Parlaments
Parlaments (senfranču: parlement — ‘pārrunas’) ir pilnīgi vai daļēji ievēlējama augstākā valsts pārstāvniecības institūcija ar parasti konstitūcijā noteiktām (piemēram, likumdošanas varas) funkcijām. Dažādās valstīs parlamentu sauc dažādi, piemēram, Latvijā tā ir Saeima, Lietuvā — Seims, Igaunijā — Rīgikogu, Krievijā — Valsts Dome. Likumu pieņemšanas sapulci par parlamentu pirmo reizi nosauca Anglijā. Par vecāko parlamentu uzskata altingu (Islandes parlamentu), kas sanāk kopā kopš 930. gada. Veidus, kā tiek organizēta parlamenta locekļu izraudzīšana, sauc par balsošanas sistēmām (vēlēšanu sistēmām). Ir mažoritārā (izvēlas parlamenta locekļus no vēlēšanu apgabaliem), proporcionālā un jauktā balsošanas sistēma. Parlamentāri demokrātiskās valstīs parlaments pilda vienu no trim galvenajām varas funkcijām, visbiežāk likumdevējvaras funkciju. Parlamenta uzdevumi ir likumu pieņemšana un likumprojektu virzīšana izpildvaras orgānam, kas visbiežāk ir valdība. Parlaments sastāv no parlamenta galvas (spīkera vai prezidenta) un parlamentāriešiem. Daudzās valstīs parlamenti ir spējīgi arī izteikt neuzticību valdībai un ierosināt prezidenta impīčmentu. Mūsdienu politikā, kā arī vēsturē līdzīgas funkcijas kā parlaments dažās valstīs pilda un pildīja senāts, sinods un kongress.