Babītes ezers
Babītes ezers ir liels ezers Mārupes novada Babītes un Salas pagastos. Septītais lielākais ezers Latvijā pēc platības. Babītes ezers ir lagūnas tipa ezers, kas izveidojies aptuveni pirms 3000—4000 gadiem, no Litorīnas jūras atdaloties seklam līcim. Ezerā ir viena 27 hektārus liela sala. Tam ir dūņaina gultne, dūņu kārtas biezums var sasniegt pat piecus metrus. Krasta līnijas garums — 33 km. Ezera austrumu un dienvidu krastā izbūvēti vairāki polderi: Babītes polderis, Dzilnupes polderis, Trenču polderis, Gātupes polderis. Babītes ezerā dzīvo 17 zivju sugas, tai skaitā līņi, karūsas, plauži, līdakas, asari, raudas, zuši. Seklais aizaugušais ezers un tā apkārtne ir nozīmīga putnu koncentrācijas vieta. Šeit konstatētas 184 putnu sugas, no kurām 36 ligzdo ezera apkaimē. 15 no šīm putnu sugām ir Eiropā apdraudēto skaitā (lielais dumpis, mazais dumpis, ragainais dukuris, niedru lija, grieze un citas). Tādēļ 1957. gadā tika izveidots Babītes ezera dabas liegums. Stingrā režīma zona ir 292 hektāru platībā, pārējā ezera daļā ir sezonas liegums no 1. janvāra līdz 30. jūnijam vai dabas parka zona. Babītes ezera krastos atrodas vairākas laivu bāzes.