Pērla Baka
Pērla Baka (angļu: Pearl Sydenstricker Buck, dzimusi 1892. gada 26. jūnijā, mirusi 1973. gada 6. martā) bija amerikāņu rakstniece, skolotāja. Viņas romāns The Good Earth (1931) bija visvairāk pārdotā grāmata ASV 1931. un 1932. gadā, par šo darbu viņa saņēma 1932. gada Pulicera balvu. 1938. gadā rakstniece saņēma Nobela prēmiju literatūrā par dzīves Ķīnā aprakstu un biogrāfiskajiem meistardarbiem. Līdz pat 1934. gadam lielāko daļu laika P. Baka pavadīja Ķīnā, kas arī bija viņas galvenais rakstīšanas temats. Ķīnā viņa mācījusi angļu literatūru vairākās universitātēs. Pērla Baka, pazīstama arī pēc ķīniskā vārda Saja Džeņdžu (Sai Zhenzhu), amerikāņu rakstniece un noveliste, dzimusi 1892. gada 26. jūnijā misionāru ģimenē un mūža lielāko daļu pavadījusi Ķīnā. Savos memuāros viņa atcerējās “šauru, baltu, tīru vecāku presbiteriešu pasauli”, kas pastāvēja līdzās “jautrajai, mīlestības pārpilnajai milzīgajai, ne sevišķi tīrīgajai ķīniešu pasaulei”, un šo pasauļu starpā komunikācijas tikpat kā nav bijis. Bokseru sacelšanās laikā, kas smagi ietekmēja rakstnieces ģimeni, viņi bija spiesti steigā pārcelties uz Šanhaju, kur Pērla, apmeklējot ārzemnieku meiteņu skolu, pirmoreiz sastapusies ar eiropiešu rasistisko attieksmi pret ķīniešiem, kas viņas ģimenei bija pilnīgi sveša. Pērlas bilingvālā sākotnējā izglītība (angliski viņu mācīja māte, bet klasisko ķīniešu valodu viņa apguva valodas speciālista vadībā) ietekmēja viņas vēlēšanos darboties Eiropas un ķīniešu kultūras dzīves tuvināšanās jomā. 1911. gadā Pērla, aizbraukusi no Šanhajas, sāka apmeklēt sieviešu koledžu Virdžīnijā ASV, ko absolvēja 1914. gadā kā Kapa Delta kluba biedrene. No 1914. līdz 1932. gadam, apstākļu spiesta (smagi slimoja viņas māte), Pērla kalpoja par presbiteriešu misionāri, kaut gan vēlāk viņas personīgie uzskati nonāca pretrunās ar baznīcas dogmām un noveda pie atkāpšanās no darbības. 1917. gadā Pērla apprecējās ar lauksaimniecības ekonomistu un misionāru Dž. Baku un uzsāka dzīvi provincē, mazpilsētā pie Huaijas upes. Šī reģiona apraksti vēlāk parādās viņas grāmatās “Labā zeme” (Good Earth) un “Dēli” (Sons). Kamēr 1924. gadā vīrs atvaļinājumu pavadīja ASV, Pērla ieguva maģistra grādu Kornela Universitātē. Divdesmito gadu sākums Bakas ģimenei izrādījies traģisks, jo to piemeklēja gan mātes nāve, gan vienīgās dzimušās meitiņas Kerolas nedziedējamā iedzimtā slimība fenilketonūrija, ko pastiprināja militārie konflikti starp Ķīnas komunistiem un Čan Kaiši nacionālo karaspēku, kad ģimenei izdevies paglābties no nāves, pateicoties ASV karakuģim. Gadu pavadījusi Japānā, Baku ģimene atgriezās Ķīnā, Nankinas pilsētā, kur 1927. gadā Pērla sāka nopietni nodarboties ar rakstīšanu, vienlaikus turpinot strādāt algotu darbu. Viņas vēlmi stiprināja draudzība ar dažiem ievērojamiem ķīniešu rakstniekiem. Kamēr 1929. gadā Pērla apmeklēja ASV sakarā ar meitas ārstēšanu, izdevējs Ričards Volšs (Richard J. Walsh) pieņēma publikācijai viņas noveli “Austrumvējš: rietumvējš” (East Wind: West Wind). Atgriezusies Nankinā, Pērla gada laikā pabeidza romānu “Labā zeme”, kas kļuva par bestselleru ASV un 1932. gadā tika apbalvots ar Pulicera balvu. 1938. gadā Pērla Baka kļuva par Nobela prēmijas laureāti literatūrā galvenokārt tieši par “Labo zemi”, ko raksturoja kā “patiesu un meistarīgu zemnieku dzīves atspoguļojumu Ķīnā”. Turpmākajā dzīvē Pērla Baka aktīvi apkaroja rasismu, pievērsa pastiprinātu uzmanību jaukto asiņu bērnu liktenim Dienvidāzijā, kā arī dibināja un atbalstīja vairākus labdarības fondus, kas rūpētos par bērniem ar īpašām vajadzībām. Baka nomira 1973. gada 6. martā, novēlējusi savus īpašumus karaliskajiem fondiem, kas nodarbojās ar labdarību. 1983. gadā ASV valdība izdeva pastmarku, kas bija veltīta rakstnieces piemiņai. Latviski “Labā zeme” izdota vairākkārt: pirmo reizi Grāmatu drauga izdevniecībā 1936. gadā, atkārtoti jau pēc Latvijas neatkarības atjaunošanas 1992. gadā. 2013. gadā režisore Māra Ķimele uzvedusi Jaunajā Rīgas teātrī Pērlas Bakas pirmās noveles “Austrumvējš: rietumvējš” dramatizējumu.