Lizergīnskābes dietilamīds
Lizergīnskābes dietilamīds jeb LSD ((6aR,9R)-N, N-dietil-7-metil- 4,6,6a,7,8,9-heksahidroindolo- [4,3-fg]hinolīn-9-karboksamīds) ir psihoaktīva viela, kas pazīstama kā psihedēlisks halucinogēns un enteogēns. Tas ir ergolīnu grupas alkaloīds. LSD iedarbojas uz cilvēku, radot spēcīgus emocionālus pārdzīvojumus un domāšanas izmaiņas, kā arī vīzijas un vizualizācijas, sinestēziju, telpas un laika uztveres izmaiņas un garīgu pieredzi. Ir iespējamas tādas negatīvas psiholoģiskas reakcijas kā paranoja un panika, kā arī vispārīga apgrūtināta spēja uztvert apkārtējo vidi. Viela organismam parasti lietotajās devās ir relatīvi netoksiska, tā nerada atkarību. Minētās īpašības to padara par vienu no iecienītākajām psihotropajām vielām. LSD 1938. gadā sintezēja Alberts Hofmanis, bet 1947. gadā farmācijas kompānija Sandoz Laboratories pirmoreiz to izlaida tirdzniecībā ar nosaukumu Delysid kā zāles pret dažādām psihiatriskām diagnozēm. LSD bija nozīmīga loma 1960. gadu jaunatnes kontrkultūrā. Kad LSD pastiprināti sāka lietot ārpus medicīniskās vides, to 1960. gadu beigās aizliedza. Mūsdienās viela ir nelegāla un gandrīz visā pasaulē kriminalizēta. Abreviatūra LSD ir cēlusies no vācu valodas (Lyserg-Säure-Diäthylamid).