Islāma terorisms
Islāma terorisms (angļu: Islamic terrorism, arī islāmistu terorisms vai radikālais islāma terorisms) ir teroristisku organizāciju veids, ko raksturo atsaukšanās uz islāma reliģiju kā savas rīcības un mērķu vadmotīvu. Islāma terorismu raksturo nevis atšķirīga cīņas stratēģija, bet gan mērķu un darbību pamatojums reliģijā, t.i., islāma reliģijas dogmās. Islāma terorisma kā modernā terorisma formas sākotne ir saistāma ar Islāma revolūciju 20. gadsimta 80. gados Irānā, tomēr ir iespējams runāt par islāma terorismu arī mūsdienās. Līdz ar to islāma terorisma kontekstā islāmismam jeb politiskajam islāmam ir būtiska loma, precizējot, "islāma teroristisko organizāciju līderi sola atgriešanos pie saknēm, pie sākotnes, pie tāda dzīvesveida, kas respektē aizgājušo laiku stingro kārtību". Saskaņā ar Globālā terorisma indeksa statistiku Šrilanka, Kamerūna, Afganistāna, Somālija, Nigērija, ir valstis, kurās bijis vislielākais teroristisku uzbrukumu skaits, kurus galvenokārt ir veikušas islāmiskas teroristu organizācijas. Par nozīmīgākajām islāma teroristu organizācijām uzskatāmas Al-Qaeda, Islāma valsts un to atvasinājumi, kā arī Boko Haram un Tālibān, kura, ieguvusi varu Afganistānā, pretendē atsvabināties no terorisma organizāciju apzīmējuma. Dažkārt par islāmiskām teroristiskām organizācijām mēdz dēvēt nacionālistiskas teroristiskas organizācijas islāmticīgo zemēs, piemēram, Palestīnas atbrīvošanas organizāciju vai Hamas, kuru rīcība un ideoloģiskā orientācija, proti, nacionālo pašnoteikšanās centienu pamatošana islāma reliģijā klasifikāciju, kā islāmiskas, nacionāli separātiskas vai antikoloniālas, padara grūti pamatojamu.