Kvantunas armija
Kvantunas armija (japāņu: 関東軍) bija viena no Japānas imperatora armijas galvenajām vienībām 20. gadsimta sākumā un vidū. Tā bija ne tikai militāra, bet arī politiskais spēks, kas bieži vien ietekmēja valdības lēmumus attiecībā uz karadarbību un ekspansiju. Tā tika izveidota 1906. gadā, lai aizsargātu Kvantuņas nomas teritoriju un Dienvidmandžūrijas dzelzceļa zonu pēc Krievu—japāņu kara (1904—1905). Tā strauji paplašinājās un kļuva par svarīgu Japānas militārā spēka daļu. Armija spēlēja būtisku lomu Japānas ekspansijā Āzijā, īpaši Mandžūrijā, kur1932. gadā tika izveidota satelītvalsts Mandžukuo. Pēc Mandžūrijas okupācijas 1931. gadā Kvantunas armija īstenoja stingru kontroles politiku, kas ietvēra civiliedzīvotāju terorizēšanu, masveida slepkavības, piespiedu pārvietošanu un kulturālu asimilāciju. Kvantuņas armija bija pazīstama ar nežēlīgām represijām pret ķīniešiem un citiem iedzīvotājiem, kas pretojās okupācijai. Kvantuņas armija ir bēdīgi slavena ar savām necilvēcīgajām darbībām, tostarp bēdīgi slaveno Vienību 731, kas veica bioloģiskos eksperimentus ar cilvēkiem. Vienība tika izveidota, lai izstrādātu un pārbaudītu bioloģiskos ieročus un izpētītu epidēmiju izplatību. Galvenais mērķis bija veicināt Japānas militāro spēju uzlabošanu, izmantojot bioloģiskos ieročus. Pētījumi ietvēra arī eksperimentus ar etniskajām grupām, lai izprastu ģenētisko atšķirību ietekmi uz slimību izplatību. Otrā pasaules kara beigās Padomju Savienība uzsāka Mandžūrijas operāciju, kas noveda pie Kvantunas armijas sakāves un Japānas kapitulācijas. Pēc kara armijas virsnieki un Vienības 731 locekļi tika tiesāti par kara noziegumiem Tokijas tribunālā.