Marija II Bragansa
Marija II (portugāļu: Maria II); dzimusi 1819. gada 4. aprīlī, mirusi 1853. gada 15. novembrī) bija Portugāles karaliene no 1826. gada līdz savai nāvei 1853. gadā. Dzimusi Riodežaneiro Brazīlijas imperatora Pedru IV ģimenē, kad Pedru IV galms pēc franču 1807. gada iebrukuma Portugālē bija pārcelies uz Brazīliju. Viņa ir vienīgais Eiropas monarhs, kas dzimis ārpus Eiropas. Kad 1826. gadā mira Marijas vectēvs, Portugales karalis Žoao VI, Portugālē iestājās mantojuma krīze. Viens Žoao dēls — Brazīlijas imperators Pedru I 1822. gadā bija pasludinājis neatkarību no Portugāles, otrs — absolūtiski noskaņotais Migels I bija sacēlies pret tēvu un dzīvoja trimdā Austrijā. Īsi pirms nāves Žoao VI par reģenti iecēla savu meitu Izabellu Mariju līdz valstī atgriežas leģitīmais valdnieks, nepaskaidrojot, kurš no dēliem tas būtu. Portugālē par leģitīmo valdnieku uzskatīja Pedru, tomēr Brazīlija vēlējās saglabāt neatkarību, tāpēc tika panākta vienošanās, ka Pedru atsakās no troņa par labu meitai Marijai, kura apprecēs Miguelu I, bet valstī tiks ieviesta liberāla konstitūcija. Piekrītot šiem nosacījumiem, Migels I ieradās Portugālē, tomēr uzreiz sagrāba varu un anulēja konstitūciju. Marija II bija spiesta uzturēties dažādos Eiropas galmos. Pedru tomēr 1831. gadā atteicās no Brazīlijas troņa par labu dēlam Pedru II, ieradās Portugalē un 1834. gada piespieda Migelu atteikties no troņa. Marija 1835. gada janvārī apprecējās ar Ogistu de Boarnē, tomēr viņš mira nodzīvojis Portugālē dažus mēnešus. Pēc tam Marija II apprecējās ar Saksijas-Koburgas un Gotas dzimtas princi Ferdinandu. Pēc laulībām, ignorējot ārstu ieteikumus, Marija II gandrīz nepārtraukti bija stāvoklī. Mira 11. dzemdībās, 34 gadu vecumā.