Globālā jūras negadījumu un drošības sakaru sistēma
Globālā jūras negadījumu un drošības sakaru sistēma (angļu: Global Maritime Distress and Safety System, GMDSS) ir vispasaules sistēma automātiskai avārijas signālu pārraidei kuģiem jūrā, kuru kā daļu no Starptautiskās konvencijas par cilvēku dzīvības aizsardzību uz jūras (International Convention for the Safety of Life at Sea, SOLAS) ir izstrādājusi Apvienoto Nāciju Organizācijas Starptautiskā Jūras organizācija (International Maritime Organization, IMO). Tā sastāv no virknes drošības procedūru, aprīkojuma tipu un sakaru protokolu, ko drošības un glābšanas operācijās lieto nelaimē esošie kuģi, laivas un lidaparāti. Tā papildina 1979. gadā pieņemto Starptautisko konvenciju par meklēšanu un glābšanu uz jūras (International Convention on Maritime Search and Rescue, ICMSaR) un veido radiosakaru bāzi. GMDSS sastāv no vairākām sistēmām, kas paredzētas sekojošu funkciju izpildei: trauksmes izziņošanai (ar nelaimē esošā kuģa atrašanās vietas noteikšanu) tuvumā esošajiem kuģiem un krasta iestādēm, meklēšanas un glābšanas koordinācijai, atrašanās vietas noteikšanai, jūrniecības drošības informācijas pārraidei, vispārējiem sakariem un balss radiosakariem starp kuģiem. Īpašās radio aprīkojuma uzstādīšanas prasības ir vairāk atkarīgas no kuģošanas rajona nevis kuģa tonnāžas. Sistēma nodrošina arī rezerves paņēmienus nelaimes trauksmes izziņošanai, kā arī avārijas barošanas avotu. Atpūtas kuģiem nav jāatbilst GMDSS radio aprīkojuma uzstādīšanas prasībām, bet tie lieto un nākotnē lietos vēl vairāk jūras ultraīsviļņu radio ar ciparu selektīvā izsaukuma (Digital Selective Calling, DSC) iespēju. Jūras kuģi var izvēlēties aprīkojumu papildināt ar citām iekārtām. Kuģi ar bruto tilpību (gross tonnage, GT) zem 300 BT, nav pakļauti GMDSS prasībām.