Āboliņi
Šis raksts ir par ģinti. Par citām jēdziena Āboliņš nozīmēm skatīt nozīmju atdalīšanas lapu. Āboliņi (Trifolium) ir tauriņziežu dzimtas ģints ar aptuveni 300 sugām, no kurām 20 aug arī Latvijā. Ģints dabiskā izplatība ir visā pasaulē, izņemot Austrāliju (dažādas āboliņa sugas Austrālijā ir introducētas). Vislielākā sugu daudzveidība ir Ziemeļu puslodes mērenajā joslā, bet daudzas sugas ir sastopamas arī Dienvidamerikā un Āfrikā, ieskaitot augstkalnu reģionus un tropus. Āboliņi ir daudzgadīgi, retāk viengadīgi vai divgadīgi ziedoši lakstaugi. Izplatītākie ģints pārstāvji ir galvenokārt lopbarībai audzējamie pļavas āboliņš (sarkanais āboliņš, T. pratense), ložņu āboliņš (baltais āboliņš, T. repens) un bastarda āboliņš (T. hybridum). Vēl Latvijā bieži sastopami tīruma āboliņš (T. arvense, atklātās vietās un kā nezāle tīrumos), kalnu āboliņš (T. montanum), zirgu āboliņš (T. medium), brūnais āboliņš (T. spadiceum) un zeltainais āboliņš (T. aureum). Vairākas sugas ir reti sastopamas un ierakstītas Latvijas Sarkanajā grāmatā — zemeņu āboliņš (T. fragiferum, jūrmalas pļavās), lauka āboliņš (T. campestris, sausās pļavās un atmatās, mežmalās), sīkais āboliņš (T. dubium, sausās pļavās un kāpās), Alpu āboliņš (T. alpestre, sausos priežu mežos, mežmalās). Dažas reti sastopamas sugas tiek uzskatītas par adventīvām (cilvēka darbības rezultātā nejauši ieviesušies augi). Tās ir: šķautņainais āboliņš (T. angulatum), sīkziedu āboliņš (T. retusum), inkarnāta āboliņš (T. incarnatum) un lupīnu āboliņš (T. lupinaster). Parasti šo augu atradnes ir uz dzelzceļa uzbērumiem vai to tuvumā. Atsevišķos gadījumos konstatēti svītrainais āboliņš (T. striatum) un šaurlapu āboliņš (T. angustifolium). Šo sugu izplatība Latvijā ir neskaidra.