Veine Vuolijoki
Hugo Roberts Veine Vuolijoki (Hugo Robert Wäinö Wuolijoki; dzimis 1872. gada 14. decembrī, miris 1947. gada 12. decembrī) bija Somijas agronoms, sociāldemokrātu politiķis, diplomāts. Bijis ministrs, Eduskuntas deputāts, parlamenta priekšsēdētājs. Veines Vuolijoki vecāki bija zemnieki Johana Roberta Vuolijoki un Serafina Lagervika. Veines brālis bija advokāts un politiķis Sulo Vuolijoki, kura sieva bija rakstniece, uzņēmēja un politiķe Hella Vuolijoki. 1911. gadā Veine Vuolijoki apprecējās ar Sjlviju Adelaidi Rošīru (Sylvia Adelaide Roschier). 1896. gadā Vuolijoki ieguva filozofijas bakalaura grādu agronomijā. 1900. gadā viņš ieguva maģistra grādu. No 1904. līdz 1905. gadam Vuolijoki bija skolotājs Mustialas lauksaimniecības skolā. Vuolijoki vadīja savu zemnieku saimniecību Hauho no 1911. līdz 1947. gadam, un īsu periodu Hivinkē no 1918. līdz 1922. gadam. 1907. gadā Veine Vuolijoki tika ievēlēts Eduskuntā. Pēc tam, kad tika gāzts Krievijas imperators, 1917. gada 26. martā sociāldemokrāta Oskari Tokoi vadībā izveidots jauns Senāts (valdība), kurā Vuolijoki, arī sociāldemokrāts, ieguva Palātas darba vadītāja posteni. 31. jūlijā Vuolijoki atkāpās. 1919. gadā Veine Vuolijoki ievēlēts Eduskuntā, vairākkārt pārvēlēts, kur darbojās līdz 1927. gadam. No 1921. līdz 1922. gadam un 1925. gadā viņš bija parlamenta priekšsēdētājs. Bija vairāku parlamenta komisiju priekšsēdētājs. 1926. un 1927. gadā Veine Vuolijoki bija transporta un darba lietu ministrs Tannera ministru kabinetā. Pēc tam Vuolijoki darbojās Somijas ārlietu dienestā. Viņš bija vēstnieks Berlīnē un Vīnē no 1927. līdz 1933. gadam, Oslo no 1933. līdz 1940. gadam un Hāgā no 1933. līdz 1938. gadam.