Reformacija Šveicarijoje
Reformacija Šveicarijoje prasidėjo, kai apie 1520 m. Ulrichas Cvinglis (Huldrych Zwingli) gavo Ciuricho miesto magistrato ir piliečių paramą. Tai sukėlė permainų Ciuricho viešajame gyvenime ir politiniuose reikaluose bei paplito į kelis kitus Senosios Šveicarijos konfederacijos kantonus. Septyni kantonai liko katalikiški ir tai sukėlė Kapelio karus tarp kantonų. Kai kuriuose regionuose po katalikiškų kantonų pergalės 1531 m. prasidėjo kontrreformacija. Pasidalinimas ir nepasitikėjimas tarp katalikiškų ir protestantiškų kantonų smarkiai paveikė Šveicarijos vidaus politiką ir paralyžiavo užsienio politiką iki pat XVIII a. Nepaisant religinių skirtumų ir katalikiškų kantonų gynybinio aljanso (Goldener Bund) daugiau joks karinis konfliktas tarp kantonų nekilo. Abiejų pusių kariai kovėsi Prancūzijos religiniuose karuose. Trisdešimtmečio karo metu Šveicarija buvo neutrali, iš dalies todėl, kad visos svarbiausios Europos jėgos buvo priklausomos nuo šveicarų samdinių. Graubiundeno trys lygos, tuo metu nepriklausiusios Šveicarijai, dalyvavo kare nuo 1620 m. ir buvo praradusios Valteliną 1623–1639 m.