Paranaiba
Paranaiba (port. Paranaíba) – Brazilijos upė; viena iš Paranos ištakų. Prasideda Minas Žeraiso valstijoje, Kanastros kalnagūbryje, Rio Paranaibos savivaldybėje, ~900 metrų aukštyje. Upės tėkmę galima skaidyti į tris charakteringas dalis: Aukštutinė Paranaiba – nuo ištakų iki 370 km; Vidurinė Paranaiba – nuo 370 km iki Kašoeira Durados užtvankos (iš viso 370 km) ir Žemutinė Paranaiba nuo Kašoeira Durados užtvankos iki žiočių (iš viso 380 km). Aukštupyje vinguriuoja į šiaurės vakarus per Minas Žeraiso valstiją Brazilijos plokščiakalnio slėniais. Vidurupyje pasuka į pietvakarius ir sudaro Minas Žeraiso–Gojaso ribą. Žemupyje teka Minas Žeraiso–Pietų Mato Groso riba. Šalia Aparesida do Taboadu susilieja su Grande iš kairės ir sudaro Paraną. Pagrindiniai Paranaibos intakai: San Markosas, Korumba, Meja Pontė, Boisas, Klaras, Verdinjas (dešinieji), Aragvaris (kairysis). Paranaiba daug kur užtvenkta – sudaryti dideli Emborkasauno, Itumbiaros, San Simauno ir Ilja Solteiros tvenkiniai. Netoli Itumbiaros esanti Kašoeira Durados užtvanka yra didžiausia hidroelektrinė Brazilijoje, tiekianti elektrą Gojanijai ir Brazilijos miestui. Paranaiba tinkama laivybai tik dirbtiniame Ilja Solteiros tvenkinyje, kurio ilgis 180 km ir tęsiasi iki San Simauno užtvankos. Žemupyje yra slenksčių ir krioklių. Vandeningiausia vasarą. Upės vanduo naudojamas pasėlių drėkinimui, gyvulių girdymui. Dėl didelio upės išteklių naudojimo susiduriama su aplinkosauginėmis problemomis. Smėlio gavyba ir miškų kirtimas upės baseine sukelia krantų eroziją, o beveik visi pakrantės miestai savo nutekamuosius vandenis į upę išleidžia nevalytus, įskaitant Gojaso sostinę Gojaniją, kurios 95 % nuotekų nevalytos patenka į Meja Pontės upę, kuri įteka į Paranaibą. Didžiausi miestai prie upės – Patos de Minasas, Itumbiara.