Krāsu fotogrāfija
Krāsu fotogrāfija ir fotogrāfijas veids, kurā izmanto līdzekļus, ar kuriem var attēlot krāsas un tās tradicionāli iegūst ķīmiskā ceļā fotogrāfijas procesa fāzē. Pretstatā melnbaltā fotogrāfija izmanto tikai vienu spožuma kanālu un izmanto līdzekļus, kuri var attēlot tikai pelēkos toņus. Krāsu fotogrāfijā gaismjutīgas ķimikālijas vai elektroniski sensori ekspozīcijas laikā ieraksta krāsu informāciju. To parasti dara, analizējot krāsu spektru trīs informācijas kanālos, vienā no kuriem dominē sarkanā, otrā zaļā, bet trešajā zilā krāsa, imitējot veidu, kā cilvēka acs uztver krāsu. Ierakstīto informāciju izmanto, lai attēlotu sākotnējās krāsas, sajaucot dažādās attiecībās sarkano, zaļo un zilo gaismu (RGB krāsas, ko izmanto video displejos, digitālajos projektoros un dažos vēsturiskos fotogrāfijas procesos), vai arī izmantojot krāsvielas vai pigmentus, lai noņemtu dažādas sarkanā, zaļā un zilā attiecības, kuras atrodamas baltajā gaismā (CMY krāsas, kuras izmanto drukāšanai uz papīra un caurspīdīgām plēvēm). Monohromi attēli, kuri ir "iekrāsoti", ietonējot izvēlētus reģionus ar roku, mehāniski vai ar datora palīdzību, tiek saukti par "izkrāsotajām fotogrāfijām" un netiek pieskaitīti krāsu fotogrāfijai. Šo fotogrāfiju krāsas nav atkarīgas no patiesajām objektu krāsām un var būt ļoti neprecīzas vai pat brīvi izdomātas. Piemēram, šādā veidā mēdz izkrāsot elektronmikroskopijas attēlus.