Enklitikai
Enklitikai (sen. gr. ἐγκλίνω 'linkstu') – klitikų atmaina: nekirčiuotas žodis, einantis po kirčiuotojo ir kirčio atžvilgiu prie jo besišliejantis. Lietuvių kalboje toks nesavarankiškumas reiškiasi kirčio nebuvimu, pavyzdžiui: padarýkime gi, stóviu juk, dìrbam jau (enklitikai gi, juk, jau). Enklitikas ir kirčiuotasis žodis sudaro vieną fonologinį žodį. Kitose kalbose prozodinis vieningumas gali būti reiškiamas kitaip. Suomių kalboje matyti sinharmonizmas – balsių eilės derinimas prie tolesnio skiemens, pavyzdžiui: koira-ko 'ar šuo?', ystävä-kö 'ar draugas?'.