Abatija
Abatija (latīņu: abbatia, no aramiešu: abbā — 'tēvs') ir mūku ordenim piederošs katoļu klosteris, ko vada abats (vīriešu klosteris) vai abate (sieviešu klosteris) un kas pakļaujas bīskapam, retāk tieši Romas pāvestam. Atsevišķas abatijas, kas nav pakļautas vietējam bīskapam, kopā ar savu teritoriju un garīdzniekiem veido atsevišķās (latīņu: abbas nullius) vai teritoriālās abatijas (latīņu: abbas territorialis). Cilvēkus, kuri uzturas šajos klosteros sauc par mūkiem vai mūķenēm. Par abatiju sauc arī celtni, kas kādreiz bijusi klostera baznīca (piemēram, Vestminsteras abatija Londonā).