Filozofu kuģi
"Filozofu kuģi" (krievu: философский пароход) ir nosaukums akcijai un kuģiem, ar kuriem 1922. gadā no Padomju Krievijas tika izraidīti vietējās inteliģences pārstāvji — akadēmiķi, profesori, žurnālisti, studenti, filozofi un citi. 1922. gada maijā Vladimirs Ļeņins nosūtīja vēstuli Viskrievijas Ārkārtas komisijas vadītājam Feliksam Dzeržinskim, aicinot organizēt rakstnieku un akadēmiķu darbu izmeklēšanu, lai pārbaudītu, vai tajos nav pret Padomju totalitāro režīmu vērstu uzskatu. Naktī uz 16. augustu vairāki intelektuāļi tika apcietināti. Deportācijas aizsākās tā paša gada rudenī. Galvenokārt cilvēki tika izsūtīti ar kuģi Oberbürgermeister Haken un Preussen, kas 1922. gada septembrī un novembrī kopumā transportēja vairāk nekā 160 krievu inteliģences pārstāvjus un viņu ģimenes. Trīs aizturēšanas sarakstos tika iekļauti 228 cilvēki, no kuriem 32 bija studenti. Kuģu ceļš sākās Petrogradā (mūsdienu Sanktpēterburgā), no kurienes deportējamie tika vesti uz Štetinu Vācijā (mūsdienās Ščecina Polijā). Par atgriešanos Padomju Krievijā viņi tiktu nošauti. Vēlāk 1922. gadā citi intelektuāļi tika transportēti ar vilcienu uz Rīgu Latvijā vai ar kuģi no Odesas uz Stambulu. Var uzskatīt, ka izsūtītie bija pirmie Padomju režīma disidenti, lai gan sevi par tādiem neuzskatīja. Filozofu kuģu akcija tiek vērtēta dažādi. Tajā laikā presē (vispirms laikrakstā "Pravda") akcija tika sludināta kā humānākais veids, kā cīnīties ar disidentismu. Izsūtītie savā veidā tika pasargāti no nonāvēšanas, kas notika vēlākajās disidentu iznīcināšanas akcijās. Filozofu kuģu akcija bija arī tiešs cilvēktiesību pārkāpums, kā arī veids, kā valdība atbrīvojās no saviem politiskajiem pretiniekiem.