Ferdinands II Hābsburgs
Ferdinands II (vācu: Ferdinand II., čehu: Ferdinand II. Štýrský, ungāru: II. Ferdinánd; dzimis 1578. gada 9. jūlijā, miris 1637. gada 15. februārī) bija Hābsburgu dinastijas Svētās Romas impērijas imperators no 1619. gada līdz savai nāvei. Bija arī Bohēmijas un Ungārijas karalis un Austrijas erchercogs. Ferdinanda II valdīšana iekrita Trīsdesmitkaru gada laikā, un Ferdinands II bija viens no katolisma un kontrreformācijas balstiem. Dzimis Grācā. Austrijas erchercoga Kārļa II dēls. Izglītojies pie jezuītiem. 1617. gadā viņš tika ievēlēts par Bohēmijas karali, 1618. gadā — Ungārijas karali un 1619. gadā — par Svētās Romas impērijas imperatoru. Būdams stingrs katolis un balstoties uz Spānijas un Polijas atbalstu, aktīvi atbalstīja katolismu un nepieļāva reliģisko toleranci. 1618. gadā sacēlās Bohēmija, čehi tika sakauti Baltā Kalna kaujā un sākās Trīsdesmitgadu karš. Karš noritēja ar mainīgām sekmēm. Par Katoļu līgas militāro līderi izvirzījās Albrehts fon Vallenšteins. 1635. gadā Ferdinands II un Saksijas kūrfirsts noslēdza Prāgas miera līgumu, kas tomēr neizbeidza karu, jo cīņās protestantu pusē iesaistījās Francija. 1637. gadā Ferdinands II nomira, bet karš beidzās 1648. gadā ar Vestfālenes miera līgumu.