Luperkas
Luperkas (lot. Lupercus) – dievybė romėnų mitologijoje. Jį garbino piemenys, tikėta, kad Luperkas sergsti jų bandas nuo vilkų, taip pat skatina avių vaisingumą, dėl to vadintas Inuus arba Ἐφιάλτης. Tai sena lotynų dievybė, tapatinta su šventuoju Marso vilku. Ilgainiui imtas laikyti Fauno epitetu, galiausiai susiliejo su Panu. Šiaurinėje Palatino kalvos pusėje senovėje būta šventosios Luperkalo olos, ją supusi giraitė, kur stovėjęs šio dievo altorius ir jo statula su ožkena. Tokias vilkėdavo Luperko žyniai Luperci. Būta Luperci Quintili ir Luperci Fabiani. Luperko garbei vasario viduryje vykdavo Luperkalijų šventė, per ją du jauni žyniai bėgiodavo apie Palatiną ir diržais, išrėžtais iš aukojamų gyvulių odos, suduodavo sutiktiems žmonėms. Žynių kaktos būdavo sukruvintos paaukotų ožkų krauju, jie vilkėdavo paaukotų gyvūnų kailiais.