Svētais Labrencis
Svētais Labrencis, arī Svētais Laurencijs (latīņu: Laurentius; dzimis apm. 225. gadā, miris 258. gada 10. augustā) bija Senās Romas diakons, kurš cieta imperatora Valeriāna laikā. Tradicionāli uzskatīts, ka ticis sodīts ar nāvi, jo pēc tam, kad imperators pavēlēja nodot valstij baznīcas dārgumus, izdalīja mantu nabagiem. Vēlāk ieradās pie imperatora kopā ar nabagiem un slimajiem un teica - "tā ir baznīcas lielākā bagātība". Pēc tradīcijas ticis uzcepts uz metāla režģa, tāpēc dažkārt attēlots kopā ar šo režģi. Leģenda arī saista Labrenci ar Svēto Grālu, kas ar Labrenča ziņu nogādāts Ueskā, Aragonā.