Optiskais stiprums
Optiskais stiprums raksturo lēcas staru lauztspēju. Lēcai, kuras fokusa attālums ir F {\displaystyle F\!} , optisko stiprumu D {\displaystyle D\!} nosaka pēc formulas D = 1 F {\displaystyle D={\frac {1}{F}}} vai D = ( n l / n v − 1 ) ( 1 / R 1 + 1 / R 2 ) {\displaystyle D=(nl/nv-1)(1/R1+1/R2)} , kur nl - lēcas materiāla gaismas laušanas koeficients; nv - gaismas laušanas koeficients vidē, kurā atrodas lēca; R1 un R2 - lēcas sfērisko virsmu rādiusi. Ja lēcas optiskais stiprums ir pozitīvs: D > 0 {\displaystyle D>0} , tad lēca ir savācējlēca. Ja lēcas optiskais stiprums ir negatīvs: D < 0 {\displaystyle D<0} , tad lēca ir izkliedētājlēca. Ja saliek kopā vairākas plānas lēcas, šīs sistēmas kopējo optisko stiprumu var uzskatīt par visu lēcu optisko stiprumu summu: D = D 1 + D 2 + D 3 + . . . + D n {\textstyle D=D1+D2+D3+...+Dn} Optisko stiprumu mēra dioptrijās un tas ir apgriezts lielums fokusa attālumam. Ja fokusa attālums ir 1 m, tad optiskais stiprums ir 1 dioptrija (m-1).