Lakotų kalba
Lakotų kalba (Lakȟótiyapi) – sijų kalbų šeimai priklausanti kalba, vartojama indėnų lakotų (Tetono sijų). Nors laikoma atskira kalba, lingvistiškai ji yra greičiau viena iš trijų sijų tarmių (kitos – vakarų ir rytų dakotų). Lakotų kalba yra viena plačiausiai vartojamų JAV indėnų kalbų; ja kalba ~6000 žmonių, gyvenančių daugiausia Šiaurės ir Pietų Dakotos lygumose. Lakotų kalbos šaltiniai žinomi nuo 1840 m., kuomet ji pradėta užrašinėti misionierių. Šiuolaikinė lakotų kalbos ortografija yra tokia: Balsiai – a, e, i, o, u; nosiniai balsiai – aŋ, iŋ, uŋ; balsiai su pažymėtu kirčiu – á, é, í, ó, ú, áŋ, íŋ, úŋ; Priebalsiai – b, g, h, k, l, m, n, p, s, t, w, z; su diakritikais – č, ǧ, ȟ, š, ž; aspiruotieji – čh, kh, ph, th; velariniai – kȟ, pȟ, tȟ; ejektyvai – č’, ȟ’, k’, p’, s’, š’, t’. Gramatinė žodžių tvarka: subjektas–objektas–veiksmažodis. Plačiai naudoja polinksnius. Turi 4 artikelius (waŋ, kiŋ, waŋjí, k’uŋ). Veiksmažodžiai turi aktyvią, pasyvią ir tranzityvią nuosakas. Turi 3 asmenis, kaitomi skaičiais (vienaskaita, dviskaita, daugiskaita). Asmenų kaitymo morfologija sudaroma kaitant priešdėlius, o daugiskaitoje pridedama galūnė -pi. Naudojamos enklitinės dalelytės. Jos kaitomos giminėmis. Nors misionieriai pradžioje skatino lakotų kalbos fiksavimą, vėliau, indėnus apgyvendinus rezervacijose, mokyklose ribotas kalbos naudojimas, daug lakotų perėmė anglų kalbą. XX a. pab. pradėti kalbos atgaivinimo darbai. Dabar Pietų Dakotoje veikia lakotų kalbą dėstančios mokyklos, Pietų Dakotos universitete yra lakotų kalbos studijų programa.