Smita sala
Smita sala (angļu: Smith Island, spāņu: Isla Smith) ir sala Dienvidšetlendas salu arhipelāgā Antarktikā. Izvietojusies arhipelāga dienvidrietumos. Ap 40 km platais Boida šaurums ziemeļaustrumos to šķir no Snovas salas, bet 28 km platais Osmaras šaurums dienvidaustrumos — no Lovailendas. Lielāko daļu salas aizņem Imeona grēda ar salas un visa arhipelāga augstāko virsotni Fostera kalnu. Krasti roboti, piekrastē daudz nelielu saliņu un klinšu. Salu 1819. gada oktobrī atklāja un aptuveni nokartēja britu kapteinis Viljams Smits. Sākotnēji saukta par Pizgas kalna salu (Mount Pisgah Island) pēc 1860 m augstās virsotnes salas ziemeļdaļā, bet vēlāk pārdēvēta atklājēja vārdā. 1821. gada janvārī salu atkārtoti atklāja Krievijas Antarktiskā ekspedīcija Fabiāna fon Belinshauzena vadībā un nosauca par Borodinas salu (остров Бородино) par godu 1812. gada Borodinas kaujai.