Elejas svīta
Elejas svīta (D3el) ir augšdevona famenas stāva krojas un šauļu horizonta stratigrāfiskā vienība Latvijā, kas ir izplatīta valsts dienvidrietumos (Polijas-Lietuvas ieplakā). Dienvidrietumos tā iestiepjas Lietuvas teritorijā, kur to faciāli nomaina krojas un šauļu svītas. Ar elejas svītu Latvijā sākas famenas stāvs, kaut arī, piemēram, Dalinkevičus pieskaitīja to vēl frānas stāvam. Elejas svītas nogulumi Latvijā uzguļ uz amulas svītas nogulumiem. Robeža starp elejas un amulas svītām iet pa izskalotiem aleirītiskiem dolomītiem ar gipša ieslēgumiem, kurus sedz sīku zaļganpelēku mālu, dolomītmerģeļu un mālainu aleirītu slānīšu mija. Karotāžas diagrammās elejas svītas apakšējo robežu raksturo šķietamo pretestību būtiska paaugstināšanās, kā arī zema gamma aktivitāte. Elejas svītas nogulumus valsts dienvidrietumos sedz jonišķu svītas slāņkopas. Gar ziemeļu un austrumu robežu svītas nogulumus šaurā joslā sedz kvartāra iežu sega. Svīta atsedzas Tebras, Alokstes, Grāpstes, Abavas, Imulas, Amulas, Īslīces upju krastos. Svītas biezums ir līdz 16-22,5 metriem austrumu daļā un līdz 10,5-14 metriem rietumu daļā (uz rietumiem no Ventas). Nogulumi veidojušies apakšfamenas jūras transgresijas fāzē. Elejas svītas stratotipa griezumu veido Sesavas 14. urbuma serde intervālā no 31 līdz 53,5 m dziļumā. Nosaukums veidots no Elejas ciema, kurš atrodas svītas izplatības ziemeļaustrumu daļā, un netālu no kura atrodas stratotipiskais griezums.