Lustrācija
Lustrācija ir valsts līmeņa process, kurš regulē agrāko komunistu, it sevišķi Valsts drošības komitejas (VDK) ziņotāju un darbinieku, atrašanos politiskos vai ierēdņu amatos Eiropas valstīs pēc komunistu varas sabrukuma tajās. Plašākā nozīmē tas attiecas arī uz valstīm, kas izvērtē pagātnē notikušos cilvēktiesību pārkāpumus un netaisnības. Termins ir pārņemts no Senās Romas jēdziena lūstrum. Tas nozīmēja piecu gadu periodu, kurā notika šķīstīšanās jeb attīrīšanās. Mūsdienās tā notiek caur valsts regulētas lustrācijas — izgaismošanās procedūru. Lustrācijas piemēri vēsturē ir denacifikācija Rietumeiropā un destaļinizācija Padomju Savienībā. Lustrētu personu vārdus nepublicē. Lustrācija paredz nožēlu par sadarbību ar represīviem padomju varas orgāniem.