Glauks
Glauks (grieķu: Γλαῦκος) bija jūras dievība sengrieķu mitoloģijā. Viņš esot bijis parasts zvejnieks, kas reiz ievērojis, ka zivis, kuras viļņi izmet krastā, uzkrāj jaunus spēkus un metas atpakaļ jūrā. Viņš pakošļāja dažus stiebriņus piekrastes zāles un uzreiz sajuta vēlmi mesties jūrā, tādējādi kļūdams par dievību. Saskaņā ar vienu no grieķu mītiem Glauks iemīlējies Skillā un lūdzis tās roku, taču Skilla nav piekritusi. Viņš devies pie burves Kirkes, lai tā iedotu kādu dziru. Taču Kirke ļoti iemīlējās Glaukā. Dziru, ko tā bija iedevusi Glaukam, tas ielēja strautā, kurā peldējās Skilla, taču viņai aplipa apkārt briesmoņi un no tās dienas viņa ir pārvērtusies par Jūras briesmoni ar divpadsmit plēsoņas kājām, sešām galvām un gariem kakliem, ar trim zobu rindām katrā rīklē.