Valters Ulbrihts
Valters Ernsts Pauls Ulbrihts (vācu: Walter Ernst Paul Ulbricht; dzimis 1893. gada 30. jūnijā, miris 1973. gada 1. augustā) bija vācu komunists, viens no VDR vadītājiem, VDR valdošās Vācijas Sociālistiskās Vienības partijas pirmais sekretārs no 1946. līdz 1973. gadam. Dzimis drēbnieka ģimenē. 1912. gadā iestājās sociāldemokrātu partijā. Veimāras Republikas laikā izvirzījās par vienu no Vācijas Komunistiskās partijas līderiem. 1928. gadā tika ievēlēts reihstāgā, bet 1929. gadā kļuva par Berlīnes komunistu vadītāju. 1931. gadā iesaistījās divu policistu slepkavības organizēšanā. Līdz ar nacistu nākšanu pie varas 1933. gadā emigrēja no valsts un drīzumā apmetās Maskavā. Otrā pasaules kara beigās tika atvests uz Vācijas padomju okupācijas zonu. Izvirzījās par VDR līderi. Pēc 1953. gada VDR sacelšanās apspiešanas Valters Ulbrihts nostiprināja savas politiskās pozīcijas. Viņš bija viens no Berlīnes mūra idejas autoriem un realizētājiem. Sešdesmitajos gados ar ierobežotiem panākumiem centās realizēt ekonomiskās reformas (Neues Ökonomisches System). No 1971. gada tika atbīdīts no varas un par VDR faktisko līderi kļuva Ērihs Honekers.