Prūši
Šis raksts ir par baltu tautu. Par citām jēdziena prūsis nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu. Prūši (senprūšu: prūsai; vācu: Pruzzen vai Prußen; latīņu: pruteni; lietuviešu: prūsai; poļu: prusowie; kašūbu: prësowié) bija rietumbaltu tauta, kas dzīvoja senajā Prūsijā. Ņemot vērā hronikās rakstīto, prūšus sīkāk iedalīja vairākās ciltīs, katra no kurām apdzīvoja savu zemi. Vēstures literatūrā prūšus arī dēvē par senprūšiem, lai tos atšķirtu no vēlākās vācu Prūsijas Karalistes iedzīvotājiem, kuru liela daļa vēl mūsdienās sevi dēvē par prūšiem. Prūšu apdzīvotās zemes tagad atrodas Krievijas Kaļiņingradas apgabala, Polijas Varmijas-Mazūrijas vojevodistes un Lietuvas teritorijās. Vācu varai tos pakļāva Prūsijas krusta karu gaitā, un līdz 18. gadsimta sākumam viņi izmira vai pilnībā pārtautojās, atstājot ietekmi uz Austrumprūsijas paražām un lejasvācu valodas dialektu. Prūsijas sarežģītā politiskā vēsture likusi pazust lielākai daļai prūšu vietvārdu. Sākotnēji vācieši radīja jaunus nosaukumus vai vāciskoja esošos. Vēlāk poļi ieviesa savus nosaukumus. Pēc 1945. gada Polija un Krievija sāku jaunu vietvārdu maiņas vilni. Tādējādi vienai un tai pašai vietai literatūrā var būt 2—4 nosaukumi. Prūšu zemes aizņēma ap 42 000 km2. Aprēķināts, ka 13. gadsimta sākumā Prūsijā dzīvoja 170 000 prūšu. 13. gadsimta laikā to skaits nokritās līdz kādiem 120 000 prūšu un 12—13 000 vācu kolonistu. 1309. gadā Prūsijā varēja būt ap 90 000 prūšu, 15 000 vāciešu un 30 000 poļu. Lielākais vāciešu kolonizēšanas vilnis notika 14. un 15. gadsimtā.