Heinkel He 111
Heinkel He 111 – XX a. 4-ojo dešimtmečio pradžioje Vokietijoje sukurtas taktinis bombonešis. Projekto autoriai – „Heinkel“ koncerno inžinieriai Zygfridas ir Valteris Giunteriai. Pats lėktuvas kurtas slapta, sulaužant Versalio sutarties reikalavimus. Šis lėktuvas, dažnai vadinamas „vilku avies kailyje“, iš pradžių buvo vadintas krovininiu lėktuvu. Buvo sukurta 12 jo keleivių-krovininių variantų. Ketvirtojo dešimtmečio pabaigoje He 111 tapo pagrindiniu Vokietijos karinio oro laivyno vidutinio nuotolio bombonešiu. „He 111“ yra vienas geriausiai atpažįstamų vokiečių bombonešių dėl savitos vėlesnių versijų „šiltnamio tipo“ nosies. Antro pasaulinio karo pradžioje šis bombonešis lenkė visus kitus bombonešius gamybos masiškumu. „He 111“ buvo vienas efektyviausių vokiečių bombonešių iki pat Britanijos mūšio, kai atsiskleidė jo trūkumai, pvz., santykinai mažas greitis ir manevringumas. Tačiau jis pasižymėjo gyvybingumu (veiksnumu) – gebėjimu išlikti ore nepaisant didelės patirtos žalos. Lėktuvas buvo eksportuotas į Turkiją (1937 m., 24 vnt. modelio F-1 ir 4 vnt. G-5), Kiniją (1936 m., 12 vnt. 111 A-0), Ispaniją (1938 m., 59 vnt. ir dar 6 vnt. 1941–1943), Bulgariją (1 vnt. H-6), Rumuniją (10 vnt. E-3, 32 vnt. H-3 ir 10 vnt. H-6), Slovakiją (2 vnt. H-10 ir 3 vnt. H-16), Vengriją (3 vnt. B ir 12–13 kitų modelių iki 1941 m. gegužės 6 d. ir dar 12 iki 1944 m.). 1938 m. Japonija užsakė 44 vnt. modelio F, tačiau sutartis buvo nutraukta. He 111 buvo eksploatuojamas iki šeštojo dešimtmečio vidurio. Po keletą šių lėktuvų bandymo tikslais naudojo ir JAV, Jungtinės Karalystės, SSRS KOP. Paskutiniuosius Vokietijoje pagamintus He 111 Ispanijos KOP nurašė 1958 m.