Ingvars Brins
Ingvars Brins (norvēģu: Yngvar Bryn; dzimis 1881. gada 17. decembrī, miris 1947. gada 30. aprīlī) bija norvēģu daiļslidotājs un vieglatlēts. Startējis 1900. un 1920. gada olimpiskajās spēlēs. Izcīnījis sudraba medaļu pāru slidojumos olimpiskajās spēlēs 1920. gadā Antverpenē. Viņš tiek uzskatīts par vienu no daiļslidošanas pionieriem Norvēģijā. 18 gadu vecumā viņš izcīnīja sudraba medaļu Norvēģijas vieglatlētikas čempionātā 100 metru un 500 metru skrējienos. 1901. un 1902. gadā kļuva par Norvēģijas čempionu 500 metros. 1902. gadā viņš uzstādīja Norvēģijas rekordu 100 metru skriešanā — 11.1 sekunde. 1900. gadā viņš startēja Parīzes olimpiskajās spēlēs, divās vieglatlētikas skriešanas disciplīnās — 200 metros un 400 metros. Šajās abās disciplīnās viņš startēja tikai kvalifikācijas skrējienos, tā kā viņa rezultāts nebija starp diviem labākajiem attiecīgajā skrējienā, fināla skrējieniem viņš nekvalificējās. Pēc 20 gadiem viņš atgriezās olimpiskajās spēlēs, kas šoreiz norisinājās Beļģijas pilsētā Antverpenē. Šajā reizē viņš kopā ar dzīvesbiedri Aleksiju Brinu startēja daiļslidošanas pāru slidojumos, kur izcīnīja sudraba medaļu. Šajā disciplīnā viņš piekāpās somu pārim Ludovikai un Valteram Jākobsoniem. Viņš ir viens no vecākajiem daiļslidotājiem, kas ir ieguvis olimpisko medaļu (38 gadu un 131 dienas vecumā). No 1911. līdz 1914. un no 1922. līdz 1923. gadam viņš startēja pasaules čempionātā daiļslidošanā, kur 1912. gadā izcīnīja bronzas medaļu un 1923. gadā — sudraba medaļu pāru slidojumos. No 1926. līdz 1927. gadam viņš bija Norvēģijas slidošanas asociācijas priekšsēdētājs. 1932. gadā Brins piedalījās ziemas olimpiskajās spēlēs Leikplesidā. Šoreiz viņš bija tiesnesis gan daiļslidošanā, gan ātrslidošanā. Brins ir studējis filoloģiju Oslo Universitātē. Līdz pat savai nāvei 1947. gadā, 65 gadu vecumā viņš bija vidusskolas skolotājs.