Ciedri
Ciedri (Cedrus) ir priežu dzimtas mūžzaļu skujkoku ģints. Ciedri ir 40—50 m augsti, mūžzaļi koki ar plaši izplestu lapotni (jauniem kokiem tā ir piramidāla, veciem – lietussargveidīga). Sakņu sistēma tiem ir virspusēja, tāpēc ciedri cieš no vējgāzēm. Tie izceļas ar cietu, sīkslāņainu, parasti aromātisku koksni. Skujas cietas, tumšzaļas, trīs vai četršķautņainas, uz garvasām sakārtotas spirāliski pa vienai, uz īsvasām — pušķos pa 30–40. Apputeksnēšanās notiek rudenī. Putekšņi ar gaisa maisiņiem. Vīrišķie un sievišķie čiekuri izvietoti pa visu lapotni. Sievišķie čiekuri 5—10 cm gari un 4—6 cm diametrā, olveidīgi vai muciņveidīgi. Nogatavojas 2.—3. gadā un tad izkaisās. Sēklas 12—18 mm garas, trīsstūrveidīgas ar spārnu. Ciedri ir ilgdzīvotāji un var sasniegt 3000 gadu vecumu. Aug kalnos 1300—3600 m augstumā. Tie ir gaismu mīloši koki, veido arī audzes un mežus (kopā ar egli, priedi, lapegli un ozolu).