Abats
Abats (latīņu: abbas, no ivrita: אבּא‎ — 'tēvs') ir Romas katoļu baznīcas goda tituls, kuru no 5. gadsimta piešķīra katoļu vīriešu klosteru (abatiju) priekšniekiem. Francijā vēlāk par abatiem sāka dēvēt katoļu garīdzniekus. Benediktiešu vai Augustīniešu klostera (abatijas) vadītājs abats vai vadītāja — abate. Abats nēsā mitru un gana zizli, Abate nēsā gana zizli, gredzenu un krustu. Sava ordeņa ietvaros viņiem ir bīskapiem līdzīgas administratīvās pilnvaras. Jaunākie katoļu ordeņi lieto priora jeb priekšnieka titulu.