Jason-1
Jason-1 bija okeanogrāfijas pavadonis, ASV (NASA) un Francijas (CNES) kopprojekts. Tas bija paredzēts globālās okeāna cirkulācijas novērošanai, okeāna un atmosfēras mijiedarbības pētījumiem, globālā klimata prognožu uzlabošanai un tādu fenomenu kā El Ninjo novērošanai. Jason-1 tika gatavots kā turpinājums misijai TOPEX/Poseidon, kas veica okeāna virsmas kartografēšanu no 1992. līdz 2005. gadam. Pavadonis nosaukts grieķu mitoloģijas varoņa Jāsona vārdā. Palaists 2001. gada decembrī. Sākotnēji misija bija paredzēta trīs gadiem, bet tas nokalpoja vairāk nekā 11 gadus, līdz 2013. gada jūnijam. Kosmisko aparātu izgatavoja Thales Alenia Space uz Proteus platformas bāzes. Instrumenti: Poseidon-2, TOPEX/Poseidon misijas altimetra Poseidon uzlabota versija (izgatavots CNES); JMR, mikroviļņu radiometrs (NASA); LRA, lāzera reflektometra masīvs (NASA); DORIS, doplera sistēmas uztvērējs (CNES); TRSR, GPS uztvērējs (NASA). Jason-1 tika palaists 2001. gada 7. decembrī 15:07 UTC ar nesējraķeti Delta II (konfigurācija Delta-7920 10C) no Vandenberga Gaisa spēku bāzes. Pirmo mēnešu laikā Jason-1 atradās gandrīz tajā pašā orbītā, kā TOPEX/Poseidon, kas ļāva tam veikt kalibrāciju. Pēc testēšanas fāzes beigām vecais pavadonis tika pārvietots citā orbītā. Jason-1 vienu un to pašu apgabalu pārlidoja ik pēc 10 dienām. 2009. gadā Jason-1 pārvietots orbītā otrpus Zemei, attiecībā pret Ocean Surface Topography Mission (Jason-2), kurš palaists 2008. gadā. 2012. gada pavasarī Jason-1 pārvietots "kapsētas" orbītā, iztērējot tā degvielas krājumus un pārkonfigurējot kosmisko aparātu tā, lai varētu veikt Zemes gravitācijas lauka mērījumus virs okeāniem. Pēdējais signāls no Jason-1 saņemts 2013. gada 21. jūnijā. Pēc neveiksmīgiem mēģinājumiem nodibināt kontaktu ar to, jūlija sākumā pavadonis tika atzīts par zaudētu.