Lietuvas ģeogrāfija
Lietuva ir lielākā un apdzīvotākā no Baltijas valstīm. Lietuvas reljefs galvenokārt ir līdzens, augstienes izvietotas rietumos un austrumos, tomēr to augstums nepārsniedz 300 m virs jūras līmeņa. Lietuvas platība — 65,2 tūkst. km2. Ezeru un purvu platība aizņem aptuveni 30% teritorijas.[nepieciešama atsauce] Lietuvas ģeogrāfiskās koordinātas: Ziemeļos — 56°27' ziemeļu platums (uz ziemeļrietumiem no Asparišķu ciema, Biržu rajonā); Dienvidos — 53°54' ziemeļu platums (uz dienvidaustrumiem no Kabeļu ciema, Varēnas rajonā); Rietumos — 20°56' austrumu garums (uz dienvidrietumiem no Nidas, Neringas pašvaldībā); Austrumos — 26°51' austrumu garums (uz dienvidaustrumiem no Vosiūnu ciema, Ignalinas rajonā). Lietuva atrodas ģeogrāfiskajā Eiropas centrā, to 1990. gadā noteica Francijas ģeogrāfijas institūtā Parīzē. Tas ir — 54°54' ziemeļu platums un 25°19' austrumu garums. Eiropas centrs atrodas 26 km uz ziemeļiem no Viļņas, pie Viļņas—Molētu šosejas. Ģeogrāfiskais Lietuvas centrs atrodas netālu no Ķēdaiņiem. Šī punkta koordinātas ir — 55°10' ziemeļu platums un 23°39' austrumu garums. Augstākie Lietuvas kalni Aukštojs — 293,84 m; Jozapine — 293,6 m; Kropīne — 293,4 m; Nevaišu kalns — 288,9 m. Garākās upes: Lielākie ezeri: Drūkšu ezers — 4479,0 ha Dīsnu ezers — 2439,4 ha Dusas ezers — 2334,2 ha Sartu ezers — 1331,6 ha Lodis — 1320,0 ha (Vištītis — 1792,0 ha — atrodas uz robežas ar Kaļiņingradas apgabalu) Lielākie purvi (km²) Žuvinto palios — 68,5 Čepkelių raistas — 58,6 Didysis tyrulis — 47,2 Baltosios Vokės pelkė — 40,1 Praviršulio tyrulis — 36,4 Lauksaimniecībā izmantojamā zeme lielākoties ir smilšaina un mālaina. Galvenie dabas resursi — smilts, māls, grants, arī ~1,6 miljoni m³ naftas, dienvidaustrumu apvidū — dzelzs rūda un granīts. Klimats — mērens, no jūriskā pārejošs uz kontinentālu, mitrs gan ziemā, gan vasarā. Zemākais punkts — Nemunas deltā, pie Kaļiņingradas robežas (—1,3 m), augstākais — Augstais kalns (293,84 m) Medininku augstienē.