Ebreju līgava
Ebreju līgava (nīderlandiešu: Het Joodse bruidje) ir holandiešu gleznotāja Rembranta glezna, tapusi ap 1667. gadu. Glezna savu nosaukumu ieguva 19. gadsimta sākumā, kad mākslas kolekcionārs no Amsterdamas tajā saskatīja tēvu ebreju, kurš savai meitai kāzu dienā dāvina kaklarotu. Šī interpretācija vairs netiek uzskatīta par patiesu un pāra identitāte ir neskaidra. Neskaidrību pastiprina konteksta trūkums, atstājot tikai vispārējo centrālo tēmu, kas attiecas uz mīlestībā vienojušos pāri. Spekulatīvi minējumi par pāra identitāti variējuši no Rembranta dēla Tita un viņa līgavas līdz Amsterdamas dzejniekam Migelam de Barriosam un viņa sievai. Minēti arī vairāki pāri no vecās derības, ieskaitot Ābramu un Sāru vai Boāsu un Ruti. Tomēr ticamākā identifikācija ir Īzāks un Rebeka, kā aprakstīts Radīšanas grāmatā 26:8, šo interpretāciju atbalsta arī mākslinieka zīmējums par šo tēmu. Lai arī tehniskie pierādījumi liecina, ka Rembrants sākotnēji bija paredzējis lielāku un sarežģītāku kompozīciju, viņa paraksts apakšā kreisajā pusē norāda, ka gleznas pašreizējie izmēri būtiski neatšķiras no tiem, kādi bija pabeigšanas brīdī. Saskaņā ar Rembranta biogrāfu Kristoferu Vaitu, pabeigtā kompozīcija ir "viena no lieliskākajām garīgās un fiziskās mīlestības izpausmēm glezniecības vēsturē". Glezna atrodas Amsterdamas Rijksmuseum pastāvīgajā kolekcijā.