Kolkas ledājs
Kolkas ledājs (osetīnu: Хъолхъа) ir ledājs Ziemeļosetijā, Krievijā, netālu no Kazbeka kalna. Ledājs ir spējīgs pulsēt — t.i. uzkrāt un atbrīvot ledu vienā paņēmienā, lai gan netiek uzskatīts par klasisku pulsējošo ledāju. Tā pēdējā noslīdēšana notika 2002. gada 20. septembrī, prasot ap 140 cilvēku upurus. Atrodas Lielā Kaukāza kalnu sistēmas Terekas upes baseina Genaldonas upes ielejas augštecē, Kazbeka-Džimaras kalnu grēdas ziemeļu nogāzē. Saskaņā ar oficiālajiem datiem Kolkas ledāja garums ir 3,1 km, platība — 2,5 km² (kopā ar nogāžu ledājiem 3,7 km²). Taču ledāja izmēri ir mainīgi un, pēc dažiem aprēķiniem, skaitot no Džimaras kalna, var sasniegt 7,2 km² platību un 8,4 km garumu. Firna (sniega) līnija ir 3000 m augstumā, ledus mēle var noiet līdz 1980 metriem.