Justiniāns I
Justiniāns I, pazīstams arī kā Justiniāns Lielais (latīņu: Flavius Petrus Sabbatius Justinianus, grieķu: Μέγας Ιουστινιανός; dzimis ap 482. gadu, miris 565. gada 14. novembrī) bija viens no varenākajiem Austrumromas impērijas (Bizantijas) imperatoriem. Tiek uzskatīts par svēto pareizticīgo baznīcā. Pēdējais Romas imperators, kuram dzimtā valoda bija latīņu. Viņa lielākais sapnis bija Romas impērijas pabālējušā spožuma un varenības atjaunošana. Lai to piepildītu, bija jāveic iekšējas reformas un jāpakļauj barbaru valdnieki, kas valdīja bijušajās Rietumromas impērijas zemēs. Justiniāns organizēja karagājienus, lai atjaunotu vienotu Romas impēriju un atņēma ostgotiem Romu. Justiniāna valdīšanas laiks aprakstīts Prokopija darbā "Slepenā vēsture". Justiniāns I pazīstams kā tiesību sakārtotājs un t.s. Corpus Iuris Civilis radītājs. Šis tiesību avots ir atstājis ievērojamu iespaidu uz jurisprudences atdzimšanu viduslaiku Eiropā, kanoniskajām tiesībām, bet jo īpaši uz civiltiesību attīstību caur romiešu tiesību recepciju kontinentālajā Eiropā.