Bonifācijs I
Bonifācijs I (latīņu: Bonifatius I, miris 422. gada 4. septembrī) bija Romas pāvests no 418. gada 28. decembra līdz 422. gada 4. septembrim. Viņš tika ievēlēts par pēcteci Zosimam. Ļoti maz ir zināms par viņa dzīvi līdz nokļūšanai pāvesta krēslā. Tiek uzskatīts, ka viņš bija priesteris Konstantinopolē pāvesta Inocenta I pontifikāta laikā. Bonifācija I pontifikāta sākumā antipāvests bija Eulālijs, kas izraisīja shizmu un haosu Romā. 419. gada aprīlī Eulālijs zaudēja Rietumromas imperatora Flāvija Honorija atbalstu un Bonifācijs I kļuva par vienīgo pāvestu. Atlikušais pontifikāta laiks noritēja mierīgi.