Turānas mednieki
Turānas mednieki (ungāru: Turáni Vadászok) bija ungāru fašistiska paramilitāra organizācija, kuru pēc Austroungārijas sakāves un sabrukuma Pirmajā pasaules karā 1927. gadā dibināja Ģula Gembešs. Organizācija vēlējās paplašināt Ungārijai Trianonas līgumā noteiktās robežas, iestājās par rasismu (ungāru turānisma formā), antikomunismu un antisemītismu. Tiek lēsts, ka organizācijai 1944. gadā bija aptuveni 43 000 biedru aptuveni 1200 apdzīvotās vietās. Okupētajā Dienvidslāvijas Bačkā šīs organizācijas nodaļas tika dibinātas īpaši pēc ungāru policijas veiktā asiņainā 1942. gada Novisadas reida. Turānistu organizācijas iebilda pret vācu nacionālsociālismu, uzskatot āriešu rasi par zemāku. Kad nacistiskā Vācija 1944. gadā operācijā Margarethe okupēja Ungāriju, lai neļautu Ungārijai pievienoties Rietumu sabiedroto pusei, notika sadursmes starp ungāriem un vācu iedzīvotājiem. Kad "Turānas mednieki" apbruņojās, lai aizstāvētu ungārismu, Vērmahts viņus uzreiz atbruņoja. Jaunieceltais iekšlietu ministrs Andors Jarošs nolēma organizāciju likvidēt. Tomēr oficiāli tā tika slēgta tikai 1949. gadā. Pēc tam, kad Dienvidslāvijas partizāni un Sarkanā armija atbrīvoja Ungārijas kara laikā okupētās kaimiņu teritorijas, daži bijušie "Turānas mednieku" locekļi tika sodīti ar nāvi.