Kanto žemuma
Kanto žemuma (jap. 関東平野 = Kantō heiya) arba Tokijo žemuma – didžiausia Japonijos žemuma, plytinti Honšiū salos pietryčiuose, į šiaurę nuo Tokijo įlankos, istoriniame Kanto krašte. Plotas ~13 000 km², aukštis iki 200 m. Susidariusi tektoninėje įduboje iš kvartero jūrinių bei aliuvinių nuosėdų, užklotų vulkaniniais pelenais. Dažni žemės drebėjimai. Kanto žemumoje būdingas subtropinis musoninis klimatas (~1500 mm kritulių per metus), teka Tonės, Arakavos, Kinu, Vatarasės upės, telkšo Kasumigos, Kitos ežerai. Kanto žemuma labai tankiai gyvenama, smarkiai sukultūrinta. Vystoma žemdirbystė (auginami ryžiai, kviečiai, miežiai, tabakas, daržovės). Kanto žemumoje įsikūrę daug didelių megapolių (Tokijas, Jokohama, Jokosuka, Saitama, Kanagava ir kt.).