Umbrų kalba
Umbrų kalba – išnykusi italikų kalba, vartota umbrų tautos, gyvenusios Apeninų pusiasalio vidurinėje srityje, Umbrijoje. Žinomas šios kalbos vartojimo laikotarpis tęsėsi nuo VII iki I a. pr. m. e. Umbrų kalba gimininga oskų kalbai, jos priskiriamos bendrai umbrų–oskų atšakai, kuriai priklauso dar keletas smulkesnių mirusių pietų Italijos kalbų. Yra išlikę ~30 rašytinių šaltinių umbrų kalba, iš kurių svarbiausias – Iguvijaus lentelės, rastos dab. Gubijuje (Umbrija). Šiose 9 bronzinėse lentelėse (2 dingusios) aprašytos umbrų religinės apeigos, žynių rangai. Taip pat rasta įrašų Todyje, Asyžiuje, Spolete. Umbrų kalba dažniausiai būna užrašyta umbrų raštu, kilusiu iš etruskų rašto, bet yra ir lotynišku raštu užrašytų įrašų.