Vilhelms Lībknehts
Vilhelms Lībknehts (vācu: Wilhelm Liebknecht, dzimis 1826. gada 29. martā Gīsenē, miris 1900. gada 7. augustā Berlīnē) bija vācu politiķis. Viens no Vācijas Sociāldemokrātiskās partijas dibinātājiem. Kārļa Lībknehta tēvs. Dzimis Hesenē Gīsenes pilsētā, ierēdņa ģimenē. Studējis filoloģiju, teoloģiju un filozofiju Gīsenē, Berlīnē un Marburgā. Neilgi strādāja par skolotāju Cīrihē. 1848. gada februārī piedalījās revolucionārajos notikumos Parīzē, bet tā paša gada septembrī - Bādenē. Pēc revolūcijas sakāves Vācijā, devās uz Šveici, kur tikās ar Frīdrihu Engelsu. 1850. gadā tika izraidīts no Šveices un devās uz Londonu, tikās ar Kārli Marksu un iesaistījās komunistisko organizāciju darbībā. 1862. gadā, kad varas iestādes izsludināja amnestiju, atgriezās Vācijā. Kādu laiku darbojās Ferdinada Lasalla vadītajā Vispārējā Vācu Strādnieku asociācijā (Allgemeiner Deutscher Arbeiterverein, ADA), tomēr vēlāk no tās izstājās. 1869. gadā kopā ar Augustu Bēbeli nodibināja Vācijas Sociāldemokrātisko Strādnieku partiju (Sozialdemokratische Arbeiterpartei Deutschlands, SDAP). 1874. gadā Lībknehtu ievēlēja Reihstāgā, bet 1875. gadā Gotā ADA un SDAP apvienojās, izveidojot vienotu Vācijas Sociālistisko Strādnieku partiju (Sozialistische Arbeiterpartei Deutschlands, SAPD) - mūsdienu Vācijas Sociāldemokrātiskās partijas (SPD) priekšteci. 1891. gadā Lībknehts kļuva par partijas avīzes "Vorwärts" galveno redaktoru. Miris 1900. gadā Berlīnē, Šarlotenburgā.