La Platos gubernija
La Platos gubernija (isp. Gobernación del Río de la Plata) – Ispanijos imperijos kolonijinė valda, sukurta 1544 m., pervardinus ligi tol egzistavusią Naujosios Andalūzijos guberniją, kuri užėmė Pietų Amerikos plotus tarp 470 ir 670 lygų į pietus nuo Santjago upės žiočių Ramiajame vandenyne. Oficialiai La Platos gubernija valdė milžiniškas teritorijas dabartinėje Argentinoje ir Urugvajuje, tačiau įkurimo metu ji kontroliavo tik nedideles teritorijas prie La Platos įlankos. Pradžioje gubernijos sostinė buvo Asunsjonas, vėliau perkelta į Buenos Aires. 1566 m. La Platos gubernija tapo pavaldi Peru vicekaralystei. Jos sudėtyje, ji buvo priskirta Čarkaso karališkajai audiencijai (kartu su dab. Bolivijos ir šiaurės Argentinos teritorijomis). Kitos šios audiencijos gubernijos buvo Santa Kruzo gubernija ir Tukumano gubernija. 1617 m. nuo La Platos gubernijos atsiskyrė Paragvajaus gubernija (Guaira). 1661–1671 m. trumpam laikotarpiui trys gubernijos – La Plata, Tukumanas ir Paragvajus, buvo sugrupuotos kaip atskira Buenos Airių audiencija. 1776 m. Čarkaso audiencija atskirta nuo Peru vicekaralystės, ir iš jos sudaryta La Platos vicekaralystė. La Platos gubernijos teritorijos įėjo į jos sudėtį, tačiau pati gubernija kaip atskiras administracinis vienetas buvo panaikinta, iš jos suformuojant kelis smulkesnius vienetus.