Hēlijs
Šis raksts ir par ķīmisko elementu. Par sengrieķu dievu skatīt rakstu Hēlijs (mitoloģija). Hēlijs (grieķu: ἥλιος (helios) — 'Saule'; apzīmē ar He) ir ķīmiski visinertākais elements, kas tikpat kā neveido ķīmiskus savienojumus. Šī cēlgāze nav indīga, kā arī ir bez krāsas, smaržas un garšas. Hēlijs ir periodiskās tabulas otrais elements. No visiem elementiem hēlijam ir viszemākā kušanas un viršanas temperatūra. Līdz ar to, hēlijs vienmēr, izņemot ekstrēmus apstākļus, ir nedegoša un grūti sašķidrināma vienatoma gāze. Hēlijs ir otra vieglākā un arī otra izplatītākā viela visā Visumā (abās pirmajās vietās ir ūdeņradis). Tiek uzskatīts, ka lielākā daļa hēlija izveidojās Lielajā sprādzienā, bet pārējais hēlijs ir izveidojies zvaigznēs notiekošajās ūdeņraža kodolreakcijās. Uz Zemes hēlija ir salīdzinoši mazāk, un tas galvenokārt ir veidojies smago elementu dabiskajā radioaktīvajā sabrukšanā.