Selvansas
Selvansas (Selvans) – ganyklų ir miškų dievas etruskų mitologijoje; atitinka romėnų Silvaną. Ant bronzinių Pjačencos kepenų (avies kepenų modelio) Selvanso vardas įrašytas dukart. Etrūrijoje šio dievo kultas buvo plačiai paplitęs. Aptikta nemažai apžadinių aukų, kurių įrašuose nurodoma, kad jos dedikuotos Selvansui; daugiausia tai bronzinės statulėlės. Šiuose įrašuose Selvansas įvardijamas įvairiais epitetais – canzate, enizpeta, sanchuneta, taip pat Selvansl Tularias („sienų Selvansas“). Pastarasis epitetas įrašytas ant bronzinės atleto statulėlės (jos kilmės vieta nežinoma). Teigiama, kad epitetas Selvansl Tularias atspindi pagrindinę šios dievybės funkciją – saugoti šventviečių, kapaviečių, teritorijų sienas, ribas (etruskų k. tular). Kortonoje aptikta bronzinė Selvanso statulėlė (drauge su ja rasta ir Kulšanšo statulėlė). Selvansas pavaizduotas kaip nuogas bebarzdis jaunuolis, avintis ilgaaulius batus, galvą prisidengęs lokio galvos kailiu (plg. romėnų Silvanas vaizduotas su barzda). Iš graikų mitologijos perimtose scenose etruskai Selvanso nevaizdavo. Pats dievavardis Selvans, manoma, yra lotynų kilmės (iš lot. Silvanus).