Eleina Meja
Eleina Īva Meja (angļu: Elaine Iva May; dzimusi 1932. gada 21. aprīlī) ir amerikāņu aktrise, komiķe, dramaturģe, scenāriste un režisore. Kļuvusi pazīstama 1950. gados improvizācijas komēdijas žanrā, uzstājoties kopā ar Maiku Nikolsu. Vēlāk kļuvusi par scenāristi un režisori vairākām pazīstamām filmām. Savas karjeras laikā saņēmusi BAFTA kino balvu, Grammy balvu un Tony balvu. 2022. gadā saņēmusi arī Kinoakadēmijas goda balvu. Meja atveidojusi lomas tādās filmās kā Enter Laughing (1967), Luv (1967), California Suite (1978) un "Sīkie blēži" (Small Time Crooks, 2000). 1971. gadā Meja kļuva par pirmo sievieti režisori ar līgumu Holivudā kopš Aidas Lupino, režisējot melno komēdiju A New Leaf (1971). Vēlāk režisējusi romantisko komēdiju The Heartbreak Kid (1972), gangsteru filmu Mikey and Nicky (1976) un piedzīvojumu komēdiju Ishtar (1987), kas bija liela finansiāla un kritiska neveiksme un kļuva par viņas pēdējo filmu. Mūsdienās tā tiek uzskatīta par kulta filmu. Meja guvusi panākumus kā scenāriste Vorena Bītija filmai Heaven Can Wait (1978) un Maika Nikolsa filmām "Putnubūris" (1996) un "Pamatkrāsas" (1998). Par filmām Heaven Can Wait un "Pamatkrāsas" Meju nominēja Amerikas Kinoakadēmijas balvai kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs", bet par filmu "Pamatkrāsas" saņēmusi BAFTA kino balvu kategorijā "Labākais adaptētais scenārijs". Meja atkal pievērsās aktrises karjerai Vudija Allena miniseriālā Crisis in Six Scenes (2016) un Keneta Lonergana Brodvejas iestudējumā The Waverly Gallery, par ko saņēmusi Tony balvu.