Žirokompass
Žirokompass (no grieķu: gyros "riņķis, aplis" + kompass) - ierīce ar vienu vai vairākiem žiroskopiem, kas rāda iepriekš uzdotu noteiktu virzienu, parasti ģeogrāfiskā meridiāna virzienu. Salīdzinot ar magnētiskajiem kompasiem, žirokompasiem ir vairākas priekšrocības: tie norāda uz ģeogrāfisko Ziemeļpolu, nevis magnētisko; tos neietekmē Zemes magnētiskais lauks, apkārt esošo metāla priekšmetu magnētiskais un elektromagnētiskie lauki. Šo iemeslu dēļ žirokompasus plaši pielieto uz kuģiem navigācijai. Žirokompasa darbības princips balstīts uz smaga žiroskopa spēju saglabāt tādu stāvokli, kurā tā ass ir paralēla ģeogrāfiskajam meridiānam. Vienkāršākais žirokompass sastāv no žiroskopa, kas iekārts tukšā lodē, kura peld šķidrumā. Sfēras masa ir tāda, lai tās smaguma centrs atrastos uz lodes ass apakšējās daļas, kad žiroskopa rotācijas ass ir horizontāla. Sfērai apakšdaļā un augšdaļā ir metāla cepures strāvas padevei caur šķidrumu uz lodes žiroskopiem. Šķidrums ir daļējs vadītājs. Žirokompasiem ir arī mīnusi: atkarība no elektroenerģijas padeves, kas tiek kompensēts ar autonomu un neatkarīgu akumulatoru barošanu ilgstoša startēšanās (var būt pat līdz 6 stundām), mūsdienās gan to veiksmīgi samazina kavēšanās pie straujas kursa maiņas