Emils Zolā
Emils Eduārs Šarls Antuāns Zolā (franču: Émile Édouard Charles Zola, izrunā: /e.mil e.dwaʁ ʃaʁl ɑ̃.twan zɔ.la/; dzimis 1840. gada 2. aprīlī, miris 1902. gada 29. septembrī) bija franču rakstnieks, dramaturgs, esejists, dzejnieks un literatūrkritiķis. Darbi galvenokārt rakstīti naturālisma literatūras žanrā. Emila Zolā slavenākie darbi ir 20 romānu cikls Les Rougon-Macquart un romāns "Terēze Rakēna" (Thérèse Raquin). 1901. un 1902. gadā nominēts Nobela prēmijai literatūrā, kuru gan neieguva. Emils Zolā bija nozīmīga personība Francijas politiskas liberālajā spārnā, kā arī nepatiesi apsūdzētā un notiesātā armijas virsnieka Alfrēda Dreifusa atbrīvošanā. Rakstnieks nomira no saindēšanās ar oglekļa monoksīdu 1902. gada 29. septembrī, citos avotos minēts, ka nomira 28. septembrī un pat 9. septembrī. Emils Zolā sākotnēji apglabāts Monmartras kapsētā, bet pēc pieciem gadiem viņa mirstīgās atliekas pārvietotas uz Panteonu Parīzē, kur viņš guldīts vienās kapenēs kopā ar Viktoru Igo un Aleksandru Dimā.