2004. gada UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules kauss
2004. gada UCI šosejas riteņbraukšanas Pasaules kauss bija sešpadsmitā un pēdējā UCI Pasaules kausa sezona. Sacensību kalendārs neatšķīrās no 2003. gada sacensībām, kas nozīmēja, ka tas nebija mainījies pēdējos septiņus gadus. Gerolsteiner komandas pārstāvis Davide Rebellins pēc pārliecinoša Ardēnu sacensību snieguma pārņēma vadību kopvērtējumā. Viņš uzvarēja gan Amstel Gold Race, gan Ljēža—Bastoņa—Ljēža. Tomēr Paolo Betīni stabilais sniegums sezonas garumā ļāva Quick Step-Davitamon sportistam apsteigt Rebellinu un iegūt trešo Pasaules kausa titulu pēc kārtas, uzstādot šīs sacensības rekordu. Tam par pamatu bija Betīni lieliskā forma augustā, kas viņš ieņēma trīs otrās vietas, kuras deva 210 punktus, kamēr Rebellins uzkrāja tikai 112, tobrīd ierindojot Betīnī otrajā vietā tikai 6 punktus aiz līdera Rebellina. Augusta nedēļas nogalē, kad nenotika Pasaules kausa sacensības, Betīni ieguva zelta medaļu Olimpisko spēļu šosejas grupas braucienā. Komandu sacensībās T-Mobile Team apsteidza Rabobank par vienu punktu, pārsvaru gūstot tieši pēdējās sacensībās. Sezonas atklāšanas sacensībās Milāna—Sanremo notika kuriozs starpgadījums, kad sprinta finišā Ēriks Cābels domāja, ka jau ir nodrošinājis uzvaru un pacēla gaisā rokas, svinot uzvaru, bet tajā brīdī Oskars Freire spēja viņu apsteigt un gūt negaidītu uzvaru.