Gondai
Gondai (Gōndi, Kuntur) – Pietų Azijos tauta, priklausanti dravidams. Gyvena vidurio rytų Indijoje: Madhja Pradeše, Čhatisgarhe, Maharaštroje, Orisoje, Utar Pradeše, Telanganoje ir kt. Gondų gyvenamos žemės vadinamos Gondvana. Populiacija – apie 13 mln. žmonių. Gondų kalbą (dravidų šeima) vartoja mažesnioji dalis (~3 mln.), kiti kalba aplinkinių tautų kalbomis (hindi, orijų, urdu). Hinduistai (tikėjimas persipynęs su prigimtine religija kojapunem). Skirstosi į daugiau, nei 40 grupių. Manoma, kad gondai į Satpuros priekalnes galėję atsikelti iš pietų. Smarkiai persimaišę su kaimynystėje gyvenančiais mundais, bet skirtingos kilmės. XIV–XVIII a. turėjo savas karalystes – Garhą, Deogarhą, Kherlą, Čandą. XVIII a. gondus užpuolė ir jų karalystes sunaikino marathai. 1910 m. dalyvavo Bastaro sukilime prieš britus, o XX a. antroje pusėje pateko į maostinio partizaninio naksalitų judėjimo veiklos zoną, kovodami prieš juos sudarė savigynos būrius (Salva Džudum). Tradicinis lygumų gondų verslas – ariamoji žemdirbystė (soros, ryžiai, kviečiai, aliejinės kultūros, kukurūzai). Kalnuose gyvenantieji verčiasi lydimine žemdirbyste (soros). Gondų būstai medinio karkaso ir molinių sienų, šios ryškiai išpaišytos zoomorfiniais motyvais. Kalnuose ir miškuose gyvena nedideliais kaimais. Yra uždarų profesinių grupių – kastų (kalviai, muzikantai, šokėjai ir kiti). Šeima – mažoji. Gausus folkloras (legendos apie giminių kilmę, kultūrinį herojų Lingo Penu). Rengia ritualinius šokius su įmantriais galvos apdangalais (buivolų ragais, plunksnomis, spalvotomis girliandomis). Gondų šokėjai su įmantriais galvų papuošalais Gondų šokėjos Gondų moterys