Mānija
Mānija (grieķu: μανία (maníā) — ‘ārprāts, kaisle’) ir situācijai neatbilstošs pacilāts garastāvoklis, ko pavada nemērķtiecīga rosība un kuram ir tendence aizvien pastiprināties. Tas ir patoloģisks stāvoklis, kas parasti norāda uz garīgiem traucējumiem (maniakāli depresīvā psihoze, šizofrēnija), galvas smadzeņu traumām vai organiskām slimībām (audzējs, vairogdziedzera disfunkcija), infekcijas slimībām un intoksikācijām (piemēram, etanola). Mānija visumā norisinās ar skaidru apziņu, bet izkropļotu īstenības uztveri. Viss liekas iespējams, sākas sevis un situācijas pārvērtēšana, nepārdomāti solījumi, spriedumu paviršība, bezatbildīgi lēmumi, izšķērdība u.tml. Dažreiz parādās kareivīgums, tieksme pēc konfliktiem, strīdiem. Hipomānijai ir raksturīgi līdzīgi simptomi, bet mazāk izteikti. Mānijas simptomu smaguma noteikšanai ir izstrādāti vairāki testi. Piemēram, Altmana pašnovērtēšanas skala (angļu: Altman Self-Rating Mania Scale (ASRM)). Slimnieks pats piešķir katram no pieciem testa jautājumiem no 0 līdz 4 ballēm un pēc tam aprēķina kopējo rezultātu. Jautājumi iekļauj garastāvokļa, pašpārliecinātības, miega, runas un kustību aktivitātes novērtēšanu. Rezultāts nosaka vidējo simptomu smagumu pēdējā nedēļā pirms testa. Veicot testu katru nedēļu izveido simptomu svārstību līkni. Pēc šīs līknes vērtē arī izmantotās terapijas rezultātu. Pediatrijā biežāk lieto Young Mania Rating Scale (YMRS) vai Child Behavior Checklist-Mania Scale (CBCL-MS), ko aizpilda ārsts klīniskās anamnēzes laikā.