Ludoviko di Vartema
Ludoviko di Vartema (itāļu: Ludovico di Varthema; dzimis ap 1470. gadu Boloņā, miris 1517. gadā Romā) bija itāļu ceļotājs, kurš bija pirmais vai viens no pirmajiem Eiropas kristiešiem, kas nonāca musulmaņu svētajā pilsētā Mekā. Gandrīz viss, kas ir zināms par Ludoviko di Vartemas dzīvi un ceļojumiem nāk no viņa grāmatas Itinerario de Ludouico de Varthema Bolognese, kas pirmo reizi izdota 1510. gadā Romā. Tiek uzskatīts, ka pirms saviem ceļojumiem pa Tuvajiem Austrumiem Ludoviko di Vartema dienējis armijā. 1502. gadā viņš pameta Eiropu un 1503. gadā sasniedza Aleksandriju Ēģiptē, kā arī devās augšup pa Nīlu līdz Kairai. Pēc tam vinš kuģoja uz Beirūtu, un sasniedza Tripoli, Alepo un Damasku. 1503. gadā kopā ar svētceļnieku karavānu Ludoviko di Vartema, izliekoties par musulmani un iepriekš iestājies mameluku dienestā, devās svētceļojumā uz Meku un Medīnu, kas bija slēgtas pilsētas citu reliģiju piederīgajiem. Tiek uzskatīts, ka viņš bija pirmais vai viens no pirmajiem kristiešiem, kas ieguva un izplatīja Eiropā ziņas par šīm pilsētām. Atceļā Džidā Ludoviko di Vartema pievienojās kuģim, kas devās uz Adenu Arābijas pussalas dienvidos, taču tur tika apcietināts kā kristiešu spiegs. Pēc atbrīvošanās no ieslodzījuma viņam izdevās turpināt ceļu uz austrumiem, apceļojot Jemenu, Persiju, Indiju, Ceilonu, Birmu, Sumatru, Moluku salas, Borneo un Javu. Atceļā Indijā Ludoviko di Vartema iestājās Portugāles dienestā, ko vadīja Indijas vicekaralis Fransišku di Almeida, lielāko daļu šī laika pavadot Kočinā. Eiropā Ludoviko di Vartema atgriezās portugāļu armādas kuģī São Vicente pa jūrasceļu apkārt Āfrikai, apmeklējot portugāļu Austrumāfrikas kolonijas Mombasu un Kilvu. Pēc piecu gadu ceļojuma (1502—1507) Ludoviko di Vartema nokļuva Eiropā, devās no Portugāles uz Romu, kur 1510. gadā izdeva grāmatu Itinerario de Ludouico de Varthema Bolognese, kas pēc tam piedzīvojusi daudzus atkārtotus izdevumus un tulkojumus, sniedzot informāciju par Dienvidāziju 16. gadsimta sākumā.