Rožērs II
Rožērs II (sicīliešu: Ruggeru II di Sicilia, itāļu: Ruggero II di Sicilia; dzimis 1095. gada 22. decembrī, miris 1154. gada 25. februārī) bija Sicīlijas grāfs no 1105. gada, Apūlijas un Kalabrijas hercogs no 1127. gada un Sicīlijas karalis no 1130. gada līdz nāvei 1154. gadā. Rožēram II izdevās apvienot savā varā normaņu iekarojumus Itālijā un izveidot augsti centralizētu, bet reliģiski iecietīgu valsti (tajā dzīvoja gan katoļi, gan pareizticīgie, gan musulmaņi). Bija Sicīlijas grāfa Rožēra I un tā trešās sievas Savonas Adelaidas dēls. Kļuva par Sicīlijas grāfu deviņu gadu vecumā ar māti kā reģentu. 1112. gadā Rožērs II sāka valdīt pats. Cenšoties apvienot Dienviditālijas valdījumus, sastapās ar pāvesta un vietējo feodāļu pretošanos. 1130. gadā antipāvests Anaklēts II piešķīra Rožēram II karaļa troni. Lai nostiprinātu savu statusu, Rožēram II nācās izcīnīt desmit gadu cīņu ar ārējiem un iekšējiem pretiniekiem. Izveidoja spēcīgu floti, kas ļāva iekarot vairākas svarīgas pilsētas Tunisijas piekrastē. Valdīšanas laikā atbalstīja dažādu reliģiju zinātni un kultūru, tai skaitā pēc Rožēra II pasūtījuma Muhameds el Idrīsī izveidoja Tabula Rogeriana pasaules karti. Pēc Rožēra II tika uzcelta Palermo "Pils kapella" (Cappella Palatina), kā arī Martorana baznīca.