Eduārs Erio
Eduārs Marī Erio (franču: Édouard Marie Herriot; dzimis 1872. gada 5. jūlijā, miris 1957. gada 26. martā) bija franču politiķis. Trīskārtējs Francijas premjerministrs (1924-1925, 1926, 1932). Bijis arī Deputātu palātas prezidents (1925–1926) un Nacionālās asamblejas prezidents (1947–1954). Tāpat bija sabiedrisko darbu un transporta ministrs (1916–1917), sagādes ministrs (1916–1917), ārlietu ministrs (1924–1925, 1926, 1932), izglītības ministrs (1926–1928), valsts ministrs (1934–1936). No 1905. gada līdz savai nāvei, izņemot laiku no 1942. līdz 1945. gadam, kad tika izsūtīts uz Vāciju par opozīciju Višī Francijai, bija Lionas pilsētas mērs (vairāk nekā 48 gadus). Atbalstīja attiecību uzlabošanu ar PSRS. Pirmā Erio valdība nodibināja diplomātiskās attiecības ar PSRS. Otrā Erio valdība veica skolas reformu. 1933. gadā bija vizītē Ukrainas PSR, atgriežoties noliedza holodomora eksistenci.