Fenologija
Fenologija (gr. phainomena – reiškiniai, logos – mokslas) – tai mokslo šaka, tirianti kasmet besikartojančius gyvosios ir negyvosios gamtos sezoninius reiškinius, vykstančius pagal tam tikrą periodiškumą. Pavyzdžiui, stebima, kada susidaro įvairių medžių, krūmų bei žolių tam tikros vystymosi fazės, registruojama paukščių keleivių parlėkimas ir išlėkimas. Fenologijos terminą XIX amžiaus viduryje pasiūlė vokiečių botanikas V. Moranas. Fenologinių reiškinių periodiškumą lemia Žemės sukimasis apie Saulę ir Žemės ašies polinkis į orbitos plokštumą. Šio mokslo duomenimis naudojasi agronomija, agrometeorologija, klimatologija, fitosociologija, žemės ir miškų ūkis, gamtosauga. Naudojantis fenologiniais žemėlapiais, kuriuose yra atvaizduotos vienodų fenodatų linijos (izofenos –  kreivės, fenologiniuose žemėlapiuose sujungiančios taškus su vienodų terminų fenodatomis), teritoriją galima suskirstyti į bioklimatinius rajonus. Pavyzdžiui, pagal augalų vystymosi priklausomybę nuo klimato sąlygų Lietuvos teritorija suskirstyta į tris fenoklimato rajonus: I – Vakarų Žemaičių lygumos bei Vidurio Lietuvos žemumos, II – Žemaičių aukštumos ir III – Aukštaičių.