Šengenas zona
Šengenas zona (angļu: Schengen Area, franču: Espace Schengen, vācu: Schengen-Raum, itāļu: Spazio Schengen) ir bezvīzu ceļošanas zona Eiropā, kurā dalībvalstis ir atteikušās no iekšējām robežkontrolēm un uzņēmušās kopēju ārējo robežu kontroli. Šī zona ir nosaukta Luksemburgas pilsetas Šengenas vārdā, kur 1985. gadā tika parakstīta Šengenas līgums. Sākotnēji Šengenas zona tika izveidota, lai atvieglotu cilvēku pārvietošanos starp dalībvalstīm un veicinātu saimniecisko un kultūras sadarbību. Pašreizējā Šengenas zona ir izveidota balstoties uz vienošanām un līgumiem starp dažādām Eiropas valstīm. Lai iestātos Šengenas zonā, valstij ir jāizpilda noteikti kritēriji attiecībā uz robežkontroli, drošību un vīzu politiku. 2024. gadā Šengenas zonā ietilpst 25 Eiropas Savienības dalībvalstis — Austrija, Beļģija, Bulgārija, Čehija, Dānija, Horvātija, Igaunija, Grieķija, Francija, Itālija, Latvija, Lietuva, Luksemburga, Malta, Nīderlande, Polija, Portugāle, Rumānija, Slovākija, Slovēnija, Somija, Spānija, Ungārija, Vācija un Zviedrija —, kā arī Islande, Lihtenšteina, Norvēģija un Šveice, kuras nav ES dalībvalstis. Pēdējā valsts, kura kļuvusi par par Šengenas zonas dalībnieci, ir Horvātija, kas pievienojās līgumam 2023. gada 1. janvārī. 2024. gada 31. martā šai zonai daļēji pievienojās Bulgārija un Rumānija, taču to sauszemes robežas joprojām paliek kontrolētas un pārrunas par pilnīgu iekļaušanos turpinās.