Virsmaktīvas vielas
Virsmaktīvās vielas (VAV) ir tādas vielas, kas samazina virsmas spraigumu starp diviem šķidrumiem vai starp šķidrumu un cietu vielu. Virsmaktīvās vielas tiek izmantotas tīrīšanas līdzekļos, dezinfekcijā, vides mitrināšanā, emulģēšanā, putu veidošanā un vielu disperģēšanā vidē. Pēc to īpašībām var izdalīt, kuras virsmaktīvās vielas būs piemērotākas konkrētajam pielietojumam. Anjoniskās – tīrīšanas līdzekļiem, adsorbcijai uz polārām virsmām, nejoniskās – stabilas mainīgos pH līmeņos, katjoniskās – adsorbcijai uz virsmām, sulfonāti – stabili šķīdumos, sulfāti – nestabili šķīdumos, etoksilāti – stabili cietā ūdenī. Ir vielas, kas rada putas un slapina virsmas, bet netiek uzskatītas par virsmaktīvām vielām. Galvenā virsmaktīvo vielu īpašība ir tas, ka lielākā daļa no tās koncentrējas pie virsmām (fāžu robežvirsmām) nevis šķidruma tilpumā. Šo parādību sauc par adsorbciju. Ja šķidrumā ir tik daudz virsmaktīvo vielu, ka visas virsmas ir jau piesātinātas un šķidruma tilpumā ir vēl virsmaktīvās vielas, tad tās paliks šķidruma tilpumā. Tā kā vienam no virsmaktīvās vielas molekulas galiem piemīt hidrofobas īpašības, tad šķidruma tilpumā veidosies micellas. Pasaules virsmaktīvo vielu produkcijas apjoms ir novērtēts ap 15 milj. tonnas/gadā, no kuriem aptuveni puse ir ziepes.