Turcijas jūras šaurumu krīze
Turcijas jūras šaurumu krīze bija diplomātiska krīze starp Turciju un PSRS 1945. un 1946. gados. Krīzi izraisīja karā uzvarējušās PSRS vēlēšanās likvidēt 1936. gada Montrē konvenciju, nodibināt militāru kontroli pār Bosforu un Dardaneļiem, tā slēdzot Melno jūru citu valstu kuģiem un iegūstot neierobežotu izeju uz Vidusjūru. PSRS uzskatīja Montrē konvenciju par novecojušu un izgāzušos, jo kara laikā Ass valstu karakuģi ar Turcijas atļauju bija šķērsojuši jūras šaurumus. Turki uzskatīja, ka konvencija ir starptautiska, un tās izmaiņas var veikt tikai visu iesaistīto valstu sarunās. Kara sabiedrotie ASV un Lielbritānija atbalstīja Turciju un noraidīja padomju pārmērīgās prasības. Šī diplomātiskā krīze bija viens no konfliktiem Sabiedroto vidū, kas noveda pie Aukstā kara sākšanās. Lielbritānijas nespēja Turcijai nodrošināt finansiālu un militāru aizsardzību pret iespējamiem PSRS draudiem 1947. gada sākumā noveda pie Trūmena doktrīnas un Turcijas iestāšanās NATO 1952. gadā.