Khwaja Ahmad Abbas
Chvadža Ahmadas Abasas (hind. ख़्वाजा अहमद अब्बास, IAST: Xvājā Ahmad Abbās, angl. K. A. Abbas; 1914 m. birželio 7 d. Panipate – 1987 m. birželio 1 d. Bombėjuje) – Indijos kino režisierius, scenaristas, žurnalistas. Sukūrė keletą filmų, kurie laimėjo Nacionalinius filmų apdovanojimus. Gimė urdu poeto šeimoje. 1935 m. Abasas baigė Aligarho musulmonų universitetą. Tada persikėlė į Bombėjų, kur tapo politikos apžvalgininku ir kino kritiku. 1943 m. buvo vienas pagrindinių Indijos liaudies teatrų asociacijos įkūrėjų. Abaso kūrybai buvo būdingas socialinis realizmas: vaizdavo žemakasčių, atstumtųjų gyvenimą, socialinę nelygybę. Pirmajame savo filme „Žemės vaikai“ (Dharti Ke Lal, 1946 m.) vaizdavo 1943 m. badą Bengalijoje. Kiti žymūs jo parašyti ir režisuoti filmai: „Ganga“ (1952 m.), „Mažylis“ (Munna, 1954 m.), „Keturios širdys – keturi keliai“ (Char Dil Char Rahen, 1959 m.), „Tūkstantis naktų akmeniniame guolyje“ (1963 m.). „Septynetas indų“ (Saat Hindustani, 1969 m.), „Du lašai vandens“ (Do Boond Pani, 1971 m.), „Naksalitai“ (The Naxalites, 1980 m.). Abasas taip pat parašė scenarijus tokiems žymiems Bolivudo filmams kaip „Bastūnas“ (Awara, 1951 m.), „Ponas Apgavikas“ (Shree 420, 1955 m.) ir kt. Taip pat sukūrė romanų, pjesių, apsakymų.