Namtaras
Namtaras (arba Namtaru, Namtara) – antraeilė dievybė Mesopotamijos mitologijoje, Ereškigalės pasiuntinys. Vardas reiškia „lemtis“. Manyta, kad Namtaras vadovauja šešiasdešimt demonų, atitinkančių įvairias ligas, kurias sukeldavę įsiskverbdami į vienas ar kitas žmogaus kūno vietas. Laikoma, kad šį tikėjimą asirai ir babiloniečiai perėmė iš nukariautų šumerų. Kai kada šie demonai buvo laikomi lemties dvasiomis, vykdančiomis Namtarui duotus nurodymus apie žmonių likimą. Jos turėjusios galią ir kai kuriems dievams. Kitur Namtaro demonai laikyti mirties personifikacija. Pasakojime apie Ištarės (Inanos) nusileidimą į požemio pasaulį Namtaras, kaip deivės Ereškigalės pasiuntinys, Ištarei nusileidus į požemį, prakeikia ją 60 ligų, išvardydamas po penkias galvos, pėdų, šonų, akių, širdies ligas. Anot vienos tradicijos, Namtaro tėvai buvo Enlilis ir Ninlilė. Pasak dievų sąrašo An = Anum, Namtaro žmona buvusi deivė Hušbišag (minima įvairiuose mituose ir užkalbėjimuose), jų duktė – Hedimmeku.