Jauninājumu izplatība
Jauninājumu izplatība (angļu: Diffusion of innovations) ir teorija, kas cenšas izskaidrot: kā, kāpēc un ar kādu ātrumu jaunās idejas un tehnoloģijas izplatās dažādās kultūrās. Šo teoriju 1962. gadā popularizēja amerikāņu sociologs Everets Rodžerss, atbalstot paša izdoto grāmatu "Jauninājumu izplatība". Inovatīvā procesa sastāvdaļas ir zinātniskā, tehniskā, vadības, tirgzinības un radošā darbība. Inovatīvais process nebūs pabeigts, ja apstāsies vienā no starpposmiem — rašanās, izplatība, rutinizācija.