Mirusi valoda
Mirusi valoda ir tāda valoda, kuru vairs neviens cilvēks neprot dzimtās valodas līmenī. Parasti tas notiek, valodai iznīkstot, kad tā pilnībā tiek aizvietota ar kādu citu valodu, piemēram, koptu valoda tika aizvietota ar arābu valodu, un daudzas Amerikas pamatiedzīvotāju valodas tika aizvietotas ar angļu, franču, spāņu vai portugāļu valodu. Valoda izmirst arī tādos gadījumos, kad valodai strauji attīstoties vai asimilējoties tā attīstās par atvasinātu valodu vai pat valodu saimi. Piemēram, šobrīd mirusī latīņu valoda ir pirmvaloda mūsdienu romāņu valodu saimei; sanskrits ir mūsdienu Indijas valodu priekštecis, bet senslāvu valoda — mūsdienu dienvidslāvu valodu priekštece. Dažkārt mirušo valodu turpina lietot kā zinātnes, likumdošanas vai liturģisko valodu. Sanskritu, latīņu valodu, baznīcslāvu valodu, avestu, geezu, koptu un citas mirušās valodas mūsdienās turpina lietot kā svētās valodas. Dažos gadījumos mirušās valodas izdodas atdzīvināt. Viens no retajiem veiksmīgajiem piemēriem ir ivrits, kurš ilgus gadsimtus tika lietots tikai kā rituāla liturģiskā valoda, bet 19. gadsimtā tika veiksmīgi atdzīvināta, un šobrīd to ikdienā lieto apmēram 7 miljoni cilvēku.