Vedela ronis
Vedela ronis (Leptonychotes weddellii) ir samērā liels krabjēdājroņu cilts (Lobodontini) ronis, kas pieder īsto roņu dzimtai (Phocidae). Tā ir vienīgā suga Vedela roņu ģintī (Leptonychotes). Vedela ronis mājo Antarktīdas krastos un tās tuvumā. Tas ir pasaulē vistālāk dienvidos dzīvojošais zīdītājs. Tā izplatības areāls sasniedz 77° dienvidu paralēli. Atšķirībā no citiem krabjēdājroņu cilts roņiem Vedela ronim labāk patīk krasta malasledus nekā atklātās jūras ledus. Tā kā Vedela ronis ir draudzīgs cilvēkiem, un tas ir bieži sastopams, tad tas ir vislabāk izpētītais ronis no Antarktīdas roņiem. To populāciju sastāda apmēram 800 000 īpatņu. Lai arī populācija ir liela, tomēr sugu apdraud globālā sasilšana un Antarktīdas ledus kušana. Suga tika atklāta 1820. gados britu kapteiņa Džeimsa Vedela ekspedīcijas laikā. Ekspedīcijas uzdevums bija izpētīt Dienvidu okeāna reģionu, ko mūsdienās sauc par Vedela jūru. Vedela roņi ir sastopami ne tikai Vedela jūrā, bet viscauri gar Antarktīdas krastu.