Piltenes statūti
Piltenes apgabala statūti (vācu: Gesetze und Statute des piltenschen Kreises — "Piltenes apgabala likumi un statūti") bija 1611. gadā apstiprināta Piltenes apgabala pārvaldes satversme. Izmantoti kā paraugs 1617. gada Kurzemes statūtiem (latīņu: Statuta Curlandica jeb Statuta et leges Curlandiae et Semigalliae), kas bija spēkā līdz 1865. gadam. Likumu kodekss sastāvēja no četrām daļām, kurās bija noteikta apgabala pārvaldes un tiesu iekārta, procesuālās, laulību un saistību, mantojuma tiesības un krimināltiesības, noteikumi par dzimtcilvēkiem (aizbēgušo dzimtļaužu izdošana; muižas atļauja to bērniem mācīties skolā vai amatā; atraitnei aizprecoties uz citas muižas novadu, bērniem jāpaliek pie agrākā dzimtkunga, utt.). Statūtos tika recipētas Vidējās bruņinieku tiesības un Sakšu spoguļa zemes tiesības, kā arī iekļautas vairākas pandektu tiesību normas (mantojuma un saistību jautājumos). 18 gadsimtā vairākkārt papildināja statūtu procesuālās tiesības.