Menamasis vienetas
Menamasis vienetas (arba tariamasis vienetas) – skaičius i {\displaystyle i} (kartais j {\displaystyle j} ), praplečiantis realiųjų skaičių aibę R {\displaystyle \mathbb {R} } iki kompleksinių skaičių aibės C {\displaystyle \mathbb {C} } . Tariamasis vienetas įvestas daugiausia todėl, jog ne kiekviena polinominė lygybė f(x) = 0 turi sprendimą realiųjų skaičių aibėje. Pavyzdžiui, lygybė x² + 1 = 0 neturi realaus sprendinio. Praplėtus realiųjų skaičių aibę menamuoju (tariamuoju vienetu), kiekviena tokia lygybė turi sprendinį naujoje kompleksinių skaičių aibėje. Žinomi sprendiniai neretai padeda lengviau dirbti su tokiomis lygtimis. Dažnai sakoma, kad i = − 1 {\displaystyle i={\sqrt {-1}}} tačiau tai ne visai tikslu nes yra dvi reikšmės kurias pakėlę kvadratu gauname -1: i ir -i. Skaičių − 1 {\displaystyle {\sqrt {-1}}} vadinti menamuoju vienetu XVII a. pasiūlė prancūzų matematikas, fizikas ir filosofas Renė Dekartas, o XVIII a. Leonardas Oileris įvedė šio skaičiaus įprastą žymėjimą i {\displaystyle i} , siejamą su prancūzų kalbos žodžui imaginaire.