Zālamana salas
Šis raksts ir par arhipelāgu. Par valsti skatīt rakstu Zālamana Salas. Zālamana salas ir vulkāniskas izcelsmes arhipelāgs Melanēzijā, rietumos no Jaungvinejas salas un Bismarka arhipelāga. Dienvidos to apskalo Zālamana jūra, ziemeļos — Klusais okeāns. Arhipelāga divas ziemeļu salas — Bugenvila sala un Buka ietilpst Papua-Jaungvinejas valstī, veidojot tur Bugenvilas autonomo reģionu, bet pārējās salas veido Zālamana Salu valsts pamatteritoriju. Tiek uzskatīts, ka pirmie iedzīvotāji salās ieradušies pirms aptuveni 30 000 gadu no Jaunīrijas salas. Pirmais no eiropiešiem salas 1568. gadā atklāja spānis Alvaro de Mendaņa de Neira, kurš, cerot atrast kalnainajās salās zeltu, nosauca tās jūdu ķēniņa Zālamana vārdā. 1899. gadā salas tika sadalītas starp Vācijas Vācu Jaungvinejas koloniju un britu protektorātu.