Psammolepis alata
Psammolepis alata ir psammolepju dzimtas bezžokļaiņu suga, kas dzīvoja devona periodā Baltijā. Sugu pirmo reizi aprakstīja Elga Mark-Kurika 1965. gadā. P. alata holotips ir labā branhiālā plātne, kas tika atrasta Gaujas upes krastā starp Siguldu un Inčukalnu, augšdevona gaujas svītas nogulumos. Nosaukums Psammolepis alata nozīmē spārnainais (alatus) psammolepis.