Imperators
Imperators (latīņu: imperator — 'pavēlnieks'), sieviešu dzimtē imperatore, ir impērijā valdoša monarha tituls. Imperatora laulātā draudzene ir imperatrise. Vēsturiski ar šo vārdu Senajā Romā apzīmēja ikvienu ar piešķirtu augstāko militāro, tiesu vai administratīvo varu. Kopš Oktaviāna šis statuss tika attiecināts tikai uz impērijas monarhu. Vēlāk attiecināja arī uz citām Eiropas impērijām, kā arī, ērtības labad, uz impēriju valdniekiem ārpus Eiropas. Monarhijā gan imperators, gan karalis ir valsts valdnieki ar visaugstāko varu, bet šī vara katram titulam tomēr var atšķirties, piemēram, impērijā var ietilpt karaļvalstis, un šādā gadījumā imperators pārvalda visu impēriju, kamēr karaļi valda mazākās karalistēs impērijas ietvaros. Kā piemēru šādam gadījumam var minēt Svēto Romas impēriju. Tomēr šāds dalījums starp imperatoru un karali nav viennozīmīgs. Ir daudzi gadījumi, kad lielas karaļvalstis tiek sauktas par impērijām un tās pārvalda karalis vai karaliene, nevis imperators. Kopš 1979. gada pasaulē ir tikai viena valsts, kuras līderis ir ar titulu ‘imperators’, tas ir, Japānas imperators (tenno).