Magdalenos salos nacionalinis parkas
Magdalenos salos nacionalinis parkas (isp. Parque Nacional Isla Magdalena) – saugoma gamtos teritorija pietų Čilėje, Patagonijoje, Aiseno regione ir provincijoje. Apima didelę dalį Magdalenos salos, esančios į vakarus nuo Puerto Sisneso, taip pat keletą mažesnių aplinkinių salų (Atilijo, Enrikės, Manuelio). Įsteigtas 1983 m. (vietoje nuo 1960 m. čia buvusio miškų rezervato. Parkas apima kalnuotą Magdalenos salą, kurios aukščiausias taškas yra Mentolato ugnikalnis (1660 m). Teritoriją dengia drėgnieji miškai (veši notofagai, čilkadagiai, Drimys winteri, žaizdriai, lumos, Tepualia stipularis, įvairūs paparčiai, fuksijos, krūmai, bruknuolės). Pagrindinis parko saugomas objektas – įvairių jūrinių gyvūnų buveinės. Čia gausu jūrinių paukščių (pingvinų, kormoranų, petrelių, kirų), taip pat pietinių upinių ūdrų, nutrijų, katinių ūdrų (Lontra felina), Pietų Amerikos jūrų lokių, šalia plaukioja delfinai. Beveik visa parko teritorija negyvenama. Salos pietuose yra vienintelė Puerto Gaviotos gyvenvietė, per kurią patenkama į parką.