Pagreitis
Pagreitis (žym. raide a) – fizikoje apibrėžiamas kaip greičio pokytis (arba išvestinė) laiko atžvilgiu. SI sistemoje pagreičio dimensija m/s². Matuojamas naudojant akselerometrą. Pagreičio sąvoką pradėjo vartoti Oksfordo universiteto profesorius Viljamas Heitsberis (W. Heytesbury) XIV a. Jei pagreitis teigiamas, judėjimas greitėjantis, jei pagreitis neigiamas – greitis mažėja. Esant pagreičiui lygiam nuliui, judėjimas tolyginis ir tiesiaeigis. Pagreitis mechanikoje dažnai skaičiuojamas paprasčiausiu būdu greičio pokytį padalinus iš laiko, per kurį tas pokytis įvyko: a = v g a l − v p r a d Δ t , {\displaystyle a={\frac {v_{gal}-v_{prad}}{\Delta t}},} kur v g a l {\displaystyle v_{gal}}  – galinis greitis; v p r a d {\displaystyle v_{prad}}  – pradinis greitis; Δ t {\displaystyle \Delta t}  – praėjęs laikas. Bendru atveju pagreitis apibrėžiamas išvestine: a = d v d t {\displaystyle a={\frac {dv}{dt}}} čia dv, dt yra pakankamai maži laiko ir greičio pokyčiai jog laiko tarpe dt greitį būtų galima laikyti pastoviu: a = lim Δ t → 0 v g a l − v p r a d Δ t {\displaystyle a=\lim _{\Delta t\to 0}{\frac {v_{gal}-v_{prad}}{\Delta t}}}