Alberts Ozoliņš
Alberts Niklass Ozoliņš (īstajā vārdā Alberts Niklass Ozols) (dzimis 1897. gada 10. maijā (pēc vecā stila — 27. aprīlī) (pēc pases datiem — 1896. gada 10. maijā), miris 1985. gada 28. februārī) bija latviešu svarcēlājs. Dzimis Trepes muižas (tagad Kūku pagasts) priekšstrādnieka Niklasa Ozola un viņa sievas Annužas dzimušas Zvirgds ģimenē. Pārstāvējis sporta biedrības "Krauze" un Rīgas Policijas darbinieku sporta klubs (RPDSK). Piedalījies olimpiskajās spēlēs 1924. gadā Parīzē pieccīņā (raušana ar vienu roku, grūšana ar vienu roku, spiešana ar divām rokām, raušana ar divām rokām, grūšana ar divām rokām), kur ieņēma pēdējo, 25. vietu, ar kopsummā paceltiem 340 kg. 1922. gada pasaules vicečempions vidējā svarā. 1933. gada Eiropas čempionātā 6. vieta vidējā svarā. 14 reizes bijis Latvijas meistars vidējā svarā (1922—1924, 1926-1928, 1930-1934, 1937, 1938) un pussmagajā svarā (1921). 1923. gadā Rīgā sasniedzis neoficiālus pasaules rekordus pusvieglajā svarā raušanā ar kreiso (75 kg) un labo roku (75 kg). 50 reižu labojis Latvijas rekordus. 1928. gadā precējies ar Irmgardi dzimušu Plāts. Šķīries 1932. gadā. 1936. gadā precējies otrreiz ar Elizabeti dzimušu Asars. Dēls — Margots Ozoliņš (1944—2011). Pēc karjeras beigām treneris un vissavienības kategorijas tiesnesis.