Sinerģētika
Sinerģētika (grieķu: sin — kopīgs, ergos — darbība) ir zinātnisku pētījumu starpnozaru virziens, kura uzdevums ir dabas parādību un procesu izpēte, pamatojoties uz sistēmu (kuras sastāv no apakšsistēmām) pašorganizēšanās principiem. Sinerģētika ir zinātne, kas nodarbojas visdažādāko struktūru pašorganizēšanos un rašanos, atbalsta, noturības un sabrukšanas procesu izpēti. Sinerģētika sākotnēji veidojās kā starpnozaru pieeja, tā kā principi, pārvaldnieki ar starpnozaru procesiem, ir vieni un tie paši neatkarīgi no sistēmas dabas. Sinerģētikas pamatjēdziens ir struktūras definēšana kā stāvokļa, daudzelementu vai daudzfaktoru vides uzvedības, kura rodas rezultātā, kas nedemonstrē termodinamiska tipa centienus uz vidējošanu. Atsevišķos gadījumos struktūru izglītība ir viļņu raksturam un dažreiz to saista ar automātiski radītiem procesiem (pēc analoģijas ar pašsvārstībām).