Vecauces luterāņu baznīca
Vecauces evaņģēliski luteriskā baznīca ir Latvijas Evaņģēliski luteriskās baznīcas baznīca, kas atrodas Dobeles novada Vecauces pagasta Vecauces ciemā, kas faktiski saplūdis ar Auces pilsētu. Visām trim Aucēm (Lielaucei, Jaunaucei un Vecaucei) sākumā bijusi viena baznīca, kas, domājams, atradusies Vecauces muižas teritorijā. Tā kā Vecauces vārds ir hercoga Gotharda Ketlera 1567. gada recesā par baznīcu celšanu, jāpieņem, ka baznīca tai laikā nav vairs bijusi lietojama. 1573. gadā Vītiņos sapulcējušies apkārtējo muižu īpašnieki un nolēmuši celt baznīcu, kas arī uzcelta. 1729. gada 18. jūlijā baznīcas tornī iespēra zibens un baznīca nodega. 1744. gadā tika uzcelta jauna baznīca no akmeņiem ar torni. 1866. gadā baznīca paplašināta. Pirmā pasaules kara laikā baznīca cieta minimāli, tomēr tika aizvests zvans un izpostītas ērģeles. 1932. gadā tajā ierīkoja elektrisko apgaismojumu. Iesākumā Vecauces baznīca bija Lielauces baznīcas filiālbaznīca, un tikai 1935. gadā Vecauces draudze atdalījās no Lielauces. Baznīcas ēka cieta Otrā pasaules kara laikā, jo Sarkanā armija baznīcas telpās ierīkoja kalēju darbnīcu (pēc citām ziņām hospitāli). Kara laikā pazuda baznīcas altārglezna "Jēzus uz jūras". 1947. gadā baznīcu izremontēja un atsākās dievkalpojumi. Solus nodedzināto vietā aizņēmās no Dubultu baznīcas, bet baznīcas tornī tika uzvilkts Ķērkliņu baznīcas zvans.