Aleksandrs Bērziņš
Aleksandrs Bērziņš (1902—1942) bija latviešu virsnieks. Apbalvots ar Lāčplēša Kara ordeni par izlūku gājienu Latvijas brīvības cīņu laikā 1919. gada 15. un 18. jūnijā pie Kastrovas un Krupavas ciemiem Latgalē. Pēc kara beigām dienēja 3. Jelgavas kājnieku pulkā. Pēc Latvijas okupācijas viņu atvaļināja no militārā dienesta un 1941. gada 14. jūnijā deportēja uz PSRS, kur ieslodzīja Usoļlaga nometnē. Nošauts 1942. gada 12. maijā.