1952. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieku uzskaitījums
Šajā uzskaitījumā apkopoti 1952. gada ziemas olimpisko spēļu medaļnieki. Šīs bija VI ziemas olimpiskās spēles, kas notika Norvēģijas galvaspilsētā Oslo 1952. gadā no 14. līdz 25. februārim. Šīs bija pirmās ziemas olimpiskās spēles, kas notiek kādas valsts galvaspilsētā, tāpat šīs bija pirmās ziemas olimpiskās spēlēs, kas norisinās Skandināvijas valstī. Oslo olimpiskajās spēlēs piedalījās 694 sportisti no 30 Nacionālajām Olimpiskajām komitejām (NOK). Medaļas tika sadalītas 22 disciplīnās, 8 sporta veidos. Šajās olimpiskajās spēlēs debitēja Portugāles un Jaunzēlandes sportisti. Salīdzinot ar iepriekšējām olimpiskajām spēlēm 1948. gadā Santmoricā olimpisko spēļu programma tika papildināta ar distanču slēpošanu sievietēm un izmaiņām kalnu slēpošanas disciplīnās, kur kombinācijas tika nomainītas ar milzu slalomu. Šajās olimpiskajās spēlēs kā demonstrācijas sporta veids tika aizvadīts bendijs. Olimpiskajās spēlēs piedalījās gan vīrieši, gan sievietes. Šajās spēlēs sievietes varēja piedalīties kalnu slēpošanas un daiļslidošanas disciplīnās. Spēles pirmo reizi oficiāli atklāja sieviete — Norvēģijas princese Renhinda. Kopumā šajās olimpiskajās spēlēs medaļas izcīnīja 115 sportisti. Visvairāk medaļas izcīnīja mājinieki — Norvēģijas sportisti —, kopā 16 medaļas, no tām 7 medaļas bija zelta. ASV (11 medaļas, no tām 4 zelta) un Somijas (9 medaļas, no tām 3 zelta), attiecīgi ieņēma otro un trešo vietu medaļu kopskaitā. 13 valstu sportisti no klātesošajām 30 NOK ieguva vismaz vienu olimpisko medaļu, un astoņu valstu sportisti vismaz vienu zelta medaļu. Šajās olimpiskajās spēlēs tika atļauts piedalīties arī Vācijas sportistiem. Iepriekšējās 1948. gada Olimpiskajās spēlēs viņiem tas bija liegts saistībā ar Otro pasaules karu. Kara rezultātā, Vācija tika sadalīta divās atsevišķās valstīs — Vācijas Demokrātiskajā Republikā un Vācijas Federatīvajā Republikā. Šajās spēlēs piedalījās tikai Vācijas Federatīvās republikas sportisti, kas izcīnīja medaļas bobsleja divnieku un četrinieku disciplīnās, izmantojot Starptautiskās bobsleja savienības neizstrādātos noteikumus, kas noteica svara ierobežojumus bobsleja komandām. ASV daiļslidotājs Diks Batons aizstāvēja olimpisko titulu, kuru ieguva iepriekšējās olimpiskajās spēlēs daiļslidošanas vīriešu disciplīnā, un kļuva par pirmo slidotāju, kurš vienprātīgi ieguva tiesnešu augsto vērtējumu katrā no daiļslidošanas kārtām. Somijas sportiste Lidija Videmana ieguva pirmo zelta medaļu distanču slēpošanā sieviešu starpā, arī pārējās medaļas (sudrabu un bronzu) izcīnīja Somijas sportistes. Hjalmārs Andersens no Norvēģijas bija šo olimpisko spēļu veiksmīgākais sportists, izcīnot trīs zelta medaļas ātrslidošanā. Divās no trim ātrslidošanas disciplīnām, kurās viņš uzvarēja — 5000 m un 10 000 m — uzstādīja jaunus Olimpiskos rekordus, uzvarot ar vislielāko pārsvaru šajā sporta veidā Olimpisko spēlu vēsturē: 11 sekundes 5000 metru disciplīnā un grandrīz 25 sekundes 10 000 m disciplīnā. Vācijas sportiste Mirla Bušnere arī izcīnīja trīs olimpiskās medaļas — vienu subraba un divas bronzas medaļas — kalnu slēpošanas disciplīnās. Pavisam 18 sportisti šajās spēlēs ieguva vairāk nekā vienu olimpisko medaļu. Tomēr tikai četri sportisti ieguva vairāk nekā vienu zelta medaļu: Hjalmārs Andersens, Andrea Mīda Lorensa no ASV; un Lorencs Nīberls un Andreass Ostlers no Vācijas.