Svārsts
Svārsts ir ķermenis, kas nostiprināts iekarē un var brīvi šūpoties ap horizontālu asi, kas ir līdzsvara stāvoklis. Kad svārsts tiek atvirzīts no līdzsvara stāvokļa, tas smaguma spēka iedarbībā atgriežas līdzsvara stāvoklī. Smaguma spēks un ķermeņa masas inerce nodrošina svārstības ap līdzsvara stāvokli. Laiku, kurā svārsts veic vienu pilnu svārstību, sauc par periodu. Svārstu pirmais atklāja Galileo Galilejs 1602. gadā (viņš bija pirmais, kas sāka pētīt svārstu īpašības), kopš tā laika tas ir ticis izmantots laika mērīšanai. Svārsta mehānisms bija pasaulē precīzākais laikrādis līdz pat 1930. gadiem. Svārsti tiek izmantoti, lai noregulētu svārstu pulksteņus, kā arī zinātniskos instrumentos, kā akselerometros un seismogrāfos. Agrāk tas tika izmantots arī gravimetros, lai noteiktu brīvās krišanas paātrinājumu. Matemātiskais svārsts ir svārsta idealizētais modelis, kur ķermenis tiek aizstāts ar materiālu punktu, kas pakārts neizstiepjamā diegā, kam nav masas. Tāpat netiek ņemta vērā berze un gaisa pretestība.