Tīkla karte
Tīkla karte (angļu: Network Interface Card — NIC) ir datora komponents, kuru lieto, lai datoru pieslēgtu datortīklam (Parasti lokālajam tīklam). Tā kā visizplatītākais datortīklu standarts ir ethernet, ethernet tīklkartes ir visizplatītākās. Šajā rakstā ir apskatītas galvenokārt ethernet un līdzīgā 802.11 standarta bezvadu tīklu tīklakartes. Katrai tīklakartei rūpnīcā tiek iešūts unikāls 48 bitu seriālais numurs (MAC adrese). Datortīklā katrai tīklakartei jābūt ar unikālu MAC adresi. MAC adreses dažreiz lieto lai identificētu un autentificētu datorus tīklā. Šī metode nav droša, jo MAC adreses lielai daļai tīklakaršu ir iespējams mainīt. Tīkla kartes ir fizikālā un kanāla slāņa ierīces, tās apstrādā kanāla slāņa protokolu datus. Tīklakartēm parasti ir koaksiālā (10mbit ethernet, wi-fi) vai RJ45 (10, 100, 1000 mbit ethernet) ligzda, kur iespraust kabeli un divas vai vairāk gaismasdiodes, kas rāda ierīces stāvokli (ir/nav savienojums; ātrums; tiek pārsūtīti vai saņemti dati). Ātrāku ethernet standartu tīklakartes parasti spēj darboties arī ar lēnākiem standartiem (1Gb tīklakarte spēj darboties 10mbit tīklā).