Jomsborga
Jomsborga bija vikingu brīvpilsēta Oderas grīvā, Baltijas jūras dienvidrietumu krastā 10. — 11. gadsimtā, kurā patvērumu rada vikingi no visas Baltijas jūras baseina (gan skandināvi, gan slāvi, gan balti un somugri). To dibinājis vai nu dāņu karalis Haralds Zilzobis (910.-985.) vai poļu kņazs Boļeslavs Drosmīgais. Mūsdienās visbiežāk Jomsborgu lokalizē Volinā, Polijā. Par Jomsborgu stāstīts “Sāgā par jomsvikingiem” (Jómsvíkinga saga): Sāga arī vēsta, ka jau visai drīz pēc Palnatoki nāves (ap 990. gadu) jomsvikingu likumu ievērošana sašķobījās: cietoksnī sāka ievest sievietes, vikingi bieži bez atļaujas devās savās gaitās, bija strīdi un slepkavības. 1043. gadā Jomsburgu ieņēma un nopostīja dāņu un norvēģu karalis Magnuss I. Pēc Jomsborgas vikingu iznīcināšanas, pēdējās brīvo vikingu karadraudzes Skandināvijā kā destabilizējošu, tātad traucējošu elementu vai nu “asimilēja” spēkā pieņēmušos konungu un pirmo karaļu karadraudzes, vai tās tika iznīcinātas, vai tie emigrēja aiz jūrām, stājoties franku, sakšu karaļu, Bizantijas imperatora dienestā (vairs neatgriežoties dzimtenē).