Obolas
Obolas – sidabrinė senovės Graikijos moneta, lygi 1/6 drachmos. Klasikiniuose Atėnuose obolą sudarė 8 chalkai ('varinės monetos'). Du obolai sudarė diobolą. Pagal Plutarchą Sparta turėjo geležinių obolų, sudarytų iš 4 chalkų. Obolas buvo ir masės vienetas. Senovės Graikijoje obolas sudarė 1/6 drachmos, t. y., apie 0,5 g. Senovės Romoje jis buvo apibrėžtas kaip 1/48 Romos uncijos (0,57 g), bet kaip moneta nebuvo leidžiamas. Žodis obolas (lot. obolus) kilęs iš gr. obolos 'vinis', panašiai kaip gr. obelos 'iešmas'. Pradžioje obolai buvo vario ar bronzos lydinėliai Lukanijos obolas (maždaug 425-350 m.p.m.e). Skersmuo 21 mm, masė 7,33 g. Sidabrinis Apulijos obolas (maždaug 250-225 pr. m. e.). Masė 6,86 g. Sidabrinis Atikos obolas (apie 449 pr. m. e.). Sidabrinis Stymfalijos obolas (maždaug 370-350 pr. m. e.).