Čans Kaiši
Čans Kaiši (ķīniešu: 蔣介石 / 蔣中正, piņjiņs: Jiǎng Jièshí / Jiǎng Zhōngzhèng; dzimis 1887. gada 31. oktobrī, miris 1975. gada 5. aprīlī) bija ķīniešu valsts darbinieks, Ķīnas Republikas politiskais un militārais līderis 20. gadsimtā. Viņš bija ietekmīgs Gomiņdan partijas biedrs. 1925. gadā kļuva par tās vadītāju pēc Suņa Džunšaņa nāves. Čans Kaiši bija Ķīnas Republikas vadonis Otrajā Ķīnas—Japānas karā. Atšķirībā no Suņa Džunšaņa Čans Kaiši bija sociāli konservatīvs. Pirmoreiz par Ķīnas Republikas līderi viņš kļuva 1928. gadā, amatā būdams trīs gadus. Otrreiz par valsts vadītāju kļuva 1943. gadā un pildīja amata pienākumus līdz pat savai nāvei 1975. gadā, vadīja valsti arī pēc tam, kad Mao Dzeduna vadītās Komunistiskās partijas spēki izspieda Ķīnas Republiku uz Taivānas salu. Pēc Čana Kaiši nāves par Ķīnas Republikas (Taivānas) prezidentu kļuva Jaņs Dzjagaņs, vēlāk viņa dēls Dzjans Činkuo. Čans Kaiši žurnāla Time vērtējumā tika atzīts par 1937. gada "Gada cilvēku".