Lāčsuņu dzimta
Lāčsuņi (latīņu: Amphicyonidae) ir izmirusi, aizvēsturiska plēsēju kārtas (Carnivora) dzimta, kas pieder suņveidīgo apakškārtai (Caniformia). Lāčsuņiem tuvi radinieki bija suņlāču dzimta (Hemicyonidae) Lāčsuņi kādreiz bija plāši izplatīti, tie dzīvoja Ziemeļamerikas, Eiropas, Āzijas un Āfrikas kontinentos no eocēna vidus līdz pleistocēnam pirms 46,2 - 1,8 miljoniem gadu, kopumā uz zemes dzīvojot apmēram 44,4 miljonus gadu. Iesākumā lāčsuņi dzīvoja Vecajā pasaulē un Jauno pasauli tie sasniedza pirms 7 miljoniem gadu. Vecās pasaules un senākās lāčsuņu ģintis bija Daphoenodon, kas dzīvoja pirms 42 - 16 miljoniem gadi, Temnocyoninae (dzīvoja pirms 33 - 20 miljoniem gadu) un nedaudz jaunākās lāčsuņu ģintis Ysengrinia (dzīvoja pirms 30 - 20 miljoniem gadu), Cynelos (dzīvoja pirms 24 - 7 miljoniem gadu) un Amphicyon (dzīvoja pirms 23 - 5 miljoniem gadu) sekojot zālēdājiem, nokļuva Ziemeļamerikā.