Š
Š ir š – dvidešimt penktoji lietuvių abėcėlės raidė. Lietuvių kalboje raidės pavadinimas yra eš. Š yra modifikuota raidė S, XV a. įvesta čeko Jano Huso. Raidė š naudojama beveik visose lotyniškai užrašomose slavų kalbose (išskyrus lenkų), taip pat baltų, estų, karelų, samių, vepsų kalbose, už Europos ribų – lakotų, šajenų, šiaurės soto, songajų kalbose. Suomių kalboje ši raidė naudojama tik skoliniuose. Į šią raidę transliteruojama kirilicos raidė Ш. Daugelyje kitų kalbų garsą [š] atitinka raidžių junginys sh, lenkų kalboje – sz, turkų kalboje – Ş, rumunų kalboje – Ș, portugalų, majų kalbose – X.