Balkānu pussala
Šis raksts ir par pussalu un ģeogrāfisku reģionu. Par citām jēdziena Balkāni nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu. Balkānu pussala ir ģeogrāfisks un kultūras reģions Eiropas dienvidaustrumdaļā. Reģions ir zināms arī vienkārši kā Balkāni. Nosaukums radies no Balkānu kalnu nosaukuma, kas stiepjas viscaur Bulgārijai un beidzas Serbijas austrumdaļā. Balkānu pussalu galvenokārt apdzīvo slāvu tautas (bulgāri, maķedonieši, serbi, horvāti, melnkalnieši, bosņaki un citi), kā arī rumāņi, grieķi, turki un albāņi. Vēl salīdzinoši daudz dzīvo čigāni, aromūni un aškali. Dominējošā reliģija ir pareizticība, kurai seko katolicisms un sunnītu islāms. Balkānu pussalas kopējā platība ir aptuveni 666,7 tūkstoši km². 2002. gadā iedzīvotāju skaits bija aptuveni 59,3 miljoni. Balkānu pussalu ziemeļrietumos apskalo Adrijas jūra, dienvidrietumos — Jonijas jūra, dienvidos un dienvidaustrumos — Vidusjūra un Egejas jūra, bet austrumos un ziemeļaustrumos — Marmora jūra un Melnā jūra. Augstākā virsotne ir Musala (2925 m), kas atrodas Bulgārijā, Rilas kalnu grēdā. Lielākās pilsētas pēc iedzīvotāju skaita ir Stambula (12,9 miljoni iedzīvotāju), Atēnas (3,07 miljoni), Sofija (1,21 miljons), Belgrada (1,17 miljoni) un Saloniki (0,79 miljoni). Romieši un sengrieķi Balkānu pussalu sauca par "Hemusa pussalu". Par Balkānu pussalu tā tika nosaukta tikai tad, kad to iekaroja Osmaņu impērija.