Apeliavimas į pasekmes
Apeliavimas į pasekmes (lot. argumentum ad consequentiam) – loginė argumentacijos klaida. Ji daroma tada, kai apie teiginio teisingumą ar klaidingumą sprendžiama pagal tai, kokias pasekmes jis sukelia ar gali sukelti. Sprendimo pasekmės svarbios rengiant planą kuriame siekiama tikslų, ir diskusijoje apie tokį planą šis argumentas tinkamas. Apeliavimas į pasekmes (lot. argumentum ab inconvenienti) priimtinas ir teisėje, jei teismo sprendimas sukeltų didelius neigiamus ar teigiamus padarinius. Tačiau argumentas netinka nustatyti objektyviai tiesai bei tikrosioms priežastims. Argumento nereikia painioti su lazdos argumentacija kuomet norimai teisybei paremti pasitelkiamos dirbtinės pasekmės (bausmės). Ypač dažnai ši klaida provokuojama politiniuose bei religiniuose debatuose. Partijų rinkiminėse kampanijose dažni posakiai, jog jie vieninteliai čia jaučia bent kokią atsakomybę, o balsuodami už oponuojančius pražudysime tautą ir valstybę. Neretai taip teigia abi besivaržančios pusės. Apeliavimui į pasekmes artima lot. modus tollens klaida, nusakoma kaip Jei P, tada Q. Ne, tik jau ne Q. Tada ir ne P. Jos supratimas siekia net antikos laikus. Taip galima nepastebėti galimybės gauti P apsieinant be Q, jei visgi įmanoma. Teiginio teisingumas loginiu požiūriu neturi jokio loginio ryšio su jo sukeltomis pasekmėmis.