Krymo istorija
Krymo istorija – Krymo pusiasalio istorija nuo seniausių laikų. Krymo pusiasalis sudaro atskirą istorinį Europos regioną. Seniausi istoriniai šaltiniai apie Krymo pusiasalį, vadintą Tauris (gr. Ταυρική), Taurika ir Taurikos Chersonesu (gr. Χερσόνησος Ταυρική, Taurikos pusiasalis) siekia V a. pr.m.e., kai jo pakrantėje graikai įsteigė keletą kolonijų. Pietinė pusiasalio pakrantė išliko graikų kultūros įtakoje beveik du tūkstančius metų ir įėjo į Romos imperiją (47 m. pr. m. e. - 330 m.), Bizantijos imperiją (330-1204 m.), Trebizondo imperiją (1204-1461 m.) ir nepriklausomą Teodoro kunigaikštystę (iki 1475 m.). XIII a. kai kuriuos uostus kontroliavo venecijiečiai ir genujiečiai. Likusi Krymo dalis buvo mažiau stabili, nuolat patirdavusi užkariavimus ir įsiveržimus. Ankstyvaisiais viduramžiais čia gyveno skitai (skito-kimerai), taurai, graikai, romėnai, gotai, hunai, bolgarai, kipčiakai ir chazarai. Viduramžiais iš dalies buvo užkariautas Kijevo Rusios, tačiau po mongolų įsiveržimo tapo Aukso ordos dalimi. Po to čia XV a. susikūrė Krymo chanatas, kuris vėliau atiteko Osmanų imperijai, užkariavusiai ir pakrantes. 1783 m. Osmanų imperiją nugalėjo Jekaterina Didžioji. Pagal taikos sutartį Osmanų imperija atidavė Rusijai Krymą. 1921 m. buvo sukurta Krymo Autonominė Sovietų Socialistinė Respublika. 1945 m. autonominė respublika buvo panaikinta ir Krymas tapo Rusijos TSR (1945-1954 m.), o po to Ukrainos TSR (1954-1991 m.) sritimi. Nuo 1991 m. Krymo pusiasalis kaip Krymo Autonominė Respublika ir Sevastopolio miestas tapo Ukrainos valstybės dalimi. Per 2014 m. Krymo krizę Rusija užėmė ir aneksavo pusiasalį bei jame įkūrė du federacinius vienetus: Krymo respubliką ir federacinį miestą Sevastopolį.