Palangos šventykla
Palangos šventykla – senovės baltų tikėjimo kulto pastatas, buvęs Palangoje, ant dabartinio Birutės kalno. Datuojama XIV a. pab. – XVI a. pradžia. Kad Palangoje būta šventyklos, mini M. Strijkovskis (XVI a.). 1989 m. Birutės kalne atliekant archeologinius kasinėjimus, aptiktos senojo baltų tikėjimo šventyklos ir paleoastronominės observatorijos liekanos. Teigiama, kad šioje šventykloje kūrenta amžinoji ugnis, žyniai stebėdavo dangaus kūnų judėjimą. Palangos šventykloje būta 11 medinių stulpų pusračio (įrengtas po gaisro), šie stulpai žymėjo įvairias kryptis: šiaurės ir pietų, mėnulio leidimosi, saulės laidos per žiemos ir vasaros saulėgrįžas.