Rūgštusis lietus
Rūgštusis lietus – lietus, kurio lašuose padidėjęs sieros bei azoto rūgščių kiekis; paprastai rūgščiu laikomas lietus, kurio pH mažesnis nei 5,5. Rūgštusis lietus susidaro tada, kai sieros ir azoto oksidai, kuriuos į orą išskiria jėgainės, transporto priemonės arba natūralūs gamtos procesai, kaip kad ugnikalnių išsiveržimai, reaguoja su ore esančia drėgme. Šios dujos patenka į vandens apytakos ratą ir gali būti toli nuneštos vėjo, o tada iškristi rūgštaus lietaus arba sniego pavidalu. Toks lietus apnuodija arba pražudo ežerų, upių ir miškų gyvūnus, sunaikina aplinkinius augalus. 90 % rūgščiojo lietaus sukelia žmonių vykdoma veikla. Šią problemą galima išspręsti sumažinus automobilių ir elektrinių išskiriamų dujų kiekį. Vakarų šalyse rūgštusis lietus sulaukė didelio tarptautinio dėmesio antroje XX a. pusėje, buvo inicijuotas Tolimųjų tarpvalstybinių oro teršalų pernašų konvencijos pasirašymas, šalys sugriežtino taršos reikalavimus. Tai lėmė, kad Europoje rūgštųjį lietų sukeliančių medžiagų patekimas į atmosferą pasiekė piką XX a. devintajame dešimtmetyje, o paskui ėmė sparčiai mažėti.