Elbruss
Koordinātas: 43°20′45″N 42°26′55″E﻿ / ﻿43.34583°N 42.44861°E﻿ / 43.34583; 42.44861 Elbruss (krievu: Эльбрус, karačaju un balkāru: Минги тау) ir aprimis vulkāns un kalns Lielajā Kaukāzā, Krievijas un Kaukāza kalnu augstākā virsotne. Dažkārt to uzskata arī par Eiropas augstāko virsotni, ja Eiropas un Āzijas robeža tiek vilkta pa Lielā Kaukāza galveno grēdu. Izvietojies nedaudz uz ziemeļiem no Lielā Kaukāza galvenās grēdas Sānu grēdā (Bokovoja grēdā) Kabardas-Balkārijas teritorijā. Elbrusam ir divu virsotņu sedlienveidīgs vulkāna konuss. Augstākā ir rietumu virsotne, kuras augstums ir 5642 metru vjl., austrumu virsotnes augstums ir 5621 m. Pēdējais zināmais vulkāna izvirdums bija aptuveni 50. mūsu ēras gadā. Elbrusa ledāju kopplatība ir 134,5 km2. Kalna zemākajā austrumu virsotnē 1829. gadā pirmais uzkāpa Krievijas zinātniskās ekspedīcijas karačaju pavadonis Kilars Hačirovs, bet augstākajā, rietumu, virsotnē — 1874. gadā angļu alpīnistu grupa Florensa Grova (Florence Crauford Grove) vadībā. Elbrusa nosaukums, tāpat, kā Elburss Irānā, domājams, cēlies no irāņu mitoloģijā (Avestā) minētās Harā Berezaitī (Harā Bərəzaitī) kalnu grēdas, kas tulkojumā varētu nozīmēt “Augstais sargpostenis”.