Ajutajos karalystė
Ajutaja (taj. อาณาจักรอยุธยา) – tajų valstybė centriniame Indokinijos pusiasalyje, Čaoprajos upės slėnyje, egzistavusi nuo 1351 m. iki 1767 m. Ajutajos valstybė išsivystė iš nedidelio budistinio politinio susivienijimo Menamo lygumoje, nors administracinė ir valdymo forma paveldėjo hinduistinį–mahajanistinį prototipą: valstybės vadovai nebuvo „liaudies tėvais“, kaip kitose aplinkinėse valstybėse, bet valstybės struktūra ir administracija buvo biurokratinė. Kitaip nei Dvaravatis, Ajatujos karalystė ir tokio pat pavadinimo sostinė buvo ne tik šalies politinis, bet ir karinis bei ekonominis centras. Šalies mažesni miestai buvo Lopburis, Sufanburis, Frapatomas (Phra Pathom), Nakonajokas.