Zīverts
Šis raksts ir par starojuma mērvienību. Par citām jēdziena Zīverts nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu. Zīverts (saīsinājums Sv) ir jonizējošā starojuma efektīvās un ekvivalentās dozas SI sistēmas mērvienība. Zīverta dimensija pamatmērvienībās ir J/kg = m2·s−2. Šī mērvienība tiek izmantota no 1979. gada. Mērvienība nosaukta zviedru zinātnieka Rolfa Zīverta vārdā. Zīvertam ir tāda pati dimensija kā absorbētās dozas mērvienībai — grejam, taču tas nenozīmē, ka efektīvā starojuma doza ir vienāda ar absorbēto dozu. Nosakot efektīvo dozu zīvertos, tiek ņemta vērā attiecīgā starojuma veida bioloģiskā iedarbība. Tādējādi efektīvā doza vienāda ar absorbēto dozu, kas pareizināta ar īpašu koeficientu, kas atkarīgs no jonizējošā starojuma veida un raksturo tās bioloģiskās iedarbības efektivitāti. Piemēram, gamma starojumam šis koeficients ir 1 (gamma stariem zīverts vienāds ar greju), bet alfa starojumam tas ir 20, jo alfa daļiņas ļoti intensīvi iedarbojas uz dzīviem audiem. Apstarojot 1 kg vielas ar jonizējošo starojumu, kura ekvivalentā doza ir 1 Sv, tajā netieši rodas lādētas daļiņas ar 1 J lielu sākotnējo kinētisko enerģiju. 1 zīverts ir ļoti liela doza — gadā cilvēks no dabīgiem avotiem saņem apmēram 2,4 milizīvertus lielu starojuma dozu. Dozas jaudu mēra zīvertos stundā (biežāk milizīvertos vai mikrozīvertos stundā). Jo lielāka ir apkārtējās vides objektu dozas jauda, jo lielāku starojuma dozu vienādā laikā cilvēks saņem. Īsā laikā saņemot 3—5 Sv lielu dozu, 50% cilvēku mirst 1—2 mēnešu laikā kaulu smadzeņu bojājumu dēļ. 5—15 zīverti ir nāvējoši 10—20 dienu laikā zarnu trakta un plaušu bojājumu dēļ. Ja saņemtā doza ir lielāka par 15 Sv, nāve 50% gadījumu iestājas 1—5 dienu laikā no nervu sistēmas bojājumiem.