Mošeja
Mošeja ir islāma sekotāju reliģiskā kulta vieta. Mošeju visbiežāk musulmaņi sauc tās oriģinālajā arābu valodas vārdā par mesdžidu (مسجد — ˈmæsʤɪd, dsk. mesādžid, مساجد — /mæˈsæːʤɪd/). Latviešu valodā pierasts ar vārdu mošeja apzīmēt visas musulmaņu reliģiskā kulta celtnes, bet arābu valodā mošejām ir dažādi nosaukumi. Atšķirībā no mazākām un privātām mošejām, lielās jeb kopienas mošejas sauc par džāmi ( جامع — /jāmiʕ/) un tās pilda vairākas papildu sabiedriskās dzīves funkcijas. Galvenais mošejas uzdevums ir kalpot par pulcēšanās vietu lūgšanām un citiem svarīgiem musulmaņu dzīves gadījumiem. Lūgšanas vada imāms. Mošejas ir arī musulmaņu informācijas, izglītības un debašu centri, tās ir vietas, kur satikt savus draugus un paziņas. Pasaulē mošejas ir pazīstamas ar to svarīgumu musulmaņu acīs un ar islāma arhitektūras labākajiem paraugiem. Mošeju celtniecība ir ievērojami attīstījusies no laika, kad tās bija tikai labiekārtoti laukumi. Tagad tās tiek celtas ar lieliem kupoliem, augstiem minaretiem un plašām lūgšanu zālēm. Pirmās mošejas tika celtas Arābijas pussalā, bet mūsdienās tās ir atrodamas daudzās pasaules vietās.