1208. gada Sēlpils aplenkums
Sēlpils aplenkums bija atbildes karagājiens pēc lietuviešu piedalīšanās kaujā pie Salaspils 1206. gadā un karagājienā uz Turaidu 1207. gada ziemā. Bīskaps Alberts pēc lietuviešu iebrukuma Līvzemē aicināja iznīcināt lietuviešu iebrukumu galveno atbalsta punktu - Sēlpili Daugavas kreisajā krastā. Karagājienu vadīja Daugavgrīvas abats Teoderihs no Turaidas un prāvests Engelberts un tajā piedalījās Zobenbrāļu ordenis un jaunkristītie līvi un letgaļi no bīskapam pakļautajām zemēm. Pēc vairāku dienu aplenkuma sēļi lūdza mieru, deva ķīlniekus un apsolīja pieņemt kristības sakramentu, nelaist lietuviešus sev tuvumā un visās lietās paklausīt kristiešiem.