Borderkolis
Borderkolis (angl. Border Collie) – iš Jungtinės Karalystės kilusi aviganių šunų veislė. Dėl savo savybių borderkoliai gerai tinka avių bandoms ganyti ir saugoti. Avių bandą šios veislės šunys seka prisispaudę prie žemės, kuria kryptimi joms judėti nurodo akimis. Gali bėgti ir avių nugaromis. Tai vidutinio dydžio, atletiško sudėjimo šunys. Patinų aukštis ties gogu siekia 53–55 cm, kalių truputį mažesnis. Akių spalva dažniausiai ruda, nors pasitaiko ir mėlynų, o forma – ovali. Borderkolių kailis būna tiek švelnus, tiek šiurkštus, įvairuoja ir jo spalva. Kailis gali būti baltas su juodu, rudas su baltu, juodas su pilku arba grynai juodas. Šios veislės šunims priskiriamos tokios savybės, kaip gyvybingumas, budrumas, sumanumas, nuovokumas, ryžtingumas. Borderkolių gyvenimo trukmė yra 10–14 metų, vidutiniškai gyvena 12 metų. Dažniausiai nugaišta nuo vėžio (23,6 %), senatvės (17,9 %), smegenų kraujagyslių ligų (9,4 %). Labiausiai paplitusios šios veislės šunų genetinės ligos yra kolių akių anomalija ir epilepsija. Kolių akių anomalija yra įgimta paveldima liga, paveikianti tinklainę, gyslainę ir odeną. Veislė taip pavadinta pagal tikėtiną kilmės vietą – Anglijos ir Škotijos pasienį (angl. border). Žodis collie šunims įvardyti anglų kalboje imtas vartoti nuo XIX a. pab. Daugelio geriausiais laikomų borderkolių kilmė atsekama iki šuns, vardu Old Hemp. Pavadinimą Border Collie 1915 m. Jungtinėje Karalystėje pirmąkart pavartojo James Reid, International Sheep Dog Society (ISDS) sekretorius, taip atskirdamas ISDS registruotus šunis nuo Kennel club kolių.