Carnikavas luterāņu baznīca
Carnikavas Evaņģēliski Luteriskā baznīca (arī Siguļu baznīca, Meņģeles baznīca) bija 1728. gadā celta koka baznīca, kas atradās Ādažu novada, Carnikavas pagasta Siguļos. Tas bija vecākais Vidzemes jūras piekrastes koka dievnams. Baznīca nodega rekonstrukcijas darbu laikā naktī uz 2017. gada 10. decembri. Pirmās liecības par Carnikavas dievnamu atrodamas ap 1643. gadu, kad vēstīts, ka Carnikavā ceļ jaunu koka baznīcu, jo iepriekšējā nonākusi nelietojamā stāvoklī. Zviedrijas impērijas varas laikā iedalīta arī Carnikavas mācītāja mājas zeme Gaujas labajā krastā, netālu no jūras, ko gan vēlāk Carnikavas īpašnieki – Mengdeni – pievienojuši Carnikavas muižai, maksājot par to 1450 Alberta dālderu, kas koroborēti kā Carnikavas muižas parāds Carnikavas draudzei. Šī kapitāla augļus Carnikavas muiža maksāja mācītāja atalgošanai līdz Latvijas valsts izveidei. 1669. gadā vizitācijas komisija konstatē, ka Carnikavas baznīca atkal ir bēdīgā stāvoklī. Lielā Ziemeļu kara laikā baznīca ir pavisam iznīcināta un dievkalpojumus notur Carnikavas muižā līdz jaunas ēkas būvniecībai 1728. gadā. Dievnamu rekonstruē un pārbūvē 1851. un 1924. gadā. Pirmā pasaules kara laikā ēkas soli, ērģeles un cita iekārtas tiek iznīcinātas vai izlaupītas, tajā kādu laiku dzīvo Vācijas armijas karavīri. Baznīca stipri cieš arī Otrajā pasaules karā, 40. gadu beigās draudze veic daļēju remontu. 50. gados draudze panīkst, pēdējais dievkalpojums dievnamā notiek 1954. gadā. Padomju okupācijas gados tajā izvieto PMK (Pārvietojamā mehanizētā kolona) elektrosadales skapju ražošanas iecirkni. Draudze atjaunojas 1992. gadā, bet sliktā ēkas stāvokļa dēļ līdz 2000. gadu vidum pulcējas Carnikavas Tautas namā "Ozolaine". Šobrīd baznīcas draudze pulcējas Carnikavā esošajā "Laivu mājā". Baznīcu pārvalda LELB Ādažu draudze ar centru Baltezera baznīcā.