Žolynų vainikas
Žolių vainikas, žolės karūna (lot. corona graminea), blokados vainikas (lot. corona obsidionalis, iš lot. obsidio 'apgultis, apsiaustis', iš {{la|obsidēre|| 'apgulti') – vienas aukščiausių ir rečiausių karinių apdovanojimų Romos respublikoje ir ankstyvojoje Romos imperijoje. Juo apdovanodavo tik generolus ir karininkus, kurie savo veiksmais išgelbėdavo priešo apsuptą Romos legioną ar visą armiją. Vainiką įteikdavo išgelbėta kariuomenė, o pats vainikas supintas iš apsupties vietoje augančių žolių – varpinių ir kitokių žolių stiebų bei žiedų (Plin. H. N. xxii. 7). Pagal žoles vainikas ir buvo vadinamas corona graminea (Plin. H. N. xxii. 4) ar graminea obsidionalis (Liv. vii. 37). Paprotys primena ankstyvesniųjų laikų paprotį, kai stiprumo ar vikrumo varžybose pralaimėjusi komanda pievoje, kur vyko varžybos, išpešdavo kuokštą žolės ir įteikdavo laimėjusiems priešininkams kaip pergalės ženklą.