Robinsons Krūzo
"Robinsons Krūzo" (Robinson Crusoe) ir Daniela Defo romāns, kas pirmoreiz tika publicēts 1719. gadā un vietumis tiek uzskatīts par pirmo romānu angļu valodā. Romāns ir izdomāta autobiogrāfija par kuģa avārijā izglābušos angļu vīrieti, kas pavada 28 gadus attālā tropu salā pie Venecuēlas krastiem, saskaroties ar Amerikas pamatiedzīvotājiem, gūstekņiem un dumpiniekiem, līdz tiek izglābts. Stāsta pamatā visticamāk bija Aleksandra Selkērka, kuģa avārijā izdzīvojuša skota stāsts, kurš četrus gadus pavadīja Klusā okeāna Masatjeras salā (1966. gadā tās nosaukumu nomainīja uz Robinsona Krūzo salu) netālu no Čīles krastiem. Taču pašas salas apraksts visticamāk bija veidots pēc uz Karību jūras salas Tobago, jo šī sala atrodas netālu uz ziemeļiem no Venecuēlas krasta pie Orinoko upes ietekas un netālu no Trinidadas salas. Iespējams arī, ka Defo iespaidojās no latīņu vai angļu tulkojuma Ibn Tufaila romānam Hayy ibn Yaqdhan, kurā arī notikumi risinās uz neapdzīvotas salas. Vēl cits iespējams Defo iedvesmas avots varētu būt Ceilonas karaļa veiktā Roberta Noksa nolaupīšana 1659. gadā, kas aprakstīta "An Historical Account of the Island Ceylon," Glasgow: James MacLehose and Sons (Publishers to the University), 1911. Pirmoreiz latviski izdota ar nosaukumu "Robinsons Krūziņš" 1824. gadā Vidzemes luterāņu mācītāja Kristapa Reinholda Girgensona (1752-1814) tulkojumā.