Adriāns IV
Pāvests Adriāns IV (latīņu: Hadrianus IV), īstajā vārdā Nikolass Breikspīrs (angļu: Nicholas Breakspear; dzimis ap 1100. gadu, miris 1159. gada 1. septembrī) bija Romas pāvests no 1154. gada līdz savai nāvei 1159. gadā. Vienīgais anglis, kurš bijis pāvesta amatā. Dzimis Hārtfordšīrā. Mācījās skolā Sentolbansā (skola dibināta 948. gadā un darbojas arī mūsdienās). Netika uzņemts klosterī, tāpēc devās uz Parīzi, bet vēlāk kļuva par kanoniķi klosterī pie Arlas. Ap 1140. gadu kļuva par abatu. Saistībā ar reformām baznīcā, Breikspīrs guva pāvesta Eugenija III atzinību, kurš 1149. gadā piešķīra viņam Albano bīskapa - kardināla titulu. No 1152. līdz 1154. gadam - pāvesta legāts Skandināvijā. Faktiski nodibināja Nidarosas arhibīskapiju un iecēla pirmo arhibīskapu Norvēģijā. Centās iecelt arī Upsālas arhibīskapu, tomēr politisku iemeslu dēļ tas izdevās tikai pāvestam Aleksandram III. Lai kompensētu jauno arhibīskapiju rašanos, Lundas arhibīskaps tika iecelts par Dānijas un Zviedrijas primātu. Pēc pāvesta Anastasija IV nāves 1154. gadā tika ievēlēts par Romas pāvestu. Sadarbojoties ar Bizantijas imperatora Manuila I Komnēna spēkiem, kas bija iebrukuši Apūlijā, uzbruka normaņu Sicīlijas karalistei. Iesākumā uzbrukums attīstījās veiksmīgi, tomēr pēc sakāves pie Brindīzi 1158. gadā bizantieši atstāja Itāliju. 1155. gadā pāvests Adriāns IV izdeva bullu Laudabiliter, kurā pasludināja Anglijas karaļa valdīšanu par Īriju, kas bija sākums angļu kundzībai Īrijā.