B-17 Flying Fortress
B-17 Flying Fortress bija pirmais amerikāņu sērijveida smagais četru dzinēju bumbvedējs. Lidmašīnu sāka konstruēt 1934. gadā kā daļu no konkursa izveidot piekrastes bumbvedēju, kas darbojas pret kuģiem. Gadu vēlāk tika izveidots Model 299 prototips, kura pirmais lidojums notika tā paša gada 28. jūlijā. Boeing rūpnīcas izstrādāja un ražoja B-17 lidojošo cietoksni ASV gaisa spēkiem tieši 12 mēnešus vēlāk. Kopumā rūpnīcās tika ražots 6981 dažādu modifikāciju bumbvedējs B-17 (no eksperimentālā modeļa 299 līdz B-17G). Douglas un Lockheed rūpnīcās saskaņā ar licenci tika uzbūvēti vēl 5745 B-17F un B-17G modifikāciju lidmašīnas. Kopā tika uzbūvētas 12 731 lidmašīnas. B-17 sāka izmantot Klusā okeāna karā, kur tas veica reidus pret Japānas kuģiem un lidlaukiem. Taču to galvenokārt izmantoja USAAF dienas laikā sabiedroto stratēģiskās bombardēšanas kampaņā pār Eiropu, papildinot RAF Bumbvedēju pavēlniecības nakts bumbvedējus, uzbrūkot Vācijas rūpnieciskajiem, militārajiem un civilajiem mērķiem. No aptuveni 1,5 miljoniem tonnu bumbu, ko sabiedroto lidmašīnas nometa uz nacistisko Vāciju un tās okupētajām teritorijām, vairāk nekā 640 000 tonnu (42,6 %) tika nomestas no B-17 lidmašīnām. 2022. gada novembrī četras lidmašīnas joprojām ir lidojumam derīgas, neviena gan no tām nav lidojusi kaujā. Desmitiem citu ir glabāšanā vai statiskā izrādītas muzejos, no kuriem vecākais ir The Swoose, B-17D, kas tika izmantota kaujā Klusajā okeānā pirmajā dienā, kad ASV iesaistījās Otrajā pasaules karā.