Čehu-slovāku valodas
Čehu-slovāku valodas (česko-slovenské jazyky) ir viena no trim rietumslāvu valodu apakšgrupām kopā ar lehitu un sorbu valodām. Čehu-slovāku apakšgrupā ietilpst divas valodas — čehu un slovāku, kurās galvenokārt runā Čehijā un Slovākijā. Papildus nacionālajām literārajām valodām ir zināmas arī literārās mikrovalodas, kas izveidojušās uz čehu un slovāku valodas dialektu pamata, piemēram, austrumslovāku valoda, kā arī viduslaikos uz senčehu valodas pamata izveidojušies ebreju-čehu dialekti jeb rietumslāvu ebreju valoda (Knaanic), kas izzuda 16. gadsimtā. Kopējais čehu-slovāku valodās runājošo skaits ir aptuveni 18 miljoni. Čehu un slovāku valodām ir raksturīga liela daļa dialektu un sarunvalodu, uz dažu dialektu pamata ir izveidotas literārās normas, kas mūsdienās praktiski netiek lietotas. Čehu valodas leksikā atspoguļojas vācu un latīņu valodas ietekme, savukārt slovāku valodas leksikā atspoguļojas ungāru un čehu valodas ietekme.