Anjēze Varda
Anjēze Varda (franču: Agnès Varda, dzimusi 1928. gada 30. maijā, mirusi 2019. gada 29. martā), dzimusi kā Arlete Varda (Arlette Varda), bija Beļģijā dzimusi franču kinorežisore, scenāriste un aktrise. Sākusi strādāt 50., 60. gados, kļūstot par vienu no ietekmīgākajām personām Franču jaunā viļņa attīstībā. Neierasta bija viņas piekoptā filmu uzņemšana ārā, nevis iekštelpās, kā tas bija pieņemts. Plaši izmantojusi neprofesionālus aktierus, kas arī bija neierasti 60. gadu franču kino. Viņas pirmā filma La Pointe Courte tika uzņemta 1955. gadā. Viņas nākamā filma, eksistenciālā drāma "Kleo no 5 līdz 7" (Cléo de 5 à 7, 1961), tiek uzskatīta par vienu no visu laiku labākajām filmām, ko režisējusi sieviete. Vēlāk režisējusi arī pilnmetrāžas filmas Vagabond (1985) un Kung Fu Master (1988). Strādājusi arī dokumentālo filmu lauciņā, veidojot tādas filmas kā Black Panthers (1968), Les glaneurs et la glaneuse (2000), Les plages d'Agnès (2008), Visages Villages (2017) un Varda by Agnès (2019), kas kļuva par viņas pēdējo. Režisors Mārtins Skorsēze Vardu raksturoja kā "vienu no kino dieviem". Varda ir saņēmusi goda Zelta palmas zaru Kannu kinofestivālā, Zelta lauvas balvu Venēcijas kinofestivālā, kā arī Kinoakadēmijas goda balvu. Par Faces Places, viņa tika nominēta Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākā dokumentālā filma". Viņa ir pirmā sieviete režisore, kas ir saņēmusi Kinoakadēmijas goda balvu.