Vācijas koloniālā impērija
Vācijas koloniālā impērija pastāvēja no 1884. gada līdz Pirmajam pasaules kara beigām, kad Vācija zaudēja savas kolonijas pēc Versaļas līguma parakstīšanas 1919. gadā. Vācijas koloniālā ekspansija sākās salīdzinoši vēlu, salīdzinot ar citām Eiropas lielvarām, piemēram, Lielbritāniju un Franciju. Vācijas koloniālā pārvalde bija stingri centralizēta un bieži vien brutāla. Kolonijas tika pārvaldītas tieši no Berlīnes, un vietējie iedzīvotāji bieži tika pakļauti smagai ekspluatācijai un represijām. Vācijas kolonizatori veica infrastruktūras attīstību, piemēram, dzelzceļu būvniecību, lai atvieglotu resursu izvešanu, tomēr šo projektu izmaksas bieži vien sedza vietējie iedzīvotāji ar piespiedu darbu un nodokļiem. Vācijas koloniālais mantojums joprojām ir jūtams daudzās bijušajās kolonijās, īpaši attiecībā uz etniskajiem un politiskajiem konfliktiem, kas izcēlās pēc koloniālisma. Vācijas rīcība, piemēram, Herero un Nama genocīds, joprojām ir aktuāla tēma starptautiskajā politikā un attiecībās starp Vāciju un Āfrikas valstīm.