Imants Žūriņš
Imants Žūriņš (dzimis 1923. gada 5. janvārī Rīgā, miris 2014. gada 31. maijā) bija latviešu pedagogs un kultūras darbinieks. 1942. gadā beidzis Jelgavas skolotāju institūtu un 1952. gadā Latvijas Valsts Mākslas akadēmijas Arvīda Spertāla teātra glezniecības darbnīcu. No 1942. gada strādājis par skolotāju. No 1956. līdz 1959. gadam un no 1967. līdz 1980. gadam bija Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas (pašlaik Rīgas Dizaina un mākslas vidusskola) pedagogs. No 1959. līdz 1985. gadam bijis Rīgas Lietišķās mākslas vidusskolas direktors. Aizrautīgs, nesamierināms reformators, kurš mainījis skolas mākslas virzību, nepārtraukti cīnoties pret PSRS valdošo informācijas badu. Pievērsies tautas mākslas tradīcijām, etnogrāfijai, laikmetīgajam dizainam. Publicējis rakstus par mākslu. Kostīmu mākslinieks kinofilmām „Salna pavasarī” (1955.), „Pēc vētras”, „Kā gulbji balti padebeši iet” (abas 1956.). 80. gados darinājis oriģinālas mēbeles. Latvijas PSR Nopelniem bagātais pedagogs (1979.). Viņam piešķirta Valsts Kultūrkapitāla fonda mūža stipendija (1999.). Žūriņš veidoja citādāku skolu — atvērtāku jaunajām pasaules mākslas tendencēm, atjaunoja latviešu tautas mākslas ciešu un tiešu līdzdalību mācību procesā, veidojot latvisku lietu pasauli — funkcionālu un skaistu. Viņš radīja skolu ar savu stilu, kuru jau 20. gadsimta septiņdesmitajos gados pazina pasaulē. "Žūriņa skola" — tā to dēvēja sabiedrībā pagājušajā gadsimtā. 2005. gadā saņēmis Triju Zvaigžņu ordeni.