Gisulfas II
Gisulfas II (it. Gisulfo II del Friuli, Gisolfo, m. 611 m.) – Friulio hercogas nuo maždaug 591 m. (ar 594 m.) iki savo mirties. Jis buvo Friulio hercogo Gisulfo I sūnus ir įpėdinis. Gisulfas II ir Trento hercogas Gaidoaldas konfliktavo su karaliumi Agilulfu, su kuriuo 602 ar 603 m. sudarė taikos sutartį. Gisulfas buvo sudaręs sąjungą su avarais karui Istrijoje. Gisulfas buvo įsipynęs į bažnytinę politiką. Pagal Paulių Djakoną „Istrijos ir Venetijos schizmatikai“ pabėgo pas Gisulfą ieškoti prieglobsčio. Gisulfas dalyvavo 606 m. įtvirtinant Kandidianą (Candidianus) patriarchu Akvilėjos (Aquileia) patriarchate. Gisulfas žuvo kare su avarais. Manoma, kad 611 m. avarai įsiveržė į Italiją, pirmiausia įžengdami į Gisulfo II žemes. Gisulfas surinko didelę kariuomenę ir išžygiavo pasitikti avarų kariuomenės. Tačiau avarų kariuomenė buvo didesnė, ir jie netrukus įveikė lombardus. Gisulfas žuvo, o jo hercogija buvo nuniokota. Valdžia hercogijoje perėmė du sūnūs Tasas ir Kakas (dvivaldystės atvejis). Du jaunesnieji sūnūs pabėgo pas giminaitį Benevento hercogą Arechį I, kuris vėliau juos įsūnijo. Gisulfas II su žmona Romilda (ar Ramhilde) turėjo keturis sūnus ir keturias dukras: Tasas (Tasso) – buvo Friulio hercogas, brolio bendravaldis Kakas (Cacco) – buvo Friulio hercogas, brolio bendravaldis Radoaldas (Radoald) – vėliau tapo Benevento hercogu Grimoaldas (Grimoald) – vėliau tapo Benevento hercogu ir Lombardijos karaliumi. Apa (Appa) Geila (Geila ar Gaila). Pagal Paulių Djakoną Apa ir Geila ištekėjo už valdovų. Trečios ir ketvirtos dukterų vardai nežinomi.