Dula
Dula (sen. gr. δούλη – „moters tarnaitė“ arba „vergė“) – gimdyvės padėjėja, galinti padėti gimdančiai moteriai prieš gimdymą, gimdymo metu ir laikotarpiu po gimdymo. Ji neteikia jokių medicininių paslaugų, tačiau padeda suteikdama gimdyvei ir jos partneriui ar (ir) šeimai informaciją (žinias), fizinę pagalbą ir emocinę paramą. Istoriškai moterys visuomet turėjo giminaičių ar kitų gentainių paramą, tačiau medicinos praktika iš dalies pašalino poreikį kartais su neigiamomis pasekmėmis. Terminas „dula“ pirmą kartą pavartotas antropologiniame tyrime, kurį 1973 m. vykdė Dana Raphael. D. Raphael teigė, kad tarp gyvūnų žinduolių įprasta, jog gimdyme dalyvauja tos pačios rūšies moteriškos lyties žinduolis. Žmonių bendruomenėse gimdyme tradiciškai dalyvaudavo šeimynykštė ar draugė. Anot autorės, jų dalyvavimas užtikrindavo sėkmingą gimdymą ir ilgą žindymą. Šiame kontekste Raphael įvedė „dulos“ terminą. Jį galutinai įtvirtino Marshall Klaus ir John Kennell, JAV mokslininkai, tyrinėję klinikinių gimdymų, kuriuose dalyvavo gimdyvės padėjėja, eigą.