Tritis
Tritis (³H) – sunkusis radioaktyvus vandenilio izotopas, kurio branduolį sudaro vienas protonas ir du neutronai. Tričio atominė masė lygi 3. Pavadinimas kilo iš graikų kalbos: tritos – trečiasis (izotopas). Pusėjimo trukmė – 12,32 metai. Rečiausias tarp trijų vandenilio izotopų. Tritis susidaro kosminei spinduliuotei veikiant azoto atomus, gaunamas branduoliniuose reaktoriuose neutronais apšaudant ličio izotopą. Saulėje (ir kitose žvaigždėse) vyksta šio nepatvaraus vandenilio izotopo virtimo helio izotopu branduolinės reakcijos. Reakcijai vykstant, išsiskiria daug energijos, šildančios Žemę ir kitas Saulės sistemos planetas. Vandenilinių bombų veikimas didžiąja dalimi pagrįstas tričio savybe atpalaiduoti milžiniškus energijos kiekius. Tritis gali jungtis su deguonimi ir sudaryti sunkųjį vandenį. Taip pat reaguoja su Li, Ti, Zr – susidarant tritidams. Tritis atrastas 1934 m. Ernesto Rezerfordo, Marko Olifanto ir Polo Harteko eksperimento, per kurį deuteris, kitas vandenilio izotopas, buvo bombarduojamas deuteronais, metu. Tačiau eksperimento metu tritis negalėjo būti išskirtas. Jį pirmąkart 1939 m. susintetino Luisas Alvaresas ir Robertas Kornogas, taip pat pastebėję radioaktyvias tričio savybes.