Pastmarka
Šis raksts ir par pasta zīmi. Par citām jēdziena marka nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu. Pastmarka ir zīme, kas apliecina par pasta pakalpojumu (vēstules, bandroles piegādi adresātam) apmaksu, vērtspapīrs. Uz pastmarkām tiek norādīta tās nomināla vērtība un to izlaidušā pasta dienesta valsts (uz Lielbritānijas pastmarkām valsts lielāko tiesu netiek norādīta), kā arī dažādi ilustratīvi vai dekoratīvi elementi. Lai izsargātos no viltošanas, pastmarkām bieži ir ūdenszīmes. Tradicionāli pastmarkas ir apdrukātas papīra lapiņas — taisnstūra, kvadrāta vai trīsstūra forma, — ar robotu malu un līmslāni uz neapdrukātās puses, lai tās varētu uzlīmēt uz pasta sūtījuma, taču var būt arī romba (piem., Monako 1955. gadā izlaistās pastmarkas, Malaizijas 1970.-71. gados izlaistās pastmarkas), apļa (piem., daudzas Burundi un Sjerraleones pastmarkas), un brīvās formas, piemēram, valsts robežu kontūra (piem., Sjerraleones 1964. g. pastmarka, Tongas, Gibraltāra pastmarkas utt.). Arī pastmarku materiāls var mainīties, kaut visizplatītākais vēl joprojām ir papīrs. Piemēram, pirmās Latvijas pastmarkas tika drukātas uz armijas topogrāfiskajām kartēm, bet 1920. gada drukāja pastmarkas ar piemaksu Sarkanā Krusta labā uz padzītās padomju valdības un bermontiešu naudaszīmēm. Ēģiptē gana bieži pastmarkas drukātas uz papirusa, bet Butanā, Mongolijā un Polijā pastmarkas ir drukātas arī uz uz zīda, Butanā un Katarā pastmarkas pat drukātas kā miniatūras vinila skaņuplates, bet Gabonā 1966. gadā izlaida zelta pastmarku (0,6 g) Alberta Šveicera piemiņai.