Dirihlē princips
Matemātikā Dirihlē princips norāda, ka ja n priekšmetus ievieto m kastītēs, kur n > m, tad vismaz vienā kastītē atradīsies vairāk kā viens priekšmets. Šīs teorēmas piemēri ir sastopami arī reālajā dzīvē, piemēram, "no trīs cimdiem, vismaz divi būs labās rokas vai arī kreisās rokas cimdi". Lai arī tas šķiet intuitīvs apgalvojums, to var izmantot, lai parādītu iespējami negaidītus rezultātus, piemēram, ka vismaz diviem cilvēkiem Londonā uz galvas ir vienāds skaits matu. Ir ticams, ka pirmo reizi šo ideju pauda Pēters Gustavs Ležēns Dirihlē 1834. gadā, ar nosaukumu Schubfachprinzip ("atviktņu princips" vai "plauktu princips"). Tas bieži tiek saukts arī par Baložu būru principu vai Dirihlē atvilktņu principu — Nosaukums "Atvilktņu princips" joprojām tiek lietots franču valodā ("principe des tiroirs"), poļu valodā ("zasada szufladkowa"), bulgāru valodā ("принцип на чекмеджетата"), turku valodā ("çekmece ilkesi"), ungāru valodā ("skatulyaelv"), itāļu valodā ("principio dei cassetti"), vācu valodā ("Schubfachprinzip"), dāņu valodā ("Skuffeprincippet"), un ķīniešu valodā ("抽屉原理"). Dirihlē princips var tikt skaidrots dažādi, tomēr visbiežāk to saprot šādi: ja k un m ir naturāli skaitļi , un n = km + 1 priekšmeti tiek ievietoti m kastēs, tad Dirihlē princips apgalvo, ka vismaz viena kaste saturēs vismaz k + 1 priekšmetus. Patvaļīgiem n un m tas vispārinas uz k + 1 = ⌊(n – 1)/m⌋ + 1, kur ⌊...⌋ ir grīdas funkcija. Lai gan visbiežāk Dirihlē princips tiek lietots galīgām kopām (kā, piemēram, baloži un kastītes), to izmanto arī bezgalīgām kopām.