Sorbų marka
Sorbų marka (lot. limes Sorabicus; vok. Sorbenmark) – pasienio regionas (marka) rytinėje Rytų Frankijos dalyje IX–XI a. Marką sudarė kelios grafystės, besiribojančios su sorbų žemėmis. Sorbų marka sudarė rytinę Tiuringijos dalį. Sorbų marką kartais vadindavo Tiuringijos marka. Pavadinimas Sorbų marka keturis kartus paminėtas Rytų Frankijos kronikoje Annales Fuldenses, išvardinti tik trys markos valdovai – Popas (Poppo), Tachulfas (Thachulf) ir Radulfas (Radulf). Sorbų markos vadai Analuose pavadinti hercogais (dux Sorabici (limitis)), bet kitur jie vadinami grafais, markgrafais ir Tiuringijos hercogais. Manoma, kad marką daugiausia valdė Babenbergų giminė. Tuo metu Erfurtas buvo pagrindinis rytų Tiuringijos ekonominis centras. Siena tarp Tiuringijos ir sorbų žemių buvo Zalės upė. Kurioje vietoje tiksliai buvo Sorbų marka nėra žinoma. Ar ji buvo į vakarus nuo Zalės, ar į rytus, ar abiejuose krantuose, nėra aišku. Gali būti, kad Sorbų markai priklausė žemės į rytus nuo Zalės iki Elsterio (Elster) ir Pleisės (Pleisse) upių. IX a. Sorbų marką dažnai siaubė germanų pavergtų slavų sukilimai. X a. Sorbų marka tapo didelės Gero markos dalimi, kuria buvo 937–965 m. Tuo metu sorbai buvo paversti baudžiauninkais, sukilimai markos žemėse buvo nuslopinti. Po 965 m. Sorbų markos žemės tapo Meiseno markos dalimi.