1667. gada Šamahi zemestrīce
1667. gada Šamahi zemestrīce bija aptuveni 6,9 magnitūdas spēcīga zemestrīce, kuras epicentrs atradās netālu no Šamahi pilsētas toreizējā Sefevīdu valstī (mūsdienās Azerbaidžānā). Tā bija viena no spēcīgākajām zemestrīcēm Šamahi pilsētas vēsturē. Upuru skaits 19. un 20. gadsimta pētnieku aplēsēs tika vērtēts uz aptuveni 80 000, viņi vēsta arī par pilnīgu pilsētas māju iznīcināšanu un kalnu izskata izmaiņām, kā arī par plaisām zemes virsmā, kuru dēļ karavānām nācies mainīt savus maršrutus. Šie ziņojumi ir balstīti uz ierakstiem holandiešu ceļotāja Jana Stroisa dienasgrāmatā, kurš ap šo laiku apmeklēja nelaimes skarto reģionu. Pēc Merkalli postījumu novērtēšanas skalas, postījumi epicentra apkaimē sasniedza 10 balles no 12, t.i. ekstremālo līmeni. Pilsētu, kas atrodas seismiski ļoti nelabvēlīgā vietā, nopostīja gan šī, gan vēlāk daudzas citas vēsturē sekojošās zemestrīces, starp kurām izcēlās 1859. un 1902. gada zemestrīces, taču tā vienmēr tika uzcelta no jauna. Jau 1669. un 1671. gadā sekoja jaunas gandrīz tikpat postošas zemestrīces ar 8—9 ballēm pēc Merkalli skalas. Daži avoti apgalvo, ka šī zemestrīce notikusi 17. decembrī vai kā divas dažādas zemestrīces šajā dienā (ar koordinātām 40,6 N, 48,6 E 12 km dziļumā ar magnitūdu 6,9, t.i., konkrēti šo zemestrīci, un koordinātām 41,7 N, 47,3E 30 km dziļumā ar magnitūdu 6,5).