Stefans I
Stefans I (latīņu: Stephanus I, dzimšanas datums nav zināms, miris 257. gada 2. augustā) bija Romas bīskaps no 254. gada decembra līdz 257. gada augustam un līdz ar to katoļticības tradīcijā tiek uzskatīts par vienu no Romas pāvestiem. Viņa priekštecis bija Lūcijs I. Informācija par Romas bīskapu Stefanu I ir zināma pēc trim vēstulēm, kuras rakstījis viņa sāncensis, Kartāgas bīskaps Kipriāns. No šīm vēstulēm ir zināms, ka Stefans I atjaunoja amatā divus citus bīskapus — Martialu no Meridas un Bazilīdu no Leonas–Astorgas. Abi bīskapi bija iepriekš apsūdzēti upuru ziedošanā pagānu dieviem. Stefans I iebilda arī pret Āfrikas un Mazāzijas bīskapiem, kā rezultātā Kartāgas bīskaps ieņēma aizsardzības pozu un nevēlējās sadarboties ar Stefanu I. 253. gadā par Romas imperatoru kļuva Valeriāns, kurš valdīšanas laikā uzsāka kristiešu vajāšanu. Šajā laikā nomira arī Stefans I, bet tiek apšaubīts, ka viņš būtu kļuvis par mocekli.