Rūdolfs Muižzemnieks
Rūdolfs Muižzemnieks (dzimis 1895. gada 15. maijā, miris 1980. gada 26. martā) bija latviešu karavīrs, pulkvežleitnants. Dzimis Salgales pagastā. Skolā mācījās Jelgavā. 1915. gada februārī brīvprātīgi iestājās Krievijas armijā. Mācījās Pēterhofas praporščiku skolā. Karoja Ziemeļu frontē, 1917. gada augustā tika pārcelts uz Latviešu strēlnieku rezerves pulku. 1918. gada februārī pie Tartu krita vācu gūstā, no kura atgriezās decembrī un apmetās Jelgavā. 1918. gada 9. decembrī iestājās Latvijas armijā un kļuva par tās virsnieku. Dienēja dažādos militārajos formējumos. No 1924. līdz 1926. gadam - Liepājas pilsētas komandants. 1940. gada febrārī atvaļinājās no armijas. 1944. gad;a tika mobilizēts Latviešu leģionā. Kādu brīdi bija 1. Latviešu SS-robežapsardzības pulka bataljona komandieris, vēlāk bataljona komandieris 15. divīzijā. Pēc kara trimdā Vācijā, vēlāk - ASV, kur strādāja fabrikā.