Iekšējā enerģija
Iekšējā enerģija fizikā (nepārtrauktas vides fizika, termodinamika, statistiskā fizika) ir termodinamiskas sistēmas pilnās enerģijas daļa, kurā neietilpst sistēmas kustības kinētiskā enerģija un mijiedarbības ar citām sistēmām potenciālā enerģija. Iekšējā enerģija ir makroskopisks lielums, kurš sevī ietver sistēmu veidojošo daļiņu mikroskopiskās kustības enerģiju, mijiedarbības enerģiju (molekulārā pievilkšanās un atgrūšanās), iekšmolekulāro un iekšatomāro ķīmisko enerģiju , kā arī kodolenerģiju, starpmolekulu gravitācijas enerģiju un starojuma enerģiju. To apzīmē ar U {\displaystyle U} . Termodinamikā ķermeņa iekšējo enerģiju iedala divās daļās: saistītā enerģija, kuras mērs ir siltums, kuru ķermenis izdala izotermiskā procesā, un brīvā enerģija, kuras mērs ir darbs, kuru ķermenis veic izotermiskā procesā.