Plahutas aizsegšanās
Plahutas aizsegšanās ir kombinācija šaha kompozīcijā. Tās būtība — figūras upuris uz kritiskā lauciņa, izsauc pretinieka divu tālšāvēja figūru savstarpēju aizsegšanos. Šīs divas figūras var būt: tornis—tornis, dāma—tornis un dāma—laidnis. Plahutas tēmas īpatnība ir tā, ka upurētās figūras gājiens uz kritisko (aizsegšanās) lauciņu rada vienlaicīgi divus tematiskos draudus. Šo ideju 1858. gadā piedāvāja austriešu šaha problēmists Jozefs Plahuta (1987—1883).