Džons Hauards
Džons Vinstons Hauards (John Winston Howard; dzimis 1939. gada 26. jūlijā) ir labējais Austrālijas politiķis no Austrālijas Liberālās partijas, 25. Austrālijas premjerministrs no 1996. gada 11. marta līdz 2007. gada 3. decembrim. Hauards pagaidām ir otrs visilgāk amatā bijušais (aiz Roberta Menzesa) Austrālijas premjers. Tomēr 2007. gada Austrālijas federālajās vēlēšanās Liberālā partija zaudēja savam sīvākajam politiskajam konkurentam Austrālijas Leiboristu partijai, bet pats Hauards zaudēja deputāta mandātu un pagaidām vēsturē ir otrs Austrālijas premjers, kurš, amatā esot, zaudējis savu deputāta statusu (pirmais bija Stenlijs Brūss 1929. gadā). Dzimis Sidnejā, Pirmā pasaules kara veterāna, inženiera ģimenē. Bērnību un jaunību pavadīja Sidnejas priekšpilsētā Erlvudā. 1961. gadā pabeidza jurisprudences studijas Sidnejas Universitātē, un divpadsmit gadus nostrādāja par advokātu. 1957. gadā Hauards iestājās Austrālijas Liberālajā partijā. No 1962. līdz 1964. gadam vadīja partijas jaunatnes organizāciju. 1974. gada federālajās vēlēšanās tika ievēlēts Austrālijas parlamentā no Sidnejas Bennelongas priekšpilsētas vēlēšanu apgabala. 1975. gadā, kad tika izveidota liberāļa Malkolma Freizera valdība, Hauards kļuva par Uzņēmējdarbības un patērētāju lietu ministru, par ko bija līdz 1977. gadam. No 1977. līdz 1983. gadam bija Austrālijas Finanšu ministrs. Būdams Finanšu ministra amatā, Hauards bija stingrs monetārisma, nodokļu samazināšanas, valsts izdevumu samazināšanas un privatizācijas piekritējs. Tomēr, Hauardam esot Finanšu ministra amatā, Austrālijas ekonomiskie rādītāji pasliktinājās, piemēram, 1982. gada septembrī inflačija sasniedza 12,5%. No 1983. līdz 1996. gadam, valdot leiboristiem, Hauards atradās opozīcijā. Opozīcijas laikā Hauards kļuva pazīstams ar izteicieniem pret Austrālijas multikulturālisma idejām un piesardzīgu attieksmi pret imigrantiem. 1996. gada vēlēšanās ar Hauardu kā līderi Liberālā partija guva uzvaru. Partija ieguva papildus 26 deputātu vietas, kas bija vislielākais kādas partijas ieguvums Austrālijas vēlēšanās. Hauards kļuva par Austrālijas premjerministru. Tika samazināti valsts izdevumi un pabalsti. Pēc uzvaras nākamajās 1998. gada vēlēšanās Hauarda valdība 2000. gadā veica pievienotās vērtības nodokļa (Goods and Services Tax) reformu, ieviešot vienotu, 10% nodokli. Ārpolitikā Hauarda valdība iesaistījās Austrumtimoras jautājumu risināšanā. Austrālijas armija tika izmantota miera uzturēšanas spēkos. Tika pievērsta pastiprināta uzmanība nelegālās imigrācijas jautājumiem, kas dažkārt tika vērtēta pretrunīgi. 2001. gada vēlēšanās atkal uzvarēja liberāļi ar vēl lielāku pārsvaru pār leiboristiem. 2003. gada martā Austrālija atbalstīja un piedalījās ar karaspēku ASV iebrukumā Irākā, kas sašķēla Austrālijas sabiedrību. 2004. gada maijā tika pieņemts likums, kurš atļāva homoseksuāliem pāriem pretendēt uz partnera pensiju, bet 2004. gada augustā Ģimenes likumā iekļāva ģimenes definīciju kā savienību starp sievieti un vīrieti, izslēdzot homoseksuālus pārus. 2004. gadā Liberāļu partijai Hauarda vadībā izdevās ceturto reizi uzvarēt federālajās vēlēšanās. 2005. gada beigās Austrālijas parlaments pieņēma izmainītu Darba likumu (WorkChoices), kurš ierobežoja arodbiedrību tiesības uz streikiem un kolektīvos līgumus, kas izraisīja plašu demonstrāciju vilni valstī (Melburnā demonstrācijā izgāja 100 000 līdz 175 000 cilvēku). 2007. gada vēlēšanās uzvarēja Austrālijas Leiboristu partija un 3. decembrī par premjerministru kļuva tās līderis Kevins Rads. Hauards aizgāja no aktīvās politikas un, kopā ar tādiem bijušajiem aktīvajiem politiķiem kā Tonijs Blērs, Kolins Pauels, Medlina Olbraita iekļāvās aģentūras Washington Speakers Bureau darbā. 2008. gada 3. janvārī viens no galvenajiem ASV neokonservatīvajiem smadzeņu centriem American Enterprise Institute apbalvoja Hauardu ar Irvinga Kristola balvu.