Sadī Karno
Šis raksts ir par fiziķi. Par politiķi skatīt rakstu Marī Fransuā Sadī Karno. Nikolā Leonārs Sadī Karno (franču: Nicolas Léonard Sadi Carnot; dzimis 1796. gada 1. jūnijā, miris 1832. gada 24. augustā) bija franču fiziķis un inženieris. Tiek uzskatīts par "termodinamikas tēvu". Bija franču revolucionārās valdības Direktorijas locekļa, matemātiķa Lazāra Karno dēls. Nosaukts persiešu dzejnieka Saadi vārdā. 1814. gadā pabeidzis mācības Politehniskajā skolā Parīzē (École Polytechnique). No 1814. līdz 1819. gadam un no 1826. līdz 1827. gadam bijis inženieris Francijas armijā — inspicējis nocietinājumus, zīmējis plānus un rakstījis pārskatus. 1821. gadā ciemojies pie tēva, kas pēc Napoleona Bonaparta varas krišanas emigrēja uz Vāciju, Magdeburgā un ieinteresējies par tvaika mašīnām. Atgriežoties Francijā, centies izstrādāt tvaika mašīnu teoriju. 1824. gadā izdevis monogrāfiju "Pārdomas par uguns dzinējspēku un mašīnām, kas šo spēku attīsta" (Réflexions sur la puissance motrice du feu et sur les machines propres à développer cette puissance), šī ir Karno vienīgā publikācija. Darbā apskatījis ideālu ciklu, kas mūsdienās pazīstams kā Karno cikls. Viņa dzīves laikā darbs neguva popularitāti, tomēr vēlāk Rūdolfs Klauziuss un Viljams Tomsons izmantoja to otrā termodinamikas likuma izveidē un entropijas definēšanā. Karno teorijas izmantoja arī Rūdolfs Dīzelis, izstrādājot dīzeļdzinēju. Karno nomira 1832. gadā Parīzē, holeras epidēmijas laikā, 36 gadu vecumā. Baidoties no slimības izplatīšanās, lielākā daļa no Karno pierakstiem tika apglabāti kopā ar viņu. Par godu Saadi Karno nosaukta Karno iela Gaujas ciemā Ādažu novada Carnikavas pagastā.