Eduards Pulpe
Eduards Pulpe (1880. gada 2. jūnijs — 1916. gada 2. augusts) bija latviešu kara lidotājs ass, kurš dienēja Francijas un Krievijas impērijas armijā. Viens no pirmajiem latviešu lidotājiem. Studējis matemātiku Maskavas universitātē (1899—1904). Pulpe bija latviešu studentu korporācijas Fraternitas Moscoviensis biedrs. Piedalījies jaunu korporācijas statūtu izstrādē un kļuvis par tās pirmo senioru (vadītāju). Aktīvi darbojies Maskavas latviešu sabiedrībā. Tomēr 1904. gadā nesaskaņu dēļ no korporācijas izstājies. Pēc augstskolas beigšanas kādu laiku strādājis Dubultos un Rīgā par matemātikas un vingrošanas skolotāju. Pulpi ieinteresēja aviācijas tehnikas attīstība un 1912. gadā viņš pārcēlās uz Franciju, kur beidza aviācijas akadēmiju. 1913. gada 19. decembrī ieguva Francijas civilā pilota apliecību nr. 1571. Sākoties Pirmajam pasaules karam, neskatoties uz savu salīdzinoši ievērojamo vecumu, brīvprātīgi pieteicās dienestam Francijas gaisa spēkos. 1915. gada 1. maijā viņu kā seržantu nosūta uz eskadriļu MS23. Viņa pirmās divas uzvaras Verdenas kaujas laikā, lidojot ar iznīcinātāju Morane-Saulnier L bija vienas no pirmajām aviācijas vēsturē. Nākamās divas uzvaras viņš izcīnīja 1916. gada martā ar Nieuport 11, pēc kā tika paagustināts par adjutantu. Saņēmis divus Francijas apbalvojumus — Medaille Militaire un Croix de Guerre. Tālāko dienestu turpināja Krievijas Impērijas gaisa spēkos, kur 1916. gada 1. jūnijā ar Nieuport 11 notriecot piekto pretinieka lidmašīnu, kļuva par asu. 2. augustā tika nāvējoši ievainots kaujā pret Vācijas pilotu Ervīnu Bohmi. Jau pēc nāves Pulpem piešķirts 4. pakāpes Svētā Jura krusts.