Tošusajus Šaraku
Tošusajus Šaraku (jap. 東洲斎写楽 = Tōshūsai Sharaku) buvo japonų ukijo-e medžio graviūrų bei atspaudų dizaineris, klestėjęs 1794–1795 m. bei žinomas dėl išraiškingų kabuki teatro aktorių portretų. Jo tikrasis vardas yra Saito Džiūrobėjus (jap. 斎藤十郎兵衛 = Saitō Jūrobe, 1763–1820), tačiau gimimo ir mirties datos yra nežinomos. Nors šio medžio graviūrų menininko aktyvi karjera truko tik 10 mėnesių, jo darbai yra laikomi vieni iš geriausių ukijo-e stiliaus meno kūrinių. Deja jo produktyvus darbas nebuvo priimtas visuomenės ir jo produkcija užsibaigė lygiai taip pat greitai bei paslaptingai, kaip ir prasidėjo. Svarbiausi yra kabuki aktorių portretai. Šaraku kompozicijos akcentuoja dinamiškumo ir energijos pozas bei parodo realizmą, kuris buvo visiškai neįprastas to meto atspaudams. Jo bendraamžiai, tokie kaip Utamaras, atvaizdavo savo objektus su idealizuotu grožiu, o Šaraku nesigėdijo ir nebijojo parodyti negražų ar nedailų žmogų. Publikai nepatiko tokia idėja, todėl intensyvi menininko produkcija sustojo 1795 m. pradžioje. Kadangi toks meistras neturėjo nei vieno pameistrio, tai kėlė daug spekuliacijų ir tyrinėtojai ilgai stengėsi sužinoti jo tikrąją tapatybę – kai kurie teigė, kad jis buvo nežymus poetas, kiti manė, kad jis buvo no teatro aktorius ar netgi pats ukijo-e meistras Hokusajus. Šaraku nebuvo labai populiarus menininkas. Tik po to, kai jo darbai buvo įvertinti vakariečių, jis buvo pilnai pripažintas pačių japonų. Šaraku naudojo žėručio žemę ir miltelius, kurie suteikė jo portretams juodą žvilgesį, iki tol, kol toks praktikavimas buvo uždraustas vyriausybės įsakymu.