Starptautiskais produkta numurs
Starptautiskais produkta numurs (pazīstams arī kā Eiropas produkta numurs jeb EAN) ir standarts, kas apraksta svītrkodu simboloģiju un numerācijas sistēmu, ko izmanto globālajā tirdzniecībā, konkrēta ražotāja konkrēta mazumtirdzniecības produkta veida identificēšanai konkrētā iepakojuma konfigurācijā. Standarts ir iekļauts GS1 organizācijas Globālā tirdzniecības vienību numura standartā; tos pašus numurus var saukt par GTVN, un tos var kodēt citās svītrkodu simboloģijās, ko definē GS1. EAN svītrkodi tiek izmantotas visā pasaulē lookup mazumtirdzniecības tirdzniecības vietā, bet var izmantot arī kā ciparus citiem mērķiem, piemēram, vairumtirdzniecības pasūtīšanā vai uzskaiti. Šie svītrkodi apzīmē tikai ciparus 0–9, atšķirībā no dažām citām svītru kodu simboloģijām, kas var attēlot papildu rakstzīmes. Visbiežāk izmantotais EAN standarts ir trīspadsmit ciparu EAN- 13, kas ir Džordža Laurera (George J. Laurer) 1970. gadā izstrādātā sākotnējā 12 ciparu universālā produktu koda (UPC-A) standarta papildinājums. EAN-13 numurs ietver 3 ciparu GS1 prefiksu (kas norāda reģistrācijas valsti vai īpašu produkta veidu). Prefikss ar pirmo ciparu "0" norāda, ka seko 12 ciparu UPC-A kods. Prefikss ar pirmajiem diviem cipariem "45" vai "49" norāda, ka seko Japānas Produktu Numurs (JAN). Retāk izmantotais 8 ciparu EAN-8 svītrkods tika ieviests lietošanai mazos iepakojumos, kur EAN-13 būtu pārāk liels. 2 ciparu EAN-2 un 5 ciparu EAN-5 ir papildu svītrkodi, kas izvietoti EAN-13 vai UPC labajā pusē. Tos parasti izmanto periodisko izdevumu, piemēram, žurnālu vai grāmatu marķēšanai, lai norādītu kārtējā gada izdevuma numuru, un uz svērtiem produktiem, piemēram, pārtikas produktiem ražotāja ieteikto mazumtirdzniecības cenu .