Mitla
Mitla (isp. Mitla, nah. Miktlan, sapot. Yooꞌ Baꞌ, mišt. Ñuu Ntìì) – archeologinė vietovė pietų Meksikoje, Oachakos valstijoje, 44 km nuo Oachakos miesto, 1480 m aukštyje Tlakolulos slėnyje Pietų Siera Madrės kalnuose. Manoma, kad Mitla (nahuatlių kalba šis pavadinimas reiškia „mirusiųjų vieta“) įkurta kaip šventa laidojimo vieta dar gerokai iki mūsų eros pradžios, greičiausiai sapotekų, kurie šiuose kraštuose vyravo maždaug iki 900 m. m. e. Vėliau iš šiaurės Oachakos atsikėlę mištekai užėmė Mitlą. Būtent mištekų laikotarpio radinių Mitloje ir randama daugiausia. 1521 m. vietovę pasiekė ispanai, o plačiau ją 1576 m. aprašė Diegas Garsija de Palasijas. Archeologinę vietovę sudaro penkios struktūrinės grupės: vadinamosios kolonų, bažnyčių, upelio, plaušplyčių ir pietinė. Tik kolonų ir bažnyčios grupės visiškai atkastos ir atkurtos XX a. devintajame dešimtmetyje. Kiekvienoje grupėje yra keletas stačiakampių vidinių kiemų (dalis sujungti ilgais praėjimais), apsuptų ilgais siaurais kambariais. Plaušplyčių ir pietinėje grupėse aplink kiemus yra ir laiptuotųjų piramidžių. Mitlos statiniai pastatyti iš purvo ir akmens, padengti tinku arba išraižytu trachitu. Durų staktos išraižytos, išpuoštos mažų ir tiksliai atitaikytų akmenukų mozaikomis. Rasta kryžiškos formos kapaviečių. Šalia esančiame dabartiniame Mitlos kaime veikia Amerikų universiteto regioninis studijų centras bei Friselio sapotekų meno muziejus. Nuo 2010 m. – pasaulio paveldo objektas. Kolonos Puošyba Puošyba Bažnyčia, pastatyta ant senosios Mitlos pamatų