Zemūdene
Zemūdene ir kuģa veids, kas spēj ilgstoši peldēt zem ūdens (līdz 500 metru dziļumā). Mūsdienu zemūdenēm mēdz būt cilindrveidīgs plūdlīniju korpuss, kas ar hermētiski noslēdzamām starpsienām sadalīts nodalījumos, bet gali ir puslodes formā. Tām ir arī vertikālas struktūras, piemēram, sakaru ierīces un periskops. Vertikālā struktūra kopumā tiek saukta par “spuru” vai “buru”. Zemūdenes aizmugurē parasti ir dzenskrūve un dažādas hidrodinamiskās vadības ierīces. Dziļums, kurā zemūdene nolaižas, tiek regulēts ar ūdens un gaisa daudzumu balasta tvertnēs. Parasti zemūdenes nolaižas līdz 500 metru dziļumam. Ja nepieciešams nolaisties vēl dziļāk, tiek izmantoti batiskafi. Pirmās zemūdenes tika projektētas 19. gadsimtā un ieviestas vairāku valstu kara flotes sastāvā, lai gan jau pirms tam bija izveidotas eksperimentālas zemūdenes. Pirmo reizi plašs zemūdeņu pielietojums bija Pirmā pasaules kara laikā (1914–1918). Mūsdienās tās izmanto militāriem un zinātniskiem mērķiem, kā arī meklēšanas un glābšanas operācijās un tūristu ekskursijās.