Trečiojo Reicho menas
Trečiojo Reicho menas – 1933–1945 m. Vokietijoje sukurti, oficialiai tuometinės Vokietijos vyriausybės pripažinti meno kūriniai. Trečiojo Reicho menas nebuvo vieno stiliaus ar krypties. Modernistų ir avangardistų taip pat visų žydų menininkų kūryba oficialiai buvo vertinama kaip degeneratiška. Jų kūriniai buvo šalinami iš muziejų ir viešai prieinamų meno rinkinių, dalis parduota į užsienį ar sunaikinta. Trečiojo Reicho menui būdingas romantinis realizmas, daug remtasi senovės graikų menu. Populiarios Trečiojo Reicho meno temos buvo fašistinės ideologijos vertybės – rasinis grynumas, militarizmas, tėvynės meilė. Taip pat dažnai vaizduojami dirbantys paprasti žmonės. Moterų vaizdavimas mene dažniausiai atspindėjo trijų K (Kinder, Küche, Kirche) lozungą, t. y. moterų vaidmuo tuometinėje visuomenėje buvo suprantamas kaip "vaikai, virtuvė, bažnyčia". Muzika būdavo tonaciška, negalėjo būti jokių panašumų į džiazą. Menas būdavo cenzūruojamas, tačiau partijos ideologiją atitinkantis menas valstybės buvo labai remiamas ir skatinamas. Pavyzdžiui, 1944 m., karo pabaigoje, kai Vokietija buvo kritiškoje padėtyje, Propagandos ministerija parengė 1 041 menininko sąrašą. Į jį pateko žmonės, kurių kūryba buvo laikoma ypač svarbia nacionalsocialistų kultūrai ir todėl jie buvo atleisti nuo karinės tarnybos. Tarp žymiausių nacistinės Vokietijos menininkų yra skulptoriai Josef Thorak ir Arno Breker, dailininkai Werner Peiner, Adolf Wissel ir Conrad Hommel.