Dakšingangotri glečers
Dakšingangotri glečers (angļu: Dakshin Gangotri Glacier) ir neliela no kontinentālā ledus vairoga noplūduša šļūdoņa mēle Širmahera oāzē Antarktīdā. Ledāju 1982./1983. gada sezonā identificēja Indijas antarktiskā ekspedīcija un nosauca par godu Gangotri ledājam Himalajos (dakshin sanskritā nozīmē ‘dienvidu’), no kā sākas Gangas upe. Kopš 1983. gada tiek veikta ledāja fluktuāciju regulāra novērošana. 2005. gadā Dakšingangotri glečers kopā ar teritoriju 4,53 km² platībā ziemeļos no tā līdz Nivlisena šelfa ledājam tika noteikta par speciāli aizsargātu areālu Nr. 163. Dakšingangotri glečers atrodas 5,7 km uz rietumiem no Maitri polārstacijas. Pats glečers ir zilā ledus masīvs, kas oāzes dienvidu pusē nolaižas no 180 m augstuma līdz 10 m augstumam pie "snuķa" frontes. Izvagots ar daudzām ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā orientētām krevasēm un plaisām. Pretī glečera snuķim atrodas Širmahera oāzes šaurākā vieta — līdz šelfa ledājam ir tikai 700 m un lielāko daļu šauruma aizņem glaciālais Sbrosovojes ezers. No ledāja līdz ezeram ir ap 50 m. Glacioloģiskie novērojumi fiksējuši vidējo ledāja atkāpšanās ātrumu 0,7 m/gadā. Atkāpšanās ātrums variējas no 48,7 cm 1997. gadā līdz 74,9 cm 1998. gadā. Kopējā ledāja atkāpšanās 10 gadu laikā (1996–2006) ir 17,21 m.