Īrisi (glezna)
Īrisi ir viena no nīderlandiešu gleznotāja Vinsenta van Goga vairākām gleznām, kurās attēloti īrisi (skalbes), kā arī viena no trimdā Senremīdeprovansā tapušajām gleznām gadu pirms viņa nāves 1890. gadā. Van Gogs "Īrisus" sāka gleznot nedēļu pēc ierašanās trimdas vietā 1889. gada maijā, strādājot slimnīcas dārzā. Šajā gleznā trūkst spriedzes, kas redzama vēlākajos viņa darbos. Gleznu viņš nodēvēja par "zibensnovedēju manai slimībai", jo viņš uzskatīja, ka var sevi atturēt no apziņas zaudēšanas, turpinot gleznot. Glezna, iespējams, radusies japāņu ukiyo-e koka atspiešanas tehnikas iespaidā, līdzīgi kā citi viņa un citu tā laika mākslinieku darbi. Līdzības parādās stingrajās kontūrās, neierastajos leņķos, ieskaitot pietuvinātus skatus, kā arī plakanu lokālo krāsojumu (modelēts, neņemot vērā gaismas krišanu). Viņš šo gleznu bija nolēmis veidot kā pētījumu. Iespējams, tāpēc nav atrodama neviena šīs gleznas skice, tomēr Teo, Vinsenta brālis bija par to labākās domās un veikli iesniedza to ikgadējai Société des Artistes Indépendants izstādei 1889. gada septembrī līdz ar gleznu "Zvaigžņotā nakts pār Ronu". Vinsentam par izstādi viņš rakstīja: "[Tā] pievērš skatienu no tālienes. Īrisi ir skaists pētījums, kas ir pilns ar gaisu un dzīvi." Glezna ir viens no viņa slavenākajiem darbiem.