Grinela Zeme
Grinela Zeme (angļu: Grinnell Land) ir vēsturisks nosaukums Elsmīra salas vidusdaļai. Dienvidu robeža tiek vilkta no Bjūkenena līča austrumkrastā līdz Beifjordam rietumkrastā, bet ziemeļu robeža — no Lēdijas Franklinas līča austrumkrastā līdz Grīlija fjordam rietumkrastā. Nereti Grinela Zemei tiek pieskaitīta arī Grānta Zeme ziemeļos. Izstiepta ziemeļaustrumu—dienvidrietumu virzienā 460 km garumā. Pārsvarā kalnains arktiskais tuksnesis, vidusdaļā plaši ledāji. 1853. gadā amerikānis Ilaiša Kents Keins (Elisha Kent Kane) šķērsoja Smita šaurumu un sasniedza Keina baseinu. Viens no viņa biedriem, Aizeks Heiss (Isaac Hayes) apmeklēja Elsmīra salas krastu un atklāja plašu līci, kas iestiepās tālu cietzemē un nosauca to par Heisa šaurumu (mūsdienās Bjūkenena līcis). Heiss uzskatīja, ka šaurums atdala Elsmīra Zemi dienvidos no jaunas zemes ziemeļos un nodēvēja to par godu ekspedīcijas patronam, kuģu magnātam Henrijam Grinelam (Henry Grinnell). Kopš 1947. gada Fosheima pussalā Grinela Zemes rietumos darbojas vissezonas pētniecības stacija Jūrika.