Malajų kalba
Malajų kalba (sav. Bahasa Melayu) – viena iš malajų polineziečių kalbų, kuria kalba malajai, gyvenantys Malakos pusiasalyje, pietiniame Tailande, Filipinuose, Singapūre, centrinėje rytų Sumatroje, Riau salose, dalyje Borneo pakrantės, Kokoso ir Kalėdų salose, kurios priklauso Australijai. Malajų kalbos forma, vartojama Malaizijoje, vadinama bahasa malaysia. Malajų kalba Indonezijai tapus nepriklausoma tapo šios valstybės oficialia kalba, nors ji šiek tiek skiriasi savo žodynu ir vadinama bahasa indonesia (indoneziečių kalba; Bahasa indonesia skiriasi nuo bahasa malaysia skoliniais iš javiečių ir olandų kalbų, taip pat tam tikrais rašybos ypatumais). Bendrinė malajų kalbos forma pripažįstama Indonezijoje, Malaizijoje, Filipinuose ir Brunėjuje vadinama bahasa riau, t. y. Riau salų, kurios, kaip manoma, yra malajų kalbos gimtinė, kalba. Skirtumai tarp visų šių malajų kalbos variantų yra nulemti daugiau politinių nei kalbinių priežasčių. Malajų kalba naudoja lotynų rašto sistemą, nors yra ir alternatyvi arabiška rašyba Jawi. Malajų kalba smulkiau skirstoma: hji – Hadži kalba zlm – malajų bendroji kalba btj – Baceneso malajų kalba bve – Berau malajų kalba bvu – Bukitų malajų kalba coa – Kuko salų malajų kalba jax – Džambi malajų kalba meo – Kedaho malajų kalba mqg – Kota Bangun Kutajaus malajų kalba mly – malajų specifinė kalba xmm – Manado malajų kalba max – šiaurės Malucano malajų kalba mfa – Patano malajų kalba msi – Sabaho malajų kalba vkt – Tengarong Kutajaus malajų kalba