Leons Blūms
Andrē Leons Blūms (franču: André Léon Blum; dzimis 1872. gada 9. aprīlī, miris 1950. gada 30. maijā) bija franču politiķis. Trīskārtējs Francijas premjerministrs. Pirmais Francijas valdības vadītājs sociālists un ebrejs. Politikā iesaistījās Dreifusa lietas laikā un kļuva par franču sociālistu līdera Žana Žoresa piekritēju. 1919. gadā tika ievēlēts par parlamenta deputātu. 20. gadsimta 20. un 30. gados (pēc tam, kad no partijas atšķēlās komunisti) bija franču sociālistu līderis. Pēc 1934. gada 6. februāra krīzes Francijas kreisi centriskās partijas 1935. gadā nodibināja Tautas fronti. 1936. gada 13. februārī Blūmu uz ielas piekāva labējie aktīvisti no Action Française jauniešu sekcijas. 1936. gada maija un jūnija vēlēšanās uzvarēja Tautas frontes, un Blūms kļuva par pirmo sociālistu, Francijas premjerministru. Lai arī Blūma valdība pastāvēja vienu gadu, tomēr tā paguva ieviest vairākus būtiskus uzlabojumus darba likumdošanā un strādnieku šķiras tiesībās. Pēc Višī Francijas nodibināšanas Blūms atteicās pamest Franciju un kara laiku pavadīja ieslodzījumā. Sākumā viņš bija ieslodzīts cietoksnī Pirenejos, bet no 1942. gada — Vācijā. Pēc kara beigām uz neilgu laiku kļuva par Francijas Pagaidu valdības vadītāju.