Alveja
Īstā alveja (Aloe vera) ir Xanthorrhoeaceae dzimtas sukulents augs. Tām ir gaļīgas, gar malām dzeloņainas lapas. Tā dabiskās izplatības areāls ir subtropi un tropi. Iespējamā izcelsme ir Ziemeļāfrika. Nereti alveja tiek audzēta istabas apstākļos. Alveja ir plaši pazīstams ārstniecības augs. Alveja tiek izmantota, lai ārstētu dažādas ādas slimības, apdegumus un brūces. Alvejas sula darbojas gan kā dezinficējošs, gan kā dzīšanu stimulējošs līdzeklis. Alveju var lietot arī iekšķīgi dažādu gremošanas trakta slimību ārstēšanā, piemēram, kuņģa čūlas gadījumā. Dažu speciālistu avotos ir norādīts, ka alvejas lietošana kopā ar medu nav vēlama. Alveja 20. gs. otrajā pusē bija populārs telpaugs sabiedriskām ēkām un skolām. Cilvēki tika aicināti ar telpaugiem apdzīvot publiskos interjerus un bieži tie tika novietoti uz palodzēm - tādā veidā veidojot kopīgu kompozīciju ar kopējo iekārtojumu.