Džordžs Grenvils
Džordžs Grenvils (angļu: George Grenville; dzimis 1712. gada 14. oktobrī, miris 1770. gada 13. novembrī) bija Lielbritānijas politiķis no vigu partijas. No 1763. līdz 1765. gadam Grenvils bija Lielbritānijas premjerministrs. Viens no septiņiem britu premjerministriem, kurš nav saņēmis pēra titulu (par pēriem, citu starpā, nekļuva arī Viljams Pits Jaunākais, Viljams Gladstons un Vinstons Čērčils). Dzimis 1712. gadā. Arī Viljama vecākais brālis Ričards kļuva par politiķi. Mācījās Ītonā un Oksfordas Universitātē. 1741. gadā Džordžs Grenvils tika ievēlēts parlamentā no Bekingemas un pārstāvēja šo vēlēšanu apgabalu līdz savai nāvei. Parlamentā darbojās opozīcijā Robertam Volpolam. 1744. gada decembrī kļuva par admiralitātes lordu Henrija Pelema valdībā. Nonāca opozīcijā pret savu brāli Ričardu un Viljamu Pitu. Vēlāk ieņēma vairākus citus valdības amatus. 1763. gadā ieņēma Lielbritānijas premjerministra posteni. Džordža Grenvila amata darbības laikā tika notiesāts Džons Vilkss un, lai paildinātu valsts kasi, tika pieņemts 1765. gada zīmognodevas likums, kurš izsauca sašutumu Amerikas kolonijās. 1765. gadā karalis Džordžs III atcēla Grenvilu no amata. Bija precējies ar politiķa meitu un viņiem bija septiņi bērni, no kuriem vairāki kļuva par politiķiem vai apprecēja politiķus, bet dēls Viljams Grenvils pats 1806. gadā kļuva par premjerministru.