Parkinsono liga
Parkinsono liga  – ilgalaikis degeneracinis centrinės nervų sistemos sutrikimas, daugiausia pažeidžiantis motorinę sistemą. Paprastai simptomai atsiranda lėtai. Ligos pradžioje akivaizdžiausi simptomai: drebulys, nelankstumas, lėti judesiai ir sunkumai vaikščiojant. Gali kilti mąstymo ir elgesio problemų. Dažna demencija vėlesnėse ligos stadijose. Depresija ir nerimas taip pat būdingi daugiau nei trečdaliui žmonių, sergančių šia liga. Kiti simptomai yra jutimo, miego ir emocinės problemos. Dažniausiai paveikia žmones virš 60 metų amžiaus. Parkinsono ligos priežastis nežinoma, tačiau manoma, kad įtakos turi ir genetiniai, ir aplinkos veiksniai. Labiau linkę susirgti tie, kurių šeimos nariai yra sirgę šia liga. Taip pat padidėjusi rizika susirgti yra žmonėms, dirbantiems su tam tikrais pesticidais, anksčiau turėjusiems rimtų galvos sužeidimų. Mažesnė rizika susirgti – rūkantiesiems tabaką ir geriantiems kavą ar arbatą. Motoriniai ligos simptomai atsiranda dėl mirusių ląstelių juodojoje medžiagoje, vidurinių smegenų srityje. Tuomet šiame smegenų regione nepakanka dopamino. Vidutinė gyvenimo trukmė po diagnozės yra 7-15 metų. Tai yra antras pagal dažnumą neurodegeneracinis sutrikimas po Alzheimerio ligos pasaulyje. Buvo nustatyta, kad 2015 m. Parkinsono liga paveikė 6,2 mln. žmonių, tarp jų - apie 117 400 mirčių visame pasaulyje. Vyrai dažniau serga nei moterys, santykiu 3:2. Ligą nustačius žmonėms iki 50 m., vadinama ankstyvuoju Parkinsonu.