Klasiskā arābu valoda
Klasiskā arābu valoda (arābu: العربية الفصحى التراثية, ʻArabīyah al-Fuṣḥā at-Turāthīyah — ‘daiļrunīgā klasiskā arābu valoda’) ir arābu valodas paveids, kas tika lietots islāma vēstures agrīnajā periodā un ir vislabāk pazīstams kā islāma svētās grāmatas Korāna valoda. Šī valoda ir formalizēta, un tā ir arābu pasaules rakstiskās un oficiālās runas standarts. Daudzi klasiskie arābu literatūras darbi, dzejoļi un zinātniskie darbi ir sarakstīti klasiskajā arābu valodā. Klasiskajā arābu valodā ir bagātīgs vārdu krājums, tostarp daudzi sinonīmi un arhaismi, kas mūsdienu dialektos ir reti sastopami. Mūsdienu standarta arābu valodas (MSA) pamatā ir klasiskā arābu valoda, taču tā ir pielāgota mūsdienu apstākļiem. MSA izmanto plašsaziņas līdzekļos, literatūrā, oficiālajā dokumentācijā un izglītībā.