Džons Gretons
Džons Gretons (angļu: John Gretton; dzimis 1867. gada 1. septembrī, miris 1947. gada 2. jūnijā) bija britu uzņēmējs, virsnieks, politiķis un burātājs. Divu olimpisko zelta medaļu ieguvējs 1900. gada vasaras olimpiskajās spēlēs. Gretons 1900. gada Parīzes olimpiskajās spēlēs startēja burāšanas disciplīnās. Open klasē viņš izcīnīja zelta medaļu, bet 0,5 līdz 1 tonnu laivu klases pirmajā braucienā ieguva zelta medaļu, bet otrajā braucienā — 4. vietu. Gretons bija brīvprātīgais virsnieks 2. brīvprātīgo bataljonā (Velsas prinča) Ziemeļstafordšīras pulkā un dienēja kā pulkvežleitnants un pulkvedis, kad tas kļuva par 6. bataljonu, Ziemeļstafordšīras pulka teritoriālajā armijā no 1907. gada. Sākoties Pirmajam pasaules karam viņš tika apstiprināts par pagaidu pulkvedi, 6. bataljona komandieri. 1920. gadā Kara birojs iecēla Gretonu par rezerves virsnieku, pulkvežleitnantu līdz demobilizācijai 1922. gadā. 1895. gadā viņš tika ievēlēts parlamenta apakšpalātā par Derbišīras Dienvidu parlamenta deputātu (MP), kurā viņš ieņēma vietu līdz 1906. gadam. Pēc tam viņš pārstāvēja Ratlendu no 1907. līdz 1918. gadam un Bērtonu no 1918. līdz 1943. gadam, kad tika iecelts par Dienvidu Derbišīras virsnieku. 1919. gadā viņam piešķīra Svētā Džona ordeni un 1926. gadā tika uzņemts Lielbritānijas privātajā padomē. Gretons ar runu izraisīja Karltona kluba sacelšanos, kas 1922. gadā sagrāva Loida Džordža koalīcijas kabinetu Lielbritānijas parlamentā. 1929. gadā viņš piespieda Lielbritānijas valdību izpildīt solījumu par kompensāciju īru lojālistiem. 1940. gadā lords Gretons ar runu izraisīja Nevila Čemberlena valdības krišanu un tās aizstāšanu ar koalīciju. Prese viņu identificēja kā "vecu toriju".