Ea
Ea (arba šumerų Enkis, šum. 𒂗𒆠 = EnKi) – viena svarbiausių dievybių Mesopotamijos mitologijoje (greta Anu ir Enlilio). Ea buveine laikytas požeminis vandenynas abzu (akad. apsû). Buvo sakoma, kad ant abzu pastatytas Babilono miestas. Ea sietas su išmintimi, magija bei užkalbėjimais. Be to, Ea globojo menus, amatus bei kitus civilizacijos pasiekimus. Buvo laikomas ir valytojų globėju (dėl sąsajų su vandeniu). Babiloniečių mite apie tvaną Atra-hasīs bei Gilgamešo epe Ea – žmonijos kūrėjas ir sergėtojas. Ea sugalvojęs sukurti žmones iš molio, kad šie galėtų dirbti dievams. Visgi aukščiausiasis dievas Enlilis pamėginęs sunaikinti Ea sukurtus žmones, pasiųsdamas tvaną, nes žmonių keliamas triukšmas neleidęs jam miegoti. Išmintingasis Ea numatė Enlilio planą ir davė nurodymus išminčiui Atrahasiui kaip pasistatyti arką, kad žmonija išvengtų sunaikinimo. Mite „Adapa ir pietų vėjas“ Ea padeda žmonijai išsaugoti magijos ir užkalbėjimų dovaną, neleisdamas Adapai tapti nemirtingu. Enkis buvęs dievo An ir deivės Namu sūnus, turėjęs brolį dvynį Adadą. Nėra aišku, kada Enkis ir Ea susiliejo į vieną dievybę; Ea pirmąkart paminėtas XXIV a. pr. m. e. Jo sutuoktinė buvusi Damgalnuna / Damkina, o vaikai – dievai Mardukas, Asarluhis ir Enbilulu, deivė Nanšė, taip pat išminčius Adapa. Ea pasiuntinys – dviveidis dievas Isimudas (akad. Usmû). Drauge su Ea jo abzu buveinėje gyvenę septyni išminčiai (apkallū), sukurti, kad išmokytų žmones išminties. Svarbiausias Enkio kulto centras – pietinės Mesopotamijos Eridu miestas, buvęs Persijos įlankos pakrantėje, ties Eufrato žiotimis; čia stovėjo šiai dievybei skirta šventykla E-abzu („abzu“ namai), dar vadinta É-engura („požeminio vandens namai“) arba E-unir. Kadangi Enkis buvo viena svarbiausių dievybių Mesopotamijos panteone, jo šventyklų būta ir daugelyje kitų miestų.