Menhīrs
Menhīrs (bretoņu: maen — ‘akmens’, hîr — ‘garš’) ir neolīta vai bronzas laikmeta megalīts. Vienkāršākā no šāda tipa būvēm — veidota kā neapstrādāts vai rupji apstrādāts vertikāli zemē iestatīts akmens stabs. Sastopami gan kā atsevišķi monolīti, gan arī grupās. Izplatīti daudzviet pasaulē (Eiropā, Āzijā, Āfrikā), bet visbiežāk sastopami Britu salās un Bretaņā, kur to ir atrasts ap 50 tūkstošiem. Terminu "menhīrs" 19. gadsimtā ieviesa franču arheologi, atvasinot no bretoņu valodas. Lokāli menhīri tiek dēvēti dažādi, piem. Bauta Vācijā un Skandināvijā.