Blusu kārta
Blusas (Siphonaptera, Aphaniptera) ir sīki bezspārnaini kukaiņi (ķermeņa izmērs 0,75 - 5 mm). Tās ir siltasiņu dzīvnieku (zīdītāju un putnu) ektoparazīti — asinssūcēji. Tām ir dūrēja-sūcēja tipa žokļu aparāts; pēc uzbūves un funkcijas tas atgādina posmsnuķaiņu žokļu aparātu: tāpat kā posmsnuķaiņiem dūrēja un sūcēja aparātu veido sarveida apakšžokļu pāris; dūrēja aparāts ir augšlūpa, bet apakšlūpa ar taustiem noder par maksti, kurā novietojas dūrēja-sūcēja aparāts. Visi trīs kāju pāri ir diezgan gari; sevišķi attīstītas ir gūžas un pēdas. Lēcienā, acīm redzot, galvenā nozīme ir pakaļkājām, tās ir sevišķi garas. Spārnu blusām nav. Blusas kāpurs ir pagarš bezkāju tārpiņš ar gariem sariem un pāris īsām cerkām, ar kurām kāpurs pārvietojas. Kāpurs pārtiek no trūdošām dzīvnieku valsts atliekām. Tam ir vāji attīstīts grauzēja tipa žokļu aparāts. Pirms iekūņošanās kāpurs izveido ap sevi kokonu. Cilvēka blusa (Pulex irritans) labvēlīgos apstākļos attīstās 2—4 nedēļās, bet attīstība var stipri ieilgt (kūniņa attīstās apmēram 220 dienās). Blusas pārtiek galvenokārt no zīdītāju, retāk no putnu asinīm. Blusu sugas bieži ir saistītas ar noteiktu saimnieka sugu, tomēr pāriet arī uz citām sugām. Blusas barojas periodiski: īsāku vai garāku laiku. Ilgstoša barošanās pāriet pastāvīgā ektoparazītismā. Blusas, kas īslaicīgi barojas, dzīvo saimnieka ligzdā, bet tās, kas barojas ilgstoši, dzīvo uz atklāto ainavu dzīvniekiem, piemēram, nagaiņiem. No sava specifiskā saimnieka blusas, izmantojot gadījumu, viegli pāriet uz citiem dzīvniekiem, kas cieši saskaras ar saimnieku. Tāda pāriešana no viena saimnieka uz otru sekmē plašu to slimību izplatību, kuras pārnēsā blusas; blusas ir mēra galvenās pārnesējas, piemēram, mēri pārnes grauzēju parazīts blusa Xenopsylla cheopis: mēra baktērijas, ko blusa iesūc līdz ar asinīm zarnu traktā, tur ne tikai neaiziet bojā, bet pat vairojas. Baktērijas iekļūst saimnieka brūcē, blusai barojoties.