Nektanebas I
Nektanebas I (valdė 380−363 m. pr. m. e.) – pirmasis 30-osios dinastijos Senovės Egipto valdovas. Nektanebas I buvo gimęs Sebanito mieste Nilo deltoje, karininko Džethoro šeimoje. Po faraono Achorio mirties 380 m. pr. m. e. valdžia atiteko silpnavaliui jo sūnui Neferitui II, kuris po maišto buvo nuverstas ir valdžią paėmė Nektanebas. Jo sostinė buvo Mendeso miestas, tačiau Nektanebui I dedikuotų monumentų aptikta visame Egipte, nuo Nilo deltos iki Nubijos. Jis tikriausiai buvo daugiausiai statęs faraonas po Naujosios karalystės valdovų. Pirmieji jo septyni valdymo metai buvo taikūs, po to jis turėjo atremti persų karaliaus Artakserkso II įsiveržimą. Nektanebo I armija buvo daugiausiai sudaryta iš graikų samdinių ir iš pradžių nusileido apie 220 000 persų armijos invazijai. Tačiau dėl persų generolo Farnabazo neryžtingumo egiptiečiai persigrupavo ir ties Mendesu sugebėjo atremti priešą. Apsiginti nuo persų padėjo ir tuo metu persų Achemenidų imperijoje kilę satrapų maištai. Norėdamas sustiprinti savo pozicijas po to Nektanebas I sudarė sąjungą su Sparta ir Atėnais. Nektanebo I kultas Egipte nusitęsė iki Ptolemėjų valdymo vidurio. Po jo valdė sūnus Tachosas ir Nektanebas II.