Makrofīti
Makrofīti jeb augstākie ūdensaugi ir vaskulārie augi, sporaugi, makroskopiskās aļģes un ūdens sūnaugi, kas pilnīgi vai daļēji piemērojušies dzīvei ūdenī un saskatāmi ar neapbruņotu aci. Makrofītus pēc augšanas vietas iedala divās grupās: makrofīti, kas sakņojas gruntī; brīvi peldošie makrofīti. Makrofītiem, kas sakņojas gruntī, ir trīs apakšgrupas: virsūdens makrofīti; peldlapu makrofīti; iegrimušie makrofīti. Virsūdens makrofīti, piemēram, smaržīgā kalme (Acorus calamus) un upmalas veronika (Veronica anagallis – aquatica), ir sastopami ūdens piesātinātos vai ar ūdeni klātos substrātos līdz 1,5 m dziļumam. Reproduktīvās daļas ir virs ūdens. Peldlapu makrofīti, piemēram, dzeltenā lēpe (Nuphar lutea) un peldošā glīvene (Potamogeton natans), ir sastopami ūdenī no 0,5 līdz 3 m dziļumam. Reproduktīvās daļas ir peldošas vai virsūdens. Iegrimušajiem makrofītiem, piemēram, Kanādas elodeja (Elodea canadensis) un zaļaļģes (Cladophora sp.), vaskulārās augu daļas var attīstīties līdz 10 m dziļumam. Reproduktīvās daļas ir gan virsūdens, gan arī peldošas vai iegrimušas. Augu sastopamības limitējošais faktors ir ūdens caurredzamība. Brīvi peldošie makrofīti, piemēram, mazais ūdenszieds (Lemna minor) un peldošais ezerrieksts (Trapa natans) nav saistīti ar substrātu, bet peld pa ūdens virsmu vai arī zem tās. Reproduktīvie orgāni parasti atrodas zem ūdens.