Muhameds Ikbāls
Muhameds Ikbāls (urdu: محمد اقبال, dzimis 1877. gada 9. novembrī, miris 1938. gada 21. aprīlī) bija musulmaņu dzejnieks, filozofs un politiķis, kurš dzimis Silkotā, Britu Indijā (mūsdienu Pakistānā). Viņa rakstīta dzeja urdu, arābu un persiešu valodās tiek uzskatīta par vienu no izcilāko mūsdienu dzejā. Ikbāls ir viens no Pakistānas idejiskajiem "tēviem". Viņa vīzija par atsevišķu musulmaņu valsti Indijā bija pamats Pakistānas valsts nodibināšanai. Pakistānā viņš tiek dēvēts par Allamu Ikbālu (urdu: علامہ اقبال, Allama nozīmē skolotājs), bet Afganistāna un Irānā, kur plaši pazīstama viņa dzeja persiešu valodā, viņu dēvē par Ikbālu no Lahoras (Iqbāl-e Lāhorī). Pēc studijām Anglijā un Vācijā, Ikbāls izveidoja jurista praksi, bet galvenokārt koncentrējās akadēmisku rakstu rakstīšanai par politiku, ekonomiku, vēsturi, filozofiju un reliģiju. Vēl vairāk viņš kļuva pazīstams savas dzejas dēļ; ievērojamākie viņa dzejas darbi ir Asrar-e-Khudi, Rumuz-e-Bekhudi un Bang-e-Dara.