Lukarna
Lukarna (no franču: lucarne, no latīņu: lux — "gaisma") ir jumta izbūve, parasti neliela, lielākoties ar logu vai atvērumu. Tā var atrasties vienā plaknē ar fasādi, pārtraucot jumta pārkari, vai tai paralēlā plaknē jumta vidū. Visbiežāk lukarnas logs atrodas fasādei paralēlajā plaknē, retāk to papildina logi sānos. Lukarnas attīstījās no erkeriem ar trīsi ēkas zelminī, ko izmantoja smagu priekšmetu pacelšanai uz tās augstāko stāvu. Pirmoreiz lukarnas parādījās vēlās gotikas perioda Francijā (14. gadsimtā). Lukarnu būvniecību popularizēja franču arhitekts Fransuā Mansārs, kurš tās, līdztekus mansarda jumtiem, bieži pielietoja savos 17. gadsimta Parīzes namu projektos. Vēlāk lukarnas kļuva par vienu no baroka un rokoko piļu un rezidenču arhitektūru raksturojošajiem elementiem. Nereti lukarnas iegūst ļoti dekoratīvu un ažūru izveidojumu ar izsmalcinātām aplodām, stukas elementiem, volūtām un citiem dekoriem. Mūsdienās lukarnas izmanto, lai uzlabotu gaisa apmaiņu vai palielinātu izsauļojumu vai lietderīgo platību bēniņos vai loftā, un ir bieži sastopamas ēkās ar slīpu jumtu.