Stegodonai
Stegodonai (Stegodon) – priešistorinių straublinių (Proboscidea) žinduolių gentis, priklausiusi drambliams (Abel, 1919), vėliau priskirta Stegodontidae šeimai (R. L. Carroll, 1988). Stegodonai egzistavo nuo 11,6 mln. metų iki vėlyvojo pleistoceno. Nepatvirtintais duomenimis, jų dar buvo prieš 4100 metų. Fosilijų randama Azijoje ir Afrikoje, pradedant vėlyvojo mioceno epocha. Jie plačiai gyveno pleistoceno Azijoje, Rytų ir Centrinėje Afrikoje bei Šiaurės Amerikoje. Kai kurios stegodonų rūšys buvo vienos stambiausių tarp straublinių, kurių suaugę individai buvo virš 4 m ūgio ties pečiais, 8 m ilgio, neskaitant 3 m ilgio ilčių. Kai kurių gyvūnų iltys buvo išaugusios labai arti viena nuo kitos, todėl tikėtina, kad straublys karojo permestas ant ilčių krašto. Stegodonai laikomi giminingais mamutams ir Indijos drambliams, tačiau juos nuo dramblių skiria svarbus krūminių dantų skirtumas: stogodonų dantys primena stogelio formos iškilimus, tuo tarpu dramblių kiekvienas danties kauburėlis primena aukštą kepurėlę, be to, stegodonų skeletas buvo tvirtesnis ir tankesnis.