Magnētiskās indukcijas cirkulācija
Magnētiskās indukcijas cirkulāciju fizikā apzīmē ar ∮ l B → d r →   {\displaystyle \oint _{l}{\vec {B}}\mathrm {d} {\vec {r}}\ } . ∮ l B → d r → = μ 0 ( I + I D )   {\displaystyle \oint _{l}{\vec {B}}\mathrm {d} {\vec {r}}=\mu _{0}(I+I_{D})\ } kur μ 0   {\displaystyle \mu _{0}\ } - magnētiskā konstante (1.256637×10-6 H/m) I   {\displaystyle I\ } - strāvas stiprums vadā, ap kuru ir apvilkts kontūrs l   {\displaystyle l\ } (A) I D   {\displaystyle I_{D}\ } - nobīdes strāva (A) Ja elektriskais lauks laikā nemainas, tad: ∮ l B → d r → = μ 0 I   {\displaystyle \oint _{l}{\vec {B}}\mathrm {d} {\vec {r}}=\mu _{0}I\ }