Amulas svīta
Amulas svīta (D3aml) ir augšdevona frānas stāva amulas horizonta stratigrāfiskā vienība Latvijā, kas ir izplatīta valsts dienvidrietumos (Polijas-Lietuvas ieplakā). Dienvidrietumos tā iestiepjas Lietuvas teritorijā, kur to faciāli nomaina karbonātiskāka pakrojas svīta. Ar amulas svītu Latvijā nobeidzas frānas stāvs. Amulas svītas nogulumi Latvijā uzguļ uz Bauskas svītas nogulumiem. Robeža starp Amulas un Bauskas svītām izplatības ziemeļu daļā iet pa izskaloto brekčiju un konglomerātu pamatni, kuru sedz mālu un dolomītmerģeļu mija. Izplatības teritorijas dienvidu daļā pāreja starp bauskas un amulas svītām ir pakāpeniska: slāņkopu, kuru veido bauskas svītu noslēdzošie māli, dolomītmerģeļi, dolomīti, un ģipši, nosedz amulas mālu-aleirolītu un mālu-karbonātu slāņkopa. Karotāžas diagrammās amulas svītas apakšējo robežu raksturo šķietamo pretestību augsto vērtību nomaiņa ar zemām, kā arī gamma aktivitātes palielināšanās. Amulas svītas nogulumus valsts dienvidrietumos sedz Elejas svītas slāņkopas (Lietuvā Krojas svīta). Gar ziemeļu un austrumu robežu svītas nogulumus sedz kvartāra iežu sega. Svīta atsedzas Tebras, Alokstes, Ventas, Ēdas, Abavas, Imulas, Amulas, Lielupes upju krastos. Svītas biezums ir 6-28 metri. Nogulumi veidojušies augšfrānas jūras regresijas fāzē. Amulas svītas stratotipa griezums atrodas Amulas upes krasta atsegumā 1 km augšpus Kalnamuižas dzirnavām.