Kulgardis
Kulgardis (angl. Coolgardie) – nedidelis miestas Australijos pietvakariuose, Vakarų Australijos valstijoje, Kulgardžio grafystės administracinis centras. 763 gyventojai, iš jų 14,5 % – aborigenų kilmės (2021 m.). Įsikūręs žemyno gilumoje, valstijos pietinėje dalyje, apie 515 km į rytus nuo Perto ir 37 km į pietvakarius nuo Kalgurlio. Per miestą eina Didysis Rytų plentas (Great Eastern Highway), jungiantis Pertą su Kalgurliu, atsišakoja kelias į Norsmaną. Vanduo miestui tiekiamas 560 km ilgio vamzdynu iš Perto. Buvęs aukso kasybos centras, šiuo metu daugiausia pajamų gaunantis iš turizmo. Veikia keletas muziejų, gausu kolonijinių laikų paveldo (23 pastatai miesto centre įtraukti į Australijos kultūros vertybių sąrašą). 1892 m. būsimo miesto apylinkėse radus aukso, prasidėjo viena didžiausių Australijos istorijoje aukso karštligių. Netrukus įkurtas miestas, 1896 m. nutiestas geležinkelis iš Perto, įvesta elektra, įrengtas plaukimo baseinas. 1898 m. Kulgardyje jau gyveno 15 tūkst. žmonių, dar tiek pat buvo įsikūrę miesto apylinkėse. Veikė trys alaus bravorai, 26 viešbučiai, ėjo septyni laikraščiai. XX a. pradžioje Kulgardis pradėjo mažėti – 1914 m. dalis aukso ieškotojų išėjo į karą, dalis kėlėsi į gretimą Kalgurlį, kur buvo didesnė tikimybė rasti aukso. Per visą XX a. Kulgardžio gyvenimas priklausė nuo pasaulinių aukso kainų – gyventojų tai žymiai padaugėdavo (ketvirtajame ir devintajame dešimtmečiuose), tai labai sumažėdavo (iki 200). 1931 m. Kulgardžio apylinkėse rastas 1136 Trojos uncijų (35 kg) svorio aukso grynuolis The Golden Eagle. Aukso ieškotojas kupranugario traukiamame vežime Kulgardyje, ~1900 m. Kulgardžio kasybos mokykla, ~1929 m. Viešbučio ir baro pastatas, pastatytas 1898 m. Pašto skyrius ir gretimi pastatai