Sēļi
Šis raksts ir par vēsturi. Par citām jēdziena Sēļi nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu. Sēļi (no lībiešu: sälli — 'augšējie [ļaudis]' vai lietuviešu selėti “plūst") bija baltu tauta, kas apdzīvoja Daugavas un Lielupes baseinus uz austrumiem no Daugavas līviem un Upmales (zemgaļiem). Daugavas labajā krastā viņi dzīvoja pamīšus ar letgaļiem un bija pakļauti Jersikas un Kokneses valdniekiem, bet kreisajā krastā viņu zemes robežojās ar Nalsenes un Lietavas zemēm. Viņu apdzīvotās teritorijas ziemeļu daļa laikā no 1208. līdz 1256. gadam tika iekļauta Livonijas sastāvā, un sēļi, veidojoties latviešu tautai, saplūda ar letgaļiem. Dienvidu daļa pēc ilgstošiem kariem starp Livonijas ordeni un Lietuvas dižkunigaitiju 14.—15. gadsimtā tika iekļauta Lietuvas sastāvā, kur saplūda ar Aukštaitijas lietuviešiem.