Marmors
Marmors (grieķu: marmairō — ‘spīguļot, spīdēt’) ir metamorfais iezis, viena no kaļķakmens formām, kuru galvenokārt veido kalcīts, CaCO3. To izmanto celtniecībā un tēlniecībā. Marmors metamorfozes rezultātā ir veidojies, sīkākiem kaļķakmens kristāliem sakūstot lielākos kristālos. Ja nav piejauktas citas vielas vai minerāli, marmors ir baltā krāsā. Ja ir piejaukti dzelzs oksīdi, marmora krāsa ir no dzeltenajiem līdz sarkanajiem toņiem, ja ir piejaukts ogleklis, — no pelēkajiem līdz melnajiem toņiem, bet, ja ir piejaukts hlorīts vai serpentīns, marmora krāsa ir zaļos toņos. Nereti marmors ir raibi plankumains vai svītrains. Atkarībā no krāsas, lietošanas veida, iegūšanas vietas un citiem parametriem marmoriem tiek doti nosaukumi. Starp vienkāršākajiem marmoriem ir baltais dzidrais statuju marmors (Marmo Statutario), parintiskais jeb Paras marmors (Greco duro) un penteliskais jeb Penteli marmors (Greco fino). Saliktos marmorus galvenokārt veido kaļķakmens, vizla un serpentinīts, kur katram marmora veidam arī ir savs īpašs nosaukums.