Miškinis eraičinas
Miškinis eraičinas (Festuca altissima) – miglinių šeimos augalų rūšis. Paplitusi beveik visoje Europoje, Vakarų Sibire, Kaukaze, Irane. Augalas daugiametis, 60–150 cm aukščio. Stiebas lygus, status. Lapai linijiški šiukštūs, apaugę trumpais dygliukais. Žiedynas – 10–20 cm ilgio šluotelė su varputėmis ant laibų kotelių. Žydi birželį–liepą, sėklas nokina rugpjūtį. Miškinis eraičinas auga vidutinio drėgnumo trąšiose priemolio ir molingos dirvose. Auga mišriuose ir lapuočių miškuose, miškų aikštelėse, retmėse, kirtavietėse. Šviesmėgis augalas. Lietuvoje miškinis eraičinas retas, įtrauktas į Raudonąją knygą. Aptinkamas daugiausia Žiemgalos žemumoje, Vakarų Lietuvoje, o didžiausia populiacija – Vištyčio apylinkėse (Drausgiryje, Tadarinės miške). Rūšiai reikalingi brandūs lapuočių miškai, kurie nyksta dėl kirtimų, įsigalinčių monokultūrų. Požymiai Žiedynas Lapamakštė Augavietė