Veselības pratība
Veselības pratību parasti definē kā pakāpi, kādā persona spēj iegūt, apstrādāt un saprast pamatinformāciju par veselību un veselības pakalpojumiem, kas nepieciešama, lai atbildīgi pieņemtu ar veselību saistītus lēmumus. Veselības pratības jēdziens sākotnēji tika izmantots Amerikā un Kanādā, tagad to izmanto starptautiski ne tikai veselības aprūpes jomā, bet arī sabiedrības veselības kontekstā. Personas veselībpratība — spēja meklēt, saprast un izmantot veselības informāciju — ir kritisks faktors, kas nosaka to, cik aktīvi indivīdi spēs iesaistīties savā veselības aprūpē. Līdz ar to, veselības pratība ir pakāpe, kura nosaka indivīdu spēju iegūt, apstrādāt un saprast veselības informāciju un pakalpojumus, lai veidotu lēmumus par veselību un tās stāvokli. Veselības pratība ir pilnībā atkarīga no indivīda pamatprasmēm, jeb lasīšanas, rakstīšanas, runāšanas un sapratnes, kas ir nepieciešamas, lai cilvēks varētu funkcionēt ikdienas sabiedrībā. Kad šīs maņas tiek pielietotas saistībā ar veselību, to sauc par veselības pratību. Lai gan cilvēka dzīves laikā uzkrātās pamatprasmes var ietekmēt veselībpratību, par svarīgāko ietekmējošo faktoru joprojām uzskatāma mutiskā komunikācija, jeb spēja runāt un klausīties, kas atvieglo apmaiņu, sapratni, izpratni un veselības informācijas interpretēšanu, lai pieņemtu pareizos lēmumus.