Zeja (upe)
Šis raksts ir par upi Krievijā, Amūras apgabalā. Par pilsētu Krievijā, Amūras apgabalā skatīt rakstu Zeja (pilsēta). Šis raksts ir par upi Krievijā, Amūras apgabalā. Par pilsētu Krievijā, Tatarstānā skatīt rakstu Zainska. Zeja (krievu: Зея) ir upe Amūras apgabalā, Krievijā. Tās kopējais garums ir 1242 km, baseins — 233 000 km2. Pēc dziļuma, platuma un caurplūduma pārspēj Amūru abu upju satekā, tomēr vēsturiski Zeja ir Amūras kreisā krasta pieteka. Tecējumu Zeja sāk Stanovoja kalnu grēdas dienvidu nogāzē. Kā kalnu upe savā augštecē tā ir ar šauru un dziļu ieleju, tālāk līdzenumā krastos ieleja ar plašu palieni. Šķērsojot Tukuringras un Soktahana grēdas, raksturīga klinšaina aiza, ko sauc par Zejas vārtiem, šeit darbojas Zejas HES, veidojot Zejas ūdenskrātuvi. Lejtecē upi iekļauj plaša ieleja, kurai raksturīgas pārpurvotas terases un palienes. Upes krastos izvietojušās vairākas pilsētas — Zeja, Svobodnija un Blagoveščenska. Zejai ir vairākas pietekas, no kurām lielākās labajā krastā — Brjahta, Giļuja, Urkana, savukārt kreisajā — Depa, Selemdža, Toma. Ziemas mēnešos upi klāj ledus. Zeja ir kuģojama 650 km garumā līdz Zejas pilsētai, kur atrodas piestātne. 20. gadsimta sākumā, kad ar Krievijas impērijas valdības atbalstu notika intensīva Sibīrijas un Tālo Austrumu kolonizācija, Zejas un tās pieteku krastos izveidojās vairākas latviešu kolonijas — viensētu grupas —, kas vēlāk tika pārveidotas ciemos — Amūras Baltija (Urkanas krastos), Aizupe, Vidussala, Čalbači, Ujutnoje.