Ptolemajs I Soters
Ptolemajs I Soters (grieķu: Πτολεμαῖος Σωτήρ; dzimis ap 367. p.m.ē., miris 283. p.m.ē.) bija viens no Maķedonijas Aleksandra karavadoņiem, Ēģiptes valdnieks (no 305. p.m.ē. — faraons), Ptolemaju valsts un Ptolemaju dinastijas dibinātājs. Ptolemajs bija viens no Maķedonijas Aleksandra tuvākajiem karavadoņiem. Piedalījās Aleksandra iekarošanas karagājienos, izceldamies Afganistānā un Indijā. Pēc Aleksandra nāves 323. gadā p.m.ē. kļuva par Ēģiptes satrapu, formāli Filipa III un Aleksandra IV vadībā, bet faktiski realizēja neatkarīgu politiku. Karoja pret Perdiku, aktīvi piedalījās Diadohu karos. Ptolemajs I bija museona un Aleksandrijas bibliotēkas dibinātājs. Atbalstīja zinātni, citu zinātnieku starpā atbalstīja Eiklīdu. Ieviesa Ēģiptē Serapisa kultu. 289. gadā p.m.ē. par līdzvaldnieku iecēla dēlu Ptolemaju II Filadelfu, kurš pēc Ptolemaja I nāves mantoja troni.