Psihiatrija
Psihiatrija ir medicīnas nozare, kas pēta un ārstē psihiskās veselības traucējumus. Psihiatrijas pārstāvētās garīgās slimības ir saistītas ar dažādiem cilvēku emocionālajiem, uzvedības, kognitīvajiem un uztveres traucējumiem. Terminu psihiatrija 1808. gadā radīja vācu ārsts Johans Kristians Reils. Termins ir cēlies no grieķu valodas un tiešā tulkojumā nozīmē "prāta ārstēšana". Mediķi, kas specializējas psihiatrijā, tiek saukti par psihiatriem. Psihiatriskais vērtējums pārsvarā sākas ar cilvēka garīgās veselības pārbaudi un slimības vēstures sastādīšanu. Var tikt veikti psiholoģiski testi un izmeklējumi var tikt veikti, piemēram, tomogrāfija vai citi neirofiziskie izpētes paņēmieni. Galīgo slēdzienu, vai cilvēkam būtu nepieciešama psihiatrijas palīdzība, veic pēc psihiatriskā vērtējuma atbilstības dažādām diagnostikas rokasgrāmatām. No tām divas nozīmīgākās ir Pasaules Veselības organizācijas izdotais Starptautiskais slimību klasifikators un Amerikas Psihiatru Asociācijas sastādītā Diagnostikas un statistikas rokasgrāmata. Psihiatriskās ārstēšanas metodes var būt dažādas, sākot ar psihoterapiju un psihoaktīvo vielu lietošanas kursu līdz galvas smadzeņu stimulēšanai ar elektrošoka vai magnētisko lauku palīdzību. Sabiedrībā valda aizspriedumi pret personām ar psihiskās veselības traucējumiem, kuri kavē ārstējamo vēršanos pēc palīdzības. Tā rezultātā problēmas tiek ielaistas un saasinās.