Fenibuts
Fenibuts (γ-amino-β-fenilsviestskābe, (±)-4-amino-3-fenilbutānskābe; komerciālais nosaukums: Noofen) ir centrālās nervu sistēmas depresants ar anksiolītisku efektu, stresu mazinošu un miegu uzlabojošu iedarbību. Fenibutu mēdz pieskaitīt pie nootropo līdzekļu grupas, jo tas neietekmē prāta spējas, atšķirībā no citiem nomierinošajiem līdzekļiem. Krievijā, Ukrainā un Latvijā fenibutu izplata kā zāles. Citās valstīs to pārdod kā uztura bagātinātāju. Fenibuta blakusparādības citu starpā ietver sedāciju, miegainību, sliktu dūšu, aizkaitināmību, uzbudinājumu, reiboni un galvassāpes. Fenibuta pārdozēšana var izraisīt izteiktu centrālās nervu sistēmas depresiju, tostarp bezsamaņu. Zāles ir strukturāli saistītas ar neirotransmiteru γ-aminosviestskābi (GABA), un tāpēc tās ir GABA analogi. Tiek uzskatīts, ka fenibuts darbojas kā GABA-B receptoru agonists, līdzīgi kā baklofēns un γ-hidroksibutirāts (GHB). Tomēr zemā koncentrācijā fenibuts nedaudz palielina dopamīna koncentrāciju smadzenēs, nodrošinot stimulējošu iedarbību papildus anksiolīzei. Turpmākie pētījumi atklāja, ka tas ir arī spēcīgs α2δ apakšvienību saturošu no sprieguma atkarīgu kalcija kanālu (VDCC) bloķētājs, līdzīgi kā gabapentinoīdi, piemēram, gabapentīns un pregabalīns. Fenibutu sintezēja 1964. gadā Ļeņingradā. Vēlāk tas tika iekļauts arī krievu kosmonautu medicīnas komplektos, jo, atšķirībā no tipiskajiem trankvilizatoriem, tam nav iemidzinošas iedarbības, kas varētu būt bīstama kosmonautiem.