Teberdos rezervatas
Teberdos rezervatas (rus. Тебердинский заповедник) – saugoma gamtos sritis Rusijoje, Karačiajų Čerkesijoje, Didžiojo Kaukazo šiauriniuose šlaituose, tarp Teberdos ir Didžiojo Zelenčiuko aukštupių. Įsteigtas 1936 m., siekiant apsaugoti ir ištirti Vakarų Kaukazo šiaurinių šlaitų kalnų miškų bei kalnų pievų gamtinius kompleksus. Rezervatą sudaro dvi dalys – Dombajaus ir Archyzo. 31,7 % Teberdos rezervato užima miškai, 20 % – pievos, 8,5 % – ledynai, 38,4 % – uolos ir nuobirynai, 0,7 % – vandenys. Teritorijoje yra 157 ežerai, iš kurių žymiausi – Baduko ežerai. Pro rezervatą teka Teberdos upė. Aukščiausias kalnas – Dombai Ulgenas (4047 m). Teberdos rezervate auga 1207 induotinių augalų rūšių, tame tarpe retieji augalai – Vitmano bijūnas, nykštukinis ožekšnis, europinis kukmedis ir kt. Sutinkama 46 žinduolių, 220 paukščių, 7 roplių, 5 varliagyvių, 3 žuvų rūšys. Svarbesnės Teberdoje sutinkamos rūšys: kubaninis ožys, taurusis elnias, šernas, lūšis, stumbras, gemzė, aklimatizuota voverė. 1997 m. Teberdos rezervatas tapo biosferos rezervatu, o 1999 m. – įtrauktas į UNESCO pasaulio paveldo sąrašą. Kalnų slėnis Kalnų ežerėlis Gonačchiro tarpeklis Alibeko krioklys prie Dombajaus