Petrejas Arābija
Petrejas Arābija (latīņu: Provincia Arabia‎, sengrieķu: Ἐπαρχία Πετραίας Ἀραβίας) bija Senās Romas province Vidusjūras dienvidaustrumos, mūsdienu Izraēlas, Jordānijas, Ēģiptes un Saūda Arābijas teritorijā. Tā pastāvēja no 106. līdz 630. gadiem bijušās Nabatejas valsts teritorijā. 117. gadā Petrejas Arābijas province ziemeļrietumos robežojās ar Jūdeju, ziemeļos ar Sīriju, austrumos ar Arābiju (Tuksnešu Arābija, Auglīgā Arābija) bet rietumos ar Ēģipti. Ziemeļrietumos to apskaloja Vidusjūra, bet dienvidos Sarkanā jūra. Petrejas Arābija jeb Petreja, saukta arī par Arābijas provinci, ko anektēja imperators Trajāns, tika iekarota līdzīgi citām Romas impērijas austrumu pierobežu provincēm. Taču, atšķirībā no Armēnijas, Mezopotāmijas un Asīrijas, tā tika noturēta ilgi pēc Trajāna valdīšanas laika, bet tās tuksnešu robeža tika saukta par Arābijas limesu. Šeit ap 204. gadu bija dzimis imperators Filips. Kā pierobežas province, tā iekļāva sevī arī tuksnesi, kuru apdzīvoja arābu ciltis, un kurš robežojās ar Partas iekšējiem rajoniem. Kaut arī kopumā šī province tika pakļauta partiešu un palmīriešu uzbrukumiem un laupīšanām, tomēr tur nenotika pastāvīgi iebrukumi, ar kuriem saskārās citi reģioni uz Romas impērijas robežas, kā Ģermānija vai Ziemeļāfrika, kā arī nebija jāsaskaras ar iesakņojušās kultūras klātbūtni, kāda bija citās hellenizētākajās austrumu provincēs.