Vaišvilks
Vaišvilks vai Vaišelga (lietuviešu: Vaišelga/Vaišvilkas, baznīcslāvu: Вышелег, baltkrievu: Войшалк, poļu: Wojsiełk, latīņu: Woysalk, Woyslaus; ap 1223—1267) bija Mindauga dēls, Novogrudokas kņazs (1254, 1258-1264), starplaikā mūks Laurišs (Лаўрыш). Pēc tēva nogalināšanas iesaistījās cīņās par varu un kļuva par Lietuvas dižkunigaiti (1264—1267), valdīja kopā ar savu māsasvīru Švarnu. Šajā laikā Lietuva nonāca Galīcijas-Volīnijas kņazu atkarībā, kas sevi uzskatīja par Kijivas lielkņazu varas mantiniekiem un visas Krievzemes karaļiem. Vaišvilka valdīšanas laikā Lietuvā dominēja pareizticība un tika pārtraukts atbalstīt 1259.—1274. gada prūšu, kuršu un zemgaļu sacelšanos pret Vācu ordeni.