Džordžo Vazāri
Džordžo Vazāri (itāļu: Giorgio Vasari, izrunā: /ˈdʒordʒo vaˈzari/; dzimis 1511. gada 30. jūlijā, miris 1574. gada 27. jūnijā) bija itāļu arhitekts, gleznotājs un mākslas vēsturnieks. Pārstāvējis manierismu. Izglītību uzsāka pie vitrāžu mākslinieka Gijoma de Marčillata (Guglielmo de Marcillat) Areco. Pēc tam turpinājis izglītoties Florencē pie Andreas del Sarto (Andrea del Sarto), kā arī Bačo Bandinelli (Baccio Bandinelli). Pazīstams ar grāmatu "Slavenāko gleznotāju, tēlnieku un arhitektu dzīves apraksti" (Le Vite de' più eccellenti pittori, scultori, e architettori da Cimabue insino a' tempi nostri), kurā apkopotas dažādu itāļu renesanses mākslinieku biogrāfijas. Grāmatas pirmais izdevums iznāca 1550. gadā, savukārt otrais — 1568. gadā. Grāmatas biogrāfijas kļuva par vieniem no svarīgākajiem rakstiskajiem avotiem mākslas vēsturē. 1562. gadā, strādādams Florencē pie Mediči, nodibinājis Zīmēšanas skolu. Vazāri galvenais darbs arhitektūrā bija pils Palazzo degli Uffizi, kuras celtniecība tika uzsākta 1560. gadā, 1585. gadā to pabeidzis Bernardo Buontalenti.