Aleksejs Seļezņovs
Aleksejs Seļezņovs (krievu: Алексе́й Серге́евич Селезнёв; dzimis 1888. gadā, miris 1967. gadā bija krievu, vēlāk franču šahists un šaha problēmists. Seļezņova pirmie šaha turnīri bija Maskavas čempionāti: 1910. gadā 2. vieta, 1913. gadā dalīta 1.-2. vietā. 1914. gadā viņš piedalījās Manheima starptautiskā šaha turnīrā. Turnīra laikā sākās Pirmais pasaules karš. Seļezņovs un citi krievu šahisti, to skaitā Aleksandrs Aļehins, Jefims Bogoļubovs, Iļja Rabinovičs, tika internēti un bija spiesti uz ilgu laiku palikt Vācijā. Šai laikā Seļezņovs izspēlēja vairākus šaha mačus: 1916. gadā Tribergā pret Hansu Fārni 3:3 (+2, -2, =2), 1917. gadā turpat pret Jefimu Bogoļubovu 3,5:4,5 (+2, -3, =3), 1920. gadā Berlīnē pret Kurtu fon Bardelebenu 4:2 (+2, -0, =4), 1921. gadā Berlinē pret Rihardu Teihmani 1,5:0,5 (+1, -0, =1). Pēc kara viņš bija pirmais Berlīnes turnīrā (1920) un ieņēma augstas vietas arī vairākos citos turnīros. 1924. gadā Seļezņovs atgriezās Padomju Savienībā. Sekmīgi spēlēja 3. PSRS čempionātā (1924) iegūstot dalītu 6.-8. vietu. Piedalīdamies ārpus konkursa, uzvarēja Ukrainas čempionātā (1927). 1942. gadā Seļezņova dzīves vietu Donecku (toreiz to sauca par Staļino) okupēja fašistiskās Vācijas karaspēks. Neilgu laiku Seļezņovs strādāja par tulku vietējā pārvaldē. Tuvojoties padomju karaspēkam, viņš, baidoties, ka tiks apvainots kolaboracionismā, ar Jefima Bogoļubova atbalstu vispirms pārcēlās pie viņa uz Tribergu, pēc tam uz Franciju, kur palika līdz mūža galam.