Ketēni
Šis raksts ir par organisku vielu grupu. Par vienkāršāko ketēnu skatīt rakstu ketēns. Ketēni ir organiskas vielas, kas satur karbonilgrupu, kura ar dubultsaiti saistīta ar vēl vienu oglekļa atomu (atomu grupējumu >C=C=O). Līdz ar to karbonilgrupas oglekļa atoms ketēnos ir sp hibridizācijas stāvoklī — ar to ketēni atšķiras no ketoniem, kuru molekulās divi aizvietotāji saistīti tieši ar karbonilgrupu. Vienkāršākā ketēna molekulā abi aizvietotāji ir ūdeņraža atomi un šo vielu parasti sauc tāpat par ketēnu (pēc IUPAC nomenklatūras — etenons). Ja ir citi aizvietotāji, ketēnus visbiežāk nosauc saskaņā ar šo aizvietotāju nosaukumiem, piemēram, metilketēns vai difenilketēns. Saskaņā ar IUPAC nomenklatūru ketēnu nosaukumus veido līdzīgi ketonu nosaukumiem, par pamatu ņemot atbilstošā nepiesātinātā ogļūdeņraža nosaukumu un pievienojot izskaņu -ons. Piemēram, metilketēnu pēc IUPAC nomenklatūras dēvē par 1-propenonu. Ketēnus mēdz iedalīt tādos ketēnos, kam abi aizvietotāji ir ogļūdeņražu atlikumi (ketoketēnos), un tādos, kur viens aizvietotājs ir ūdeņraža atoms (aldoketēnos). Ketēni ir nestabilas gāzes vai dzeltenīgi šķidrumi ar asu smaku. Ketēni šķīst aromātiskajos ogļūdeņražos un halogēnalkānos. Tiem piemīt izteiktas elektronakceptoras īpašības, pie kam elektrofilais reakcijas centrs ir sp hibridizētais oglekļa atoms. Ketēniem līdzīga viela ir oglekļa suboksīds O=C=C=C=O. Ketēniem struktūras ziņā līdzīgas vielas, kuru molekulās skābekļa atoma vietā ir sēra atoms, sauc par tioketēniem. Skābekļa atoma vietā var būt arī trīsvērtīgs slāpekļa atoms — šādus savienojumus sauc par ketēnimīniem, tie satur grupu >C=C=N− un to molekulās ir vēl viens aizvietotājs pie slāpekļa atoma.