Airēšana (sports)
Airēšana ir sporta veids, laivu airētāju ātruma sacensības noteiktā distancē. Galvenos airēšanas veidus iedala pēc laivu tipiem — smaiļošanā, akadēmiskajā, tautas un kanoe airēšanā. Akadēmiskajā airēšanā laivām ir kustīgi soliņi un ārpus bortiem izvirzīti duļļi. Laivu platums 30-60 cm, tās var būt no vienvietīgām līdz astoņvietīgām. Šis airēšanas paveids radies Anglijā 18. gadsimta sākumā, bet Latvijā pirmais klubs dibināts 1872. gadā. Olimpiskajās spēlēs kopš 1900. gada. Tautas airēšanā lieto dažāda veida parastās laivas ar nekustīgiem soliņiem un duļļiem bortos. Latvijā sacensības notiek kopš 1948. gada. Smaiļošanā lieto īpašas laivas — smailītes jeb kajakus (smailīšu priekštecis ir eskimosu kajaks) ar nekustīgiem soliņiem bez duļļīem un rokās turamu divlāpstiņu airi. Var būt no vienvietīgām līdz četrvietīgām. Kā sporta veids radies Zviedrijā 19. gadsimtā. Latvijā pirmās sacensības notikušas 1938. gadā. Olimpiskajās spēlēs kopš 1936. gada. Kanoe airēšanā lieto kanoe laivas (no spāņu: canoe — "vienkocis") bez duļļiem un īsu vienlāpstiņas airi. Var būt vienvietīgas vai divvietīgas. Sportists airējot stāv uz viena ceļgala. Latvijā sacensības notiek kopš 1955. gada. Olimpiskajās spēlēs kopš 1936. gada. Vēl populārs ir airēšanas slaloms, kurā ar smailītēm vai kanoe tiek braukts upju straujos, bieži krāčainos posmos. 1972. gadā tas bija Olimpisko spēļu programmā.