Kauja par Liepāju
Kauja par Liepāju, arī Liepājas aizstāvēšana, bija lielākā un ilgākā kaujas operācija 1941. gada Latvijas vācu okupācijas laikā. Ja uzbrukuma operācijas Rīgai, Daugavpilij un Jelgavai notika salīdzinoši viegli, tad Liepājā bāzētā Sarkanās armijas 67. strēlnieku divīzija un Liepājas kara flotes bāze (kopā apmēram 11 000 karavīru) ar vietējo padomju aktīvistu atbalstu gandrīz nedēļu cīnījās ar uzbrūkošo Vērmahta 291. kājnieku divīziju ar apmēram 20 000 karavīru. Ja kaujas pirmajās dienās Sarkanā armija centās aizsargāties, tad cīņu pēdējās dienās lielus upurus radīja mēģinājumi izlauzties no ielenkuma un pamest Liepāju. Pilsētas ieņemšanas laikā krita gandrīz 2000 vācu kareivju. Liepājā tika pilnīgi sagrautas vai nodegušas 117 ēkas, 450 daļēji bojātas. Ļoti cieta pilsētas vēsturiskais centrs un ostas apkārtne.