Kaliksts II
Kaliksts II (latīņu: Calixtus II, arī Calixt II vai Callistus II, īstajā vārdā grāfs Gvido vai Burgundijas Gi (franču: Guy de Vienne vai Guy de Bourgogne); dzimis ap. 1060. gadu, miris 1124. gada 13. decembrī) bija Romas pāvests no 1119. gada 2. februāra līdz 1124. gada 13. decembrim. Burgundijas grāfa, Vilhelma Lielā dēls, Luija VI tuvs radinieks. Vīnes arhibīskaps (1088) un pāvesta legāts Francijā (1106). Palīdzot normaņu feodāļiem, aplenca Sutrī pilsētu, kur atradās antipāvests Gregors VIII (jau pirms Kaliksta II, viņu iecēla imperators Heinrihs V) un piespieda iedzīvotājus izdot pretinieku, kuru nekavējoties ieslodzīja cietumā. Svarīgākais, ko paveica Kaliksts II, bija Vormsas konkordāta noslēgšana ar Heinrihu V, kas ļāva izbeigt piecdesmit gadus ilgušos strīdus par investitūru. 1123. gadā Laterānas Pirmais koncils svinīgi apstiprināja konkordātu. Pāvests izdeva rīkojumu, ka katrs, kurš solījis doties krusta karagājienā pret neticīgajiem un to nav izdarījis, ir sodāms ar izraidīšanu no baznīcas uz gadu. Saglabājušās ir dažas Kaliksta II vēstules un svēto apraksti.