Zaļaļģes
Zaļaļģes (Chlorophyta) pieder Chlorophyta nodalījumam, ko veido no 9000 līdz 12 000 sugas. Tā ir parafilētiska grupa. Tipiskajām zaļaļģēm, kas var būt kustīgas vai nekustīgas, ir centrālā vakuola, pigmenti, kas atrodas dažādu sugu plastidās, un divu slāņu — celulozes un pektīna šūnapvalki. Tāpat kā augi, arī zaļaļģes satur divas hlorofila formas — hlorofilu a un b, ko izmanto, lai iegūtu gaismas enerģiju cukuru ražošanai, bet atšķirībā no augiem tās galvenokārt ir ūdens organismi. Fotosintētiskie pigmenti (hlorofili a un b, karotīns un ksantofils) ir tādās pašās proporcijās kā augstākajos augos. Barības vielas uzkrāj cietes veidā pirenoīdos. Visām zaļaļģēm ir mitohondriji ar plakanām kristām. Zaļaļģes, kuru lielums un forma ir mainīga, ir vienšūnas (Chlamydomonas), koloniālas (Hydrodictyon, Volvox), pavedienveida (Spirogyra, Cladophora) un tubulāras (Actebularia, Caulerpa) formas. Taksonomiskos rangus nosaka Starptautiskais aļģu, sēņu un augu nomenklatūras kodekss. Zaļaļģu klasei pieder planktonā un bentosā, kā arī augsnē augošas un aerofītiskas aļģes tipiski zaļā krāsā ar ļoti daudzveidīgu morfoloģisko uzbūvi: monadālo, palmellas, kokoidālo, trihālo un sifonālo. Gan mikroskopiskas, sīkas vienšūnas aļģes līdz pat makroskopiskām, bieži vien ar pavedienveida zarotiem vai plātņveida lapoņiem. Vairums zaļaļģu ir izplatītas visā pasaulē un aug galvenokārt saldūdeņos, bet ir arī sauszemes un jūras sugas. Brīvi peldošās mikroskopiskās sugas kalpo kā pārtikas un skābekļa avoti ūdens organismiem. Savairojoties masveidā izraisa “ziedēšanu”. Zaļaļģes ir svarīgas arī augu evolūcijas pētījumos; vienšūnas zaļaļģes Chlamydomonas tiek uzskatītas par līdzīgām senču formai, kas, iespējams, ir pirmsākumi sauszemes augiem. Zaļaļģes Zaļaļģu pavedieni Aļģu konjugācija