William Blake
Viljamas Bleikas (angl. William Blake, 1757 m. lapkričio 28 d. – 1827 m. rugpjūčio 12 d.) – anglų poetas, tapytojas ir grafikas. Nors būdamas gyvas pripažinimo beveik nesulaukė, dabar V. Bleikas laikomas svarbia figūra romanizmo epochos poezijos ir vaizduojamojo meno istorijoje. XIX a. antroje pusėje V. Bleiko poetiką labai vertino anglų poetai prerafaelitai ir simbolistai. XX a. kritikas Northrop Frye V. Bleiko „ pranašiškus kūrinius“, pavadino „neproporcingai nuopelnams mažiausiai skaitoma poezija anglų kalba“. XXI a. kritikas Jonathan Jones vertindamas V. Bleiko paveikslus pavadino jų autorių „kol kas didžiausiu kada nors Britanijoje gimusiu menininku“. 2002 m. Bleikas užėmė 38-ą vietą BBC atliktoje apklausoje apie 100 didžiausių Britanijos asmenybių. V. Bleikas visą gyvenimą praleido Londone, išskyrus trejus metus, kuomet gyveno Felfame. Per tą laiką sukūrė įvairią ir simboliais turtingą kūrinių kolekciją. Dailės kūriniuose ryšku filosofinė alegorija, fantastiniai ir mistiniai motyvai, simbolinės figūros. Nors amžininkai Bleiką laikė pamišusiu dėl savitų pažiūrų, vėlesni kritikai ir skaitytojai jį labai vertino dėl ekspresyvumo ir kūrybiškumo bei dėl filosofinių ir mistinių jo kūrybos poteksčių. Jo paveikslai ir poezija buvo apibūdinami kaip romantizmo judėjimo dalis ir kaip „ikiromantiniai“. Bleikas buvo laikomas „pagrindiniu ankstyvuoju romantizmo ir tautiškumo šalininku“. V. Bleikas buvo giliai tikintis krikščionis, tačiau labai priešiškas Anglijos bažnyčiai ir beveik visoms organizuotos religijos formoms. Jam milžinišką įtaką padarė Prancūzijos ir Amerikos revoliucijų idėjos. Nors vėliau atmetė daugelį šių politinių įsitikinimų, ir toliau palaikė draugiškus santykius su politiniu aktyvistu Tomu Peinu. Taip pat Bleikui įtaką padarė tokie mąstytojai, kaip Emanuelis Svedenborgas, Jakobas Bėmė. Nepaisant šių įvardintų įtakų, Bleiko kūrybos išskirtinumas apsunkina klasifikavimą. XIX a. gyvenęs rašytojas Viljamas Rosetis poeto išskirtinumą apibūdino tai kaip „žmogų, kuriam pirmtakai neužkirto kelio, kuris nepriskiriamas amžininkams ir kurio nepakeis žinomi ar numanomi įpėdiniai“. Poezijai būdinga originalūs bibliniai, kosmogoniniai ir mitologiniai įvaizdžiai, daugiareikšmė simbolika, vizijos. Eilėraščių išversta į lietuvių kalbą.