Rietumu šelfa ledājs
Rietumu šelfa ledājs (vācu: West-Schelfeis) ir devītais lielākais šelfa ledājs Antarktīdas piekrastē. Aizņem ap 290 km garu piekrastes apgabalu Vilhelma II krasta rietumos un gandrīz visu Leopolda un Astridas krasta piekrasti starp Posadovska un Berjera līčiem. Tā platība ir ap 16 400 km² un tas iestiepjas jūrā par 150 km rietumu un 80 km austrumu daļā. Augstums virs jūras līmeņa no 70 līdz 100 m. Ledājs iekļauj vairākas salas, lielākās no kurām ir Mihailova, Zavadovska un Ļeskova salas. Ledājs barojas no vairākiem glečeriem, lielākais no kuriem ir Filipi glečers austrumdaļā. Ledāju atklāja vācu polārpētnieka Ēriha fon Drigalska ekspedīcija (1901-1903) un nosauca pēc debesspuses, kuras virzienā ledājs tika ieraudzīts. Sīkāku ledāja izpēti veica PSRS antarktiskās ekspedīcijas 1957.-1960. gados. Zavadovska salā 1960. gadā darbojās īslaicīga polārstacija Družba.