Matočkinšars
Matočkinšars (krievu: Маточкин Шар) ir jūras šaurums Novaja Zemļas arhipelāgā Krievijā. Tas atdala arhipelāga lielākās salas Ziemeļu salu un Dienvidu salu un savieno Barenca jūru rietumos ar Karas jūru austrumos. Šaurums ir 107 km garš un 0,6 līdz 9 km plats, kuģojams, bet no janvāra līdz maijam klāts ar līdz pat 1,5 m biezu ledus slāni. Krasti stāvi, vietām krauji, līčaini. Austrumu daļā uz ziemeļiem atzarojas 16 km garš Belušja Gubas līcis. šaurumā ietek vairākas upes, lielākās no kurām ir Čirakina, Šumiļiha, Matočka (Dienvidu salā), Jepiškina (Ziemeļu salā). Šauruma nosaukums, domājams, cēlies vai nu no tajā pie rietumu ieejas ietekošās Matočkas upes, vai arī Novaja Zemļas senā nosaukuma «Matka». Šaurumu pirmais caurkuģoja Jakovs Čirakins 1766. gadā. 1887. gadā Pomorskas līcī pie šauruma rietumu ieejas tika nodibināta Matočkinšaras apmetne. Vēlāk šauruma krastos tika izveidotas Matočkinšaras, Misstolbovojas un Misvihodnojas polārstacijas un Lagernojes apmetne. 1950. gados kodolizmēģinājumu poligona vajadzībām pie Šumiļihas ietekas tika izbūvēts Severnijas ciemats ar kuģu piestātni.