Nanjuė
Nanjuė (kin. 南越 arba kin. 南粤) – senovės karalystė, kurią valdė Džao giminės kinų monarchai. Į karalystę įėjo Guangdongas, Guangsi, Hainanas, Honkongas, Makau, southern Fujian ir centrinės bei šiaurinės Vietnamo dalys. Nanjuę 204 m. pr. m. e. įkūrė buvęs činų dinastijos generolas Džao Tuo. Nanjuę pradžioje sudarė Nanhajus, Guilinas ir Siangas. 196 m. pr. m. e. Džao Tuo ir hanų imperatorių Liu Bangą siejo vasaliniai santykiai. Nanjuė Hanų dinastijos buvo vadinama vasaline valstybe. 183 m. pr. m. e. santykiai tarp Nanjuės ir Hanų dinastijos santykiai suprastėjo, o Džao Tuo ėmė save tituluoti imperatoriumi, taip bandydamas suvienodinti Nanjuės ir Hanų dinastijos statusą. 179 m. pr. m. e. santykiai vėl pagerėjo ir Džao Tuo tapo vasalu, nors daugiau formaliu. Nanjuė išsaugojo autonomiją, o Džao Tuo iki pat mirties buvo tituluojamas imperatoriumi. Dinastija išsilaikė 93 metus, o Nanjuę valdė penkios monarchų kartos. 111 m. pr. m. e. į Nanjuę Hanų dinastija pasiuntė 100 000 karių būrį ir Nanjuė buvo nukariauta, joje įvedant Hanų valdžią. Vietname Nanjuės valdovai vadinami Čjeu dinastija. Pavadinimas „Vietnamas“ (Việt Nam) yra kilęs iš Nam Việt, vietnamietiško žodžių junginio Nanyue tarimo.