virsmas krāsas atšķirības radušās, uz apkārtējā regolīta nosēžoties tumšākajam krāterīšu izmešu materiālam. Austrumdaļā krātera pamatni šķerso 87 km gara plaisu sistēma Rimae Alphonsus.