Fransuā Vijons
Fransuā Vijons (franču: François Villon; dzimis 1431. gadā, miris pēc 1463. gada), īstajā vārdā Fransuā de Monkorbjē (François de Montcorbier) vai Fransuā des Ložs (François des Loges), bija franču dzejnieks. Ievērojams franču agrās renesanses dzejas pārstāvis. 1452. gadā beidzis mācības Parīzes Universitātē. 1455. gadā strīda laikā nogalinājis kādu garīdznieku, pēc tam bēguļojis. 1463. gadā ticis notiesāts uz nāvi, tomēr vēlāk sods mīkstināts — Vijons tika izsūtīts. Par turpmāko dzīvi nav zināms. Ievērojamākie darbi: poēmu krājums "Mazais testaments" (1456) un krājums "Lielais testaments" (1462).