Andrāšs I
Andrāšs I (ungāru: I. András, latīņu: Andreas I; dzimis ap 1015. gadu, miris 1060. gada 5. decembrī) bija Ungārijas karalis no 1046. līdz 1060. gadam. Piecpadsmit gadus (no 1031. līdz 1046. gadam) pavadīja trimdā, kuras laikā dzīvoja Bohēmijā, Polijā un Kijivas Krievzemē. Apprecējās ar Kijivas lielkņaza Jaroslava Gudrā meita Anastasiju. Atgriezās valstī, kad Ungārijā 1046. gadā izcēlās pagānisma piekritēju sacelšanās pret karali Venēcijas Pēteri. Valstī atjaunojis Ārpādu dinastijas varu, Andrāšs tomēr neatgriezās pie pagānisma, bet nostiprināja kristietību. No 1047. līdz 1053. gadam vairākkārt veiksmīgi karoja pret valstī iebrukušo Svētās Romas impērijas ķeizaru Heinrihu III. Cenšoties nodrošināt varu savam dēlam Šalamonam, izraisīja sava brāļa Bēlas I sacelšanos. 1060. gadā Bēla padzina Andrāšu no troņa. Miris pirms brālis kronējās par Ungārijas karali.