Kārtu pārstāvniecība
Kārtu pārstāvniecība — etaps sabiedrības attīstībā ceļā uz parlamentārismu lielākajā daļā valstu vēlajos viduslaikos, kad valsts pārvaldē ar [monarha] padomdevēja tiesībām vai likumdevēja funkcijām darbojās visu sabiedrības brīvo sociālo kārtu pārstāvju delegātu kopsapulce (protoparlaments). Kārtu pārstāvniecības sistēma dažādās Centrālās un Austrumeiropas zemēs veidojās ,un funkcionēja stipri atšķirīgi. Tāpēc lietot trafareto salīdzināšanas paņēmienu, Eiropas mērogā uzskaitot tikai augstākos valsts pārstāvniecības institūtus (Parlaments, Ģenerālštati, Seims, Zemes sapulce), nozīmē to stipri vienkāršot, negūstot pareizu priekšstatu. Vistuvākās liekas Žečpospolitas, Francijas un Ungārijas daudzpakāpju teritoriālās pārstāvniecības sistēmas. Tomēr arī te vērojamas spēcīgas atšķirības - Žečpospolitā visas pārstāvniecību pakāpes bija vienlīdz spēcīgas un pastāvīgi darbojās, nomācot jebkādas absolūtisma tendences, panākot savu tiesību nostiprināšanu likumdošanas ceļā un šo likumu ievērošanu no augstākās varas puses (kas ne tuvu tik spēcīgi neizpaudās, piemēram, Francijā). Savukārt Krievijā kārtām bija ļauts izrādīt aktivitāti tikai augstākajā - valsts mēroga līmenī.