Dorsāls līdzskanis
Dorsāls līdzskanis tiek artikulēts ar mēles virspuses vidējo daļu (dorsu). Tā atšķiroties no koronālajiem līdzskaņiem (priekšējiem mēleņiem), kuri tiek artikulēti ar mēles priekšējo lokano daļu un radikālajiem līdzskaņiem, kuri tiek artikulēti ar mēles pamatni. Latviešu valodniecība dorsālos līdzskaņus iedala pie mēleņiem, šķirot vidējos (palatālos) un pakaļējos (velāros) mēleņus. Mēles virspuse var kontaktēt ar plašu mutes dobuma velves daļu no cietajām aukslējām līdz ūkai. Pēc pasīvās artikulācijas vietas dorsālos līdzskaņus iedala: Palatālie līdzskaņi (priekšējie mēleņi) - mēle artikulē pret cietajām aukslējām (palatu). Latviešu valodas līdzskaņi [c], [ɟ], [ɲ], [j], [ʎ]. Velārie līdzskaņi (pakaļējie mēleņi) - mēle artikulē pret mīkstajām aukslējām (velumu). Latviešu valodas līdzskaņi [k], [g], [ŋ], [x]. Uvulārie līdzskaņi - mēle artikulē pret ūku (uvulu). Šīs atšķirības nav stingri nodalāmas, un dažkārt nākas lietot precīzākas definīcijas, tādas kā "prevelāra", "prepalatāla", "postvelāra" u.c. Tā kā arī retrofleksajiem līdzskaņiem mēles gals var tikt pagriezts atpakaļ skarot cietās aukslējas, skaņas, ko veido mēles vidusdaļa (dorsai) skarot cietās aukslējs dažreiz sauc par "dorsopalatālām".