Mārtins Skorsēze
Mārtins Čārlzs Skorsēze (angļu: Martin Charles Scorsese; dzimis 1942. gada 17. novembrī Ņujorkā, ASV) ir amerikāņu kinorežisors, scenārists, kinoproducents, aktieris un kino vēsturnieks. Viņš ir World Cinema Foundation organizācijas dibinātājs, kā arī AFI mūža ieguldījuma balvas ieguvējs. Skorsēze ir ieguvis Amerikas Kinoakadēmijas balvu, Zelta globusa balvas, BAFTA kino balvu un Amerikas režisoru ģildes balvas. Par filmu "Atkritēji" saņēma Amerikas Kinoakadēmijas balvu nominācijā "Labākais režisors", bet pati filma saņēma balvu nominācijā "Labākā filma". Skorsēze ir The Film Foundation bezpeļņas organizācijas prezidents. Skorsēze tiek uzskatīts par vienu no sava laikmeta ietekmīgākajiem un nozīmīgākajiem amerikāņu filmu veidotājiem. Viņš ir filmu "Ļaunās ielas" (1973), "Taksists" (1976), "Satrakotais vērsis" (1980), "Labie puiši" (1990) un "Baiļu rags" (1991) režisors, visās šajās filmējās viņa labs draugs Roberts De Niro. Skorsēzes filma "Taksists" Kannu kinofestivālā saņēma galveno balvu Zelta palmas zaru. Bet par filmu "Pēc darba" (1985) Skorsēze saņēma Kannu kinofestivāla balvu kā labākais režisors. 21. gadsimtā uzņēmis šādas filmas: "Ņujorkas bandas" (2002), "Aviators" (2004), "Atkritēji" (2006), "Slēgtā sala" (2010), "Hugo" (2011), "Volstrītas vilks" (2013), "Klusēšana" (2016), "Īrs" (2019) un "Ziedu mēness slepkavas" (2023). Skorsēze ir bijis vairāku dokumentālo filmu režisors, piemēram, "Nav ceļa uz mājām. Bobs Dilans" (No Direction Home: Bob Dylan, 2005), "Blūzs" (The Blues, 2003), "Izstarot gaismu" (Shine A Light, 2007) un "Džordžs Harisons: Dzīvojot materiālā pasaulē" (George Harrison: Living in the Material World, 2011).