Smendis
Smendis (Nesbenebdedas, valdė apie 1070–1044 m. pr. m. e.) – dvidešimt pirmosios dinastijos Senovės Egipto valdovas. Smendis buvo pirmasis 21-osios dinastijos faraonas ir savo sostinę ikūrė Tanyje. Smendžio vardą jam suteikė graikai, tikrasis gimimo vardas buvo Nes-ba-neb-djed. Jis su žmona jau buvo paminėtas Ramzio XI laikais valdęs Tanyje ir buvęs svarbus asmuo, galbūt konkuravęs savo įtaka su Ramziu XI, kurio sostinė Piramzis buvo tik apie 20 km atstumu nuo Tanio. Smendžio valdžios legitimumą galėjo paremti žmona Tentamon, kuri tikriausiai turėjo giminystės ryšių su prieš tai valdžiusia dinastija. Smendžio kilmė neaiški, jis tikriausiai turėjo giminystės ryšių su šalies pietuose faktinę valdžią turėjusiu generolu Herihoru. Po Ramzio XI mirties Egipte prasidėjo Trečiasis Egipto tarpuvaldis, kai centrinė faraono valdžia pakriko ir didžiausią įtaką šalies gyvenime įgijo Amono žyniai, kurie, panašu, pripažino Smendžio faraono statusą. Tačiau faraonas tikriausiai niekuomet nevaldė viso Egipto ir faktinė pietinės šalies dalies su Tėbų miestu kontrolė priklausė Amono žyniams. Kiek vėliau Tėbuose iškilo žynys Pinedžemas I, kuris prisiėmė faraono titulus, ir šalį valdė du faraonai. Manetonas Smendžiui priskyrė 26 metų valdymą. Smendis tikriausiai buvo palaidotas Tanyje, kur rasta jo įkapių objektų. Jo įpėdiniu tapo Amenemnisu, kuris galėjo būti Herihoro, o gal Smendžio, sūnus.