Liepkalnes luterāņu baznīca
Liepkalnes (arī Liepkalna un Lindes) evaņģēliski luteriskā baznīca bija Latvijas Evaņģēliski luteriskā baznīcas baznīca, kas atradās mūsdienu Madonas novada Sausnējas pagasta Liepkalnē. Neatkarīga Liepkalnes draudze nodibinājās 1680. gadā un tajā ietilpa apkārtējās teritorijas. Tika uzcelta neliela koka baznīca. Kad 1766. gadā radās Iršu vācu kolonija, baznīcai pievienojās arī vācu zemnieki un amatnieki. Gan latviešu, gan vācu draudzi apkalpoja viens mācītājs, kas svētdienās no rīta noturēja dievkalpojumu latviski, bet pēcpusdienā — vāciski. Liepkalnes mūra baznīca ir celta no 1867. līdz 1868. gadam, tai bija 318 sēdvietas. No 1834. līdz 1880. gadam par Liepkalnes baznīcas mācītāju strādāja mācītāja un dabas pētnieka Frīdriha Erdmana Štolla dēls Heinrihs Vilhelms Štolls, bet vēlāk viņa mazdēls. Draudze beidza pastāvēt 1959. gadā. Baznīcas interjers tika izvazāts, bet ēkā ierīkoja minerālmēslu noliktavu. Baznīcas ēka līdz mūsdienām ir saglabājusies, bet tā ir izpostīta. Pie baznīcas atrodas Valsts nozīmes arheoloģijas piemineklis Liepkalnes baznīcas senkapi.