Elks (baltu reliģija)
Elks (lietuviešu: alka, alkas, jaunprūšu: *alks, *alka) ir baltu svētvieta (parasti svētbirzs), kas atradās cilvēku nepārveidotā dabas vietā un ar ko bija saistītas dažādas paražas, ierobežojumi un aizliegumi. Baltu zemēs ienākot kristietībai, vārda nozīme pakāpeniski mainījās no vienkārši svētvietas uz svētvietu, kur pielūdza kādu dievību un nesa tai ziedojumus, līdz nekristīgajai dievībai („elku dievam”) vai to pielūgsmes tēlam, bet salikteni „elkdievība” sāka attiecināt uz dievu pielūgšanu vai plašāk — nekristīgo ticību kā tādu.