Nikolajs Ježovs
Nikolajs Ježovs (krievu: Николай Иванович Ежов; dzimis 1895. gada 1. maijā, miris 1940. gada 4. februārī) bija padomju NKVD darbinieks, PSRS Iekšlietu tautas komisārs no 1936. gada 26. septembra līdz 1938. gada 25. novembrim. Vadīja PSRS drošības dienestu Lielā terora laikā. Ježova darbības laiks, kas bija represiju kulminācija PSRS, krieviski tiek apzīmēts kā eжовщина. 1938. gada 23. novembrī Ježovs iesniedza CK Politbirojam un Staļinam personīgi lūgumu par atbrīvošanu no amata. Pēc atbrīvošanas Ježovs kļuva par Ūdens transporta Tautas komisāru, bet par Iekšlietu komisāru iecēla Beriju, sekoja plašas kadru tīrīšanas PSRS iekšlietu sistēmā. Tāpat kā daudzi PSRS represīvās sistēmas vadītāji, Ježovs pats kļuva par tās upuri. 1939. gada 10. aprīlī arestēts. 1940. gada 3. februārī par "valsts apvērsuma organizēšanu" piespriests nāvessods un 4. februārī Maskavā nošauts. 1998. gadā Krievijas Federācijas Augstākās tiesas Kara kolēģija atzina, ka nav pamata Nikolaja Ježova reabilitācijai.