Dāņi
Dāņi (dāņu: danskere) ir Dānijas pamatiedzīvotāji. Dzīvo arī Zviedrijā, Norvēģijā, Vācijā (Šlēzvigā-Holšteinā), ASV, Kanādā un Austrālijā. Pieder Lielās eiropeīdās rases Atlantijas-Baltijas apakšrases tipam. Runā dāņu valodā, kura ietilpst indoeiropiešu saimes ģermāņu apakšgrupā. Ir trīs dialektu grupas: rietumu (Jitlandes (Jitu)), salu (Zēlandes, Fīnas uc.) un austrumu (Bornholma, Dienvidzviedrija). Rakstības pamatā latīņu alfabēts. Domājams, ka dāņu un tiem radniecīgo tautu — zviedru un norvēģu — kopīgie priekšteči bija uz Jitlandes pussalu un Dānijas arhipelāga teritoriju 3. gt. p.m.ē. atnākušie lopkopji un zemkopji. Skandināvu ciltis un galvenokārt dāni, kļuva par dāņu nācijas etnisko pamatu. Dāņu sastāvā iekļāvās daļa frīzu, kuri apdzīvoja Jitlandes DR un R salas un Baltijas slāvi, kuri apdzīvoja daļu Dānijas arhipelāga salu. Senākie dāņu rakstības pieminekļi ir vikingu laika rūnu raksti, kuru sākums meklējams senģermāņu rūnu rakstā. Vikingu laikmetā izveidojās Dānijas valsts, par reliģiju tika pieņemta kristietība. 11.—12. gadsimtā veidojas dāņu tautība un 19. gadsimtā izveidojās dāņu nācija.