IV Vispārējie latviešu Dziesmu un Mūzikas svētki
IV Vispārīgie latviešu Dziesmu un Mūzikas svētki notika 1895. gada 15.—18. jūnijā (27.—30. jūnijā pēc jaunā stila) Jelgavā. Tie ir vienīgie Vispārējie latviešu Dziesmu svētki, kas notikuši ārpus Rīgas. Tos rīkoja Jelgavas Latviešu biedrība, rīcības komitejas priekšgalā atradās advokāts Jānis Čakste. Par virsdiriģentiem bija uzaicināti Andrejs Jurjāns, Jānis Kade un Ernests Vīgners, bet par goda diriģentiem Jānis Bētiņš un Indriķis Zīle. Tikai divas nedēļas pirms svētku sākuma Kurzemes gubernators Dmitrijs Sverbejevs (Свербеев) piepeši atsauca Krievijas Impērijas iekšlietu ministrijas izdoto atļauju, motivējot rīcību ar dažiem holēras gadījumiem Ilūkstes apriņķī. Jānis Čakste nekavējoties devās uz Pēterpili, kur ar Visendorfa starpniecību pārliecināja iekšlietu ministru, ka svētki vairs nav atceļami, un dabūja jaunu atļauju, ar ko gubernatora Sverbejeva atsaukums bija anulēts. Tā kā svētkos bez dziedātājiem, kuru bija pieteicies 5208 cilvēku (vēlāk gan viņu skaits samazinājās zem 3000), ņēma dalību ap 200 lauku mūziķu (14 stīgu un 8 pūtēju orķestru) tos nosauca par latviešu dziesmu un mūzikas svētkiem. Svētku himnas sacerēšanai bija izsludināta sacensība un godalgu ieguva A. Jurjāns ar savu dziesmu "Līgojat, līgsmojat", ar apakštitulu "Kurzemes simtgadu gaviļu svētku dziesma". Visos trīs koncertos kopā bija ap 45 000 klausītāju.