Hlorīti
Šis raksts ir par minerālu grupu. Par hlorpaskābes sāļiem skatīt rakstu hlorīti (sāļi). Hlorīti (no grieķu: χλωρός (khlōrós) — 'zaļš') ir vizlveidīgu minerālu grupa silikātu klasē un filosilikātu apakšklasē. Kristalizējas monoklīnā singonijā, tiem ir vizlveida skaldnība un zema cietība. Plānās hlorītu lapiņas ir lokanas, taču nav elastīgas (saglabājas salocītā stāvoklī). Hlorīti dabā ir plaši izplatīti. Bagātīgi sastopami metamorfajos iežos un kvarca dzīslās. Veidojas pārsvarā zemas temperatūras hidrotermālajos procesos, metamorfozes procesos un karstiem šķīdumiem iedarbojoties uz iežiem, kas satur alumo-magneziālos un dzelzs silikātus. Hlorīti ir izplatīti arī nogulumu dzelzsrūdas atradnēs, veidojot silikātu dzelzsrūdas, kas radušās ar dzelzi bagātos jūras nogulumos skābekļa trūkuma apstākļos.