Dienvidu kanāls
Šis raksts ir par kanālu Francijā. Par jūrasšaurumu starp Īriju un Velsu skatīt rakstu Sentdžordža šaurums. Dienvidu kanāls (franču: Canal du Midi, oksitāņu: Canal del Miègjorn) ir 16. gadsimtā izbūvēts kanāls Francijas dienvidos no Tulūzas līdz Garonnas grīvai. Ietilpst kanālu sistēmā, kas savieno Vidusjūru ar Atlantijas okeānu. Viens no vecākājiem Eiropas kanāliem, kas vēl aizvien ir ekspluatācijā. Kanāla būvniecība tika atļauta ar karaļa Luija XIV ediktu un Žana Batista Kolbēra atbalstu 1666. gadā. Kanāls ir 240 kilometrus garš, celts no 1666. līdz 1681. gadam un tā autors ir inženieris Pjērs Pols Rikē. Tas sastāv no neskaitāmām slūžām, akveduktiem, tiltiem, tuneļiem un tiek uzskatīts par vienu no 16. gadsimta inženiermākslas meistardarbiem. Līdz Franču revolūcijai tā nosaukums bija Langedokas karaliskais kanāls, bet 1789. gadā tas ieguva mūsdienu nosaukumu. 1996. gadā Dienvidu kanāls tika iekļauts UNESCO Pasaules mantojuma sarakstā.