Berta Pīpiņa
Berta Pīpiņa (dzimusi Ziemele; dzimusi 1883. gada 28. septembrī, miršanas datums nav zināms) bija Latvijas žurnāliste, rakstniece un politiķe, Tautas padomes locekļa, politiķa Ermaņa Pīpiņa-Vizuļa sieva. Bijusi Rīgas domes un 4. Saeimas deputāte, "Demokrātiskā Centra" biedre. Vienīgā sieviete, kas starpkaru periodā bija Saeimas deputāte. Apmeklējusi Misas pagasta skolu un Bauskas meiteņu proģimnāziju. Piedalījusies "Demokrātiskā Centra" dibināšanā un turpmākajā darbībā: ievēlēta partijas padomē un partijas centrālkomitejā. 1921. gadā kļuvusi par Rīgas domes deputāti. 1931. gadā ievēlēta 4. Saeimā, kur darbojusies līdz 1934. gadam. Bijusi ilggadēja Latvijas Sieviešu nacionālās līgas priekšsēdētāja. Sarakstījusi romānu "Lejaskrodzinieka meita". 1941. gadā deportēta uz Sibīriju. Par tālāko likteni ziņu nav.