Juozapas Nikodemas von Goesas
Juozapas Nikodemas von Goesas (Joseph Nikodem von Goes, gimė – 1805 m. gruodžio 25 d. Pociūnuose, krikštytas – Pašvitinio bažnyčioje, mirė – 1877 m. balandžio 13 d. Joniškyje) – vokiečių kilmės dvarininkas, Kuršo (Lietuvos pagal oficialius dokumentus buvo priskirti Kuršo baronų linijai), Švedijos von Goesų giminės (nuo 1500 m.) atstovas, aktyvus Joniškio visuomenės veikėjas. Giminiavosi su Joniškio bajorų ir miestiečių giminėmis – vedė bajoraitę Pervainaitę (1825 m.), miestietę Čepulevičiūtę (1844 m.), dukras ištekino už bajorų Leparskio, Čižo (1837 m.), miestiečio Čepulevičiaus (1847 m.), Simonavičiaus. 1840–1844 m. vadovaujami Karoliu Čižo kartu su kitais joniškiečiais bajorais Vincentu Drigotu </ref>, Ignu Šileika, Ignu Jacevičiumi, Jurgiu Končevskiu, Juozapu von Goesu, Leopoldu Jablonskiu, Stanislovu Čižu, Vincentu Staškevičiumi, Ignu Leparskiu, Konstantinu Michnevičiumi, Martinjonu Žoramskiu, Kajetonu Leparskiu, Jonu Jurgiu Matavičiumi, Pranciškumi Kersnovskiu, Aleksandru Leparskiu, Juozapu Šidlausku, Petru Čižu ir kt. 1840–1846 m. kovojo už Joniškio laisvę nuo dvaro, savivaldos atgavimą, rotušės institucijos atkūrimą, valdiškos mokyklos, policijos nuovados steigimą. Valdė 58,5 ha sklypus Joniškio mieste (dab. Šiaulių Senoji, Žemaičių, Livonijos g.) ir laukų teritorijoje, nuo 1864 m. – 94 ha dydžio Medvilionių dvarą. Palaidotas Kalnelio kapinėse. Jo vaikai Stanislovas ir Teresė von Goesai – garsūs XIX a. pabaigos – XX a. pradžios lietuvių tautinio atgimimo veikėjai.