Sibīrijas stirna
Sibīrijas stirna (Capreolus pygargus) ir vidēja auguma stirnu ģints (Capreolus) dzīvnieks, kas pieder pārnadžu kārtas (Ruminantia) briežu dzimtai (Cervidae). Tai ir 4 pasugas. Sibīrijas stirna mājo Āzijā, no Urālu kalniem rietumos līdz Klusajam okeānam austrumos. Tā sastopama Korejas pussalā, Sibīrijā, Mongolijā, Kazahstānā, Tjanšana kalnos, Tibetas austrumos un Mandžūrijā Ķīnas ziemeļaustrumos. Ārpus sava dabīgā izplatības areāla 20. gadsimta sākumā tā ir bijusi introducēta Anglijā, bet populācija tika likvidēta 1945. gadā. Vēl nesenā pagātnē Sibīrijas stirna un Eiropas stirna (Capreolus capreolus) tika uzskatītas par vienu sugu, bet mūsdienās tās tiek dalītas atsevišķās sugās. Abu sugu izplatība pārklājas Kaukāza kalnos, Sibīrijas stirnai aizņemot Kaukāza ziemeļu nogāzes, bet Eiropas stirnai kalnu dienvidu pusi. Kaukāza populācija ir neliela un izolēta no pārējām Āzijas populācijām.