Akadų kalba
Akadų kalba – semitų kalbų grupės kalba, kuria buvo kalbama senovės Mesopotamijoje. Rašytinė kalba naudojo iš šumerų kalbos perimtą dantiraštį. Kalbos pavadinimas kilęs iš Akado miesto, vieno iš Mesopotamijos civilizacijos centrų. II tūkstantmečio pr. m. e. akadų kalbos variantai vartoti Asirijoje ir Babilonijoje vadinami asirų kalba ir babiloniečių kalba. Rašytinė literatūra šia kalba klestėjo II tūkstantmetyje pr. m. e. Kalbos nuosmukis prasidėjo apie VIII a. pr .m. e., ją pamažu išstūmė aramėjų kalba. Helenizmo laikotarpiu kalbos vartojimas susiaurėjo iki šventyklose dirbusių mokslininkų ir šventikų. Paskutinis akadų kalbos paminklas dantiraščiu yra iš I a. Kalbos paminklai iššifruoti XIX a. viduryje.