Valters Nernsts
Valters Hermanis Nernsts (vācu: Walther Hermann Nernst; dzimis 1864. gada 25. jūnijā, miris 1941. gada 18. novembrī) bija vācu fizikālais ķīmiķis. Atklāja Trešo termodinamikas likumu, par ko 1920. gadā ieguva Nobela prēmiju ķīmijā. Viens no fizikālās ķīmijas pamatlicējiem, devis ieguldījumu elektroķīmijā, termodinamikā, cietvielu ķīmijā un fotoķīmijā. Pazīstams kā Nernsta vienādojuma atklājējs. Dzimis Brīzenē, Prūsijā (tagad Vombžezno, Polijā). Studēja fiziku un matemātiku universitātēs Cīrihē, Berlīnē un Grācā. Kādu laiku strādāja Leipcigā pie Vilhelma Ostvalda, vēlāk Getingenē nodibināja "Fizikālās un elektroķīmijas institūtu". 1905. gadā publicēja Trešo termodinamikas likumu. Izgudroja arī t.s. Nernsta spuldzi. Kopā ar kompānijām Bechstein un Siemens radīja elektriskās klavieres. Kopš 1924. gada vadīja Fizikālās ķīmijas institūtu Berlīnē. Tā kā Nernsts bija atklāts Ādolfa Hitlera kritiķis, pēc nacistu nākšanas pie varas Nernstam zinātnieka karjera bija jāpārtrauc. Miris 1941. gadā, apglabāts Getingenē netālu no Maksa Planka kapavietas.