Simts dienu ofensīva
Simts dienu ofensīva ir neformāls kopējs nosaukums Antantes uzbrukuma operācijām Pirmā pasaules kara Rietumu frontē no 1918. gada 18. jūlija līdz 11. novembrim, kas izraisīja Vācijas impērijas militāru un politisku sabrukumu, vainagojoties ar 11. novembra pamiera noslēgšanu. Par Simts dienu sākumu dažreiz uzskata arī veiksmīgo uzbrukuma operāciju, kas sākās 8. augustā. Vācu Pavasara ofensīva Rietumu frontē atsāka kustības karu, kurā Simts dienu ofensīvas nepārtraukto uzbrukumu virkne sagrāva vācu armijas kaujas spējas. Vācu veiksmīgais uzbrukums 1918. gada martā izraisīja krīzi, kuru izdevās atrisināt par sabiedroto virspavēlnieku ieceļot Ferdinandu Fošu, kurš sāka plānot pretuzbrukumu. Foša pirmais mērķis bija atgūt vāciešiem zaudētās teritorijas, veiksmes gadījumā tos 1918. gadā padzenot no Francijas un Beļģijas teritorijas, kas novestu pie galvenā uzbrukuma pašai Vācijas teritorijai 1919. gadā.