Teodors Ūdris
Teodors Ūdris (dzimis 1900. gada 1. janvārī Daugavpilī, miris 1944. gada 10. jūnijā Intā) bija Latvijas jurists. Pirmā pasaules kara laikā viņa ģimene aizbraukusi uz Krieviju, Orlas guberņu. 1916. gadā beidzis ģimnāziju Karačevā. Pēc tam līdz 1918. gadam mācījies Demidova juridiskajā licejā Jaroslavļā. Pēc atgriešanās Latvijā 1921. gadā iestājies Latvijas Universitātes Tiesību nodaļā, ko beidzis 1926. gadā. Pēc studijām darbojies Latgales apgabaltiesā, vispirms kā prokurora biedrs un tad kā tiesas loceklis. 1927. gada 20. decembrī iecelts par Liepājas apgabaltiesas prokuroru un šajā amatu bija visu laiku, līdz 1937. gada 26. augustā Ministru Kabinets viņu iecēla par Latvijas Senāta Virsprokurora biedru. Latvijas okupācijas laikā 1940. gada 17. oktobrī apcietināts un pārvests uz Komi apgabala Vorkutas soda nometnēm. 1941. gada 8. martā piespriesti astoņi gadi ieslodzījuma. Teodors Ūdris miris 1944. gada 10. jūnijā ieslodzījumā Intā.