Širmahera oāze
Širmahera oāze (vācu: Schirmacher-Oase, norvēģu: Vassfjellet) ir polārā oāze Austrumantarktīdā Princeses Astridas krastā. Izvietojusies Nivlisena šelfa ledāja dienvidu daļā 85 km no Lazareva jūras piekrastes. Oāzes garums ir 19 km, platums — līdz 4,5 km, platība — 34 km². Sastāv no noapaļotu pakalnu virknes, starp kuriem vairāki ezeri. Augstākais punkts ir 228 m augstais Rebristajas kalns. Oāzes ziemeļu piekrastē vairāki epišelfi (ar okeānu zem šelfa ledāja savienoti) saldūdens ezeri. Rietumu daļā atrodas Dakšingangotri glečers, kam 2005. gadā piešķirts speciāli aizsargājama areāla statuss. Širmahera oāzē ir pēc Antarktīdas mērogiem maigs klimats. Gada vidējā temperatūra ir −10,4 °C, vidējais vēja ātrums — 9,7 m/s, vidējais nokrišņu daudzums — 264,5 mm. Augu valsts oāzē pārstāvēta ar dažām sūnu un ķērpju sugām. Dzīvnieku valsts pārstāvēta ar Antarktikas vētrasputniem, brūnajām klijkaijām un nereti ieklīstošiem Adelijas pingvīniem. Oāzi 1939. gada 3. februārī atklāja Vācijas antarktiskās ekspedīcijas lidotājs Rihardheinrihs Širmahers (Richardheinrich Schirmacher), kura vārdā oāze nosaukta. Kopš 1961. gada oāzē darbojas PSRS (vēlāk Krievijas) polārstacija Novolazarevska. No 1976. līdz 1993. gadam darbojās VDR stacija Georgforstere. Kopš 1988. gada — Indijas stacija Maitri.