Sunna
Brīvajā vārdnīcā ir vārds sunna Sunna (arābu valodā: سنة), jeb iemīta taka islāmā ir apzīmējums „pravieša ietajam ceļam”. Sunna sunnītu islāmā ir apzīmējums visām darbībām, ko savas pravietības 23 gados veicis Muhameds un kuras mūsdienu sabiedrībā nonākušas ar Muhameda līdzgaitnieku vienprātības (sahaba) starpniecību. Vairāki islāma speciālisti[nepieciešama atsauce] uzskata, ka sunna patiesībā ir Abrahāma iedibināto reliģisko principu kopums, kuru Muhameds tikai aktualizējis. Pastāv dažādi atšķirīgi viedokļi par sunnas pretrunām ar hadītu (arābu valodā: حديث) un šīs pretrunas parasti skata atsevišķi, atkarībā no konteksta. Kontekstā ar islāma tiesībām, imamam Malikam un hanafītiem ir atšķirīga nostāja par sunnu un hadītu. Atsevišķos gadījumos imams Maliks saņemtos hadītus ir noraidījis, jo uzskatījis, ka tie ir pretrunā ar „Medīnas iedzīvotāju ierasto kārtību.” Citi speciālisti, savukārt, uzskata, ka sunna sastāv no Muhameda vārdiem, darbiem un atzinumiem, kurus pierakstījuši viņa līdzgaitnieki un, ko mūsdienās sauc par hadītu. Šiītu islāmā par sunnu sauc Muhameda un divpadsmit imamu darbus, vārdus un atzinumus. Muhameda dzīves aprakstos vairākos gadījumos termins sunna tiek lietots kā sinonīms terminam hadīts.