Kinga līcis
Kinga līcis (angļu: King Sound) ir līcis Indijas okeāna austrumu daļā, Austrālijas ziemeļrietumu piekrastē, Rietumaustrālijas štatā. Atrodas starp Dampīra Zemes un Jampi (Yampi) pussalām. Garums ap 145 km, lielākais platums 56 km. Ieeju līcī rietumos norobežo Leveka rags (Cape Leveque), austrumos – Bakanīra arhipelāga (Buccaneer Archipelago) četru salu grupa. Krasta līnija izrobota, ir dažas nelielas salas, daudz sēķļu, rifu. Ietek Ficroja, Mida, Lenarda, Meja un Robinsona. Līča dienvidu daļā esošās pussalas rietumu krastā ierīkota Dārbi osta. Kinga līcī vērojamas līdz 11,8 m lielas plūdmaiņas (pie Dārbi). Pirmais no eiropiešiem līča krastus 1688. gadā sasniedza angļu jūrasbraucējs Viljams Dampīrs. Līci par godu austrāliešu ceļotājam Filipam Pārkeram Kingam (Phillip Parker King) nosauca angļu kuģa „Beagle” kapteiņi Džons Stokss (John Stokes) un Džons Vikems (John Wickham), kas pētīja līci 1838. gadā.