Vyšegrado kongresas (1335)
Pirmasis Vyšegrado kongresas – 1335 m. Vyšegrade įvykęs aukščiausiojo lygio susitikimas, kuriame Čekijos karalius Jonas Liuksemburgietis, Vengrijos karalius Karolis I ir Lenkijos karalius Kazimieras III Didysis sudarė antihabsburgišką sąjungą. Trys lyderiai susitarė sukurti naujus komercinius kelius, kad būtų galima apeiti pagrindinį Vienos uostą, dėl kurio pirkliai buvo priversti siūlyti savo prekes ten, o ne kitur, ir lengviau patekti į kitas Europos rinkas. Aukščiausiojo lygio susitikimą paskatino staigus Habsburgų valdžios išplitimas regione, kurie užėmė Karintiją ir Krainą po Goricijos-Tirolio kunigaikščio Henriko, nesėkmingai pretendavusio į Čekijos ir Lenkijos karūnas, mirties. Kongresas taip pat pripažino Čekijos suverenitetą Silezijos kunigaikštystėje, kurią Čekijos karaliai de jure kontroliavo kartu su Lenkijos karūna. Jonas Liuksemburgietis atsisakė Lenkijos karūnos Kazimiero III Didžiojo naudai mainais į 1 200 000 Prahos grašių. Taigi Silezijos kunigaikštystė tapo Čekijos karūnos dalimi iki 1742 m., kai didžioji jos dalis atiteko Prūsijai ir po Antrojo pasaulinio karo 1945 m. prisijungė prie Lenkijos. Nedidelė jos dalis dabar yra Čekijos Respublikoje. Antrasis susitikimas įvyko 1339 m. ir jame buvo išrinktas naujasis Lenkijos karalius.