Transplantacija
Transplantacija (iš lot. transplantatio – persodinimas) – audinių, organo ar organų sistemos perkėlimas į to paties organizmo kitą vietą, į tos pačios arba kitos rūšies kitą organizmą. Persodinamas audinys arba organas vadinamas transplantatu, organizmas, iš kurio jis imamas, – donoru. Yra atlikta sėkmingų šių organų transplantacijų: širdies, inkstų, kepenų, plaučių, kasos, užkrūčio liaukos, plonosios žarnos ir gimdos, taip pat šių audinių: kaulų, sausgyslių, ragenos, odos, širdies burių, nervų bei venų. Pasaulio mastais daugiausiai atliekama inkstų persodinimų, taip pat plačiai paplitę kepenų ir širdies persodinimai. Iš audinių dažniausiai persodinamos ragenos, kaulai bei sausgyslės. Organais gali būti tiek gyvi žmonės, tiek patyrusieji smegenų mirtį ar biologinę mirtį. Transplantacijos pradininku Lietuvoje laikomas Vladas Kuzma, 1927 m. pradėjęs inksto, vėliau – šlapimtakio, žarnų, skrandžio ir tulžies pūslės transplantacijos eksperimentus. Lietuvoje transplantavimas reglamentuojamas 1996 m. lapkričio 19 d. Seimo priimto ir keliskart taisyto Audinių ir organų donorystės ir transplantacijos įstatymas. 2020 m. Lietuvoje atliktos 152 organų ir audinių transplantacijos: 10 širdies, 82 inkstų (iš jų trys – iš gyvo donoro), 1 plaučių, 14 kepenų ir 45 ragenų. Viena naujausių inovacijų transplantacijos srityje — 2022 m. JAV atlikta pirmoji pasaulyje sėkminga kiaulės širdies transplantacija žmogui. Vis dėlto kiaulės širdį gavęs pacientas netrukus mirė, kadangi paaiškėjo, jog kiaulės širdis turėjo citomegalovirusą.