Melniko žemė
Melniko žemė (lenk. Ziemia mielnicka) – LDK Trakų vaivadijos nuo XIV a. iki 1513 m. ir Palenkės vaivadijos 1513–1795 m. istorinis teritorinis vienetas egzistavęs dabartinės šiaurės rytų Lenkijoje. Žemės buvo išsidėstę dabartinės Palenkės, Mazovijos ir Liublino vaivadijose Semiatičės ir Losicės apskrityse. Žemių centras buvo Melniko miestas. Didesnės žemių gyvenvietės buvo: Palenkės Mendzyžecas, Semiatičė, Nemiruvas, Horodiščė ir Rosošas. Šiaurėje žemės ribojosi su Bielsko žemėmis, vakaruose su Drohičino žemėmis, pietvakariuose su Livo žemėmis, rytuose su Bresto vaivadija. Žemė turėjo du atstovus Lenkijos Karalystės Seime. Žemės seniūnai reziduodavo Melnike, Melniko pilyje ir Losicėje.