Bado karas
Bado karas (vok. Hungerkrieg, lenk. Wojna głodowa) – 1414 m. vasarą įvykęs trumpas teritorinis konfliktas tarp Lenkijos karalystės ir Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės bei Vokiečių (Kryžiuočių) ordino. Karas pavadinimą gavo dėl abejų pusių taikytos destruktyvios išdegintos žemės taktikos. Konfliktui pasibaigus be didelių politinių rezultatų, Prūsijoje prasidėjo badas ir maras. Anot Jono Posilgės (vok. Johano von Posilge), po karo nuo maro mirė 86 Kryžiuočių ordino nariai. Palyginimui, 1410 m. Žalgirio mūšyje žuvo apie 200 Kryžiuočių ordino narių.