Mameliukai
Mameliukai (arab. مماليك) − tiurkų, taip pat gruzinų, čerkesų ir kitų kaukaziečių kilmės kariai, XII−XIX a. pradžioje veikę daugiausia Artimuosiuose Rytuose. Iš pradžių mameliukai buvo kariai vergai ir sudarė sultonų Ajubidų (1171−1250 m.) gvardiją. 1250 m. mameliukų vadai nuvertė Ajubidus ir užgrobė valdžią. Mameliukai valdė Egiptą (iki 1517 m.) ir Siriją (iki 1516 m.). Žinomos dvi mameliukų sultonų dinastijos: tiurkiškos kilmės Bachrių (1250−1390 m.) ir kaukaziečių Burdžių (1390−1517 m.). 1260 m. mameliukų kariuomenė įveikė įsiveržusius į Palestiną mongolus, 1268 m. išstūmė kryžininkus iš Sirijos ir Palestinos, 1272 m. sumušė izmailitus asasinus. Mameliukų sultonai pajungė Libijos rytinę dalį (Barką), Nubiją, Chidžazą, Kilikiją, Kiprą. 1516−1517 m. Egiptą, Siriją ir Palestiną užkariavo turkai ir atėmė iš mameliukų valdžią. Egipto mameliukams turkai paliko dalį žemių, už kurias iš jų gavo duoklę. XVII a. pabaigoje, nusilpus Osmanų imperijai, mameliukai vėl atkūrė savo valdžią. 1808 m. Egipto paša Muchamedas Ali atėmė iš mameliukų žemę, o 1811 m. išžudė jų diduomenę.