Antīkā literatūra
Ar jēdzienu antīkā literatūra (latīņu antiquus 'sens') apzīmē literatūru, kas radusies Senajā Grieķijā un Senajā Romā laikaposmā no aptuveni 8.gs. p.m.ē. līdz 6.gs. m.ē. Vidusjūras baseina zemēs sengrieķu vai latīņu valodā. Lielā mērā tieši uz antīkās literatūras pamata izveidojušās un attīstījušās citas Eiropas nacionālās literatūras (arī romiešu literatūras izcelsme saistāma ar sengrieķu literatūru). Antīkās literatūras periodā izveidojušās tādas literatūras formas un žanri kā traģēdija, komēdija, eposs, satīra, dažādas dzejas un liroepikas formas. Antīkajā literatūrā izveidojās arī vēsturiskās un filozofiskās literatūras tradīcija. Plašākai informācijai skatīt rakstus zemāk: sengrieķu literatūra, romiešu literatūra.