Elija
Elija, Ēlijāhu (ivritā: אֱלִיָּהוּ, Eliyahu — ‘mans Dievs Jahve’) bija pravietis un brīnumdaris, kas darbojās 9. gadsimta p. m. ē. sākumā un vidū Ziemeļizraēlas karalistē. Cīnījies par monoteistisko jūdaismu, pret kanaāniešu Baala kultu. Aktīvi darbojies valsts dzīvē. Viņam bija māceklis Elīsa, kas arī veica dažādus brīnumdarbus. Paveicis dažādus brīnumus. Atdzīvināja mirušo, pašķīra upes ūdeni uz divām pusēm, lai varētu to šķērsot. 5. gadsimta p. m. ē. sarakstītajā Malahijas grāmatā viņš un Mozus tiek saukts par mesijas priekšvēstnešiem. Jaunās Derības Mateja evaņģēlijā viņš tiek tuvināts Jānim Kristītājam. Saskaņā ar 2. Ķēniņu grāmatā aprakstīto viņa nāvi Elija vētrā pacēlies uz debesīm.