Kūlidžo efektas
Kūlidžo efektas (angl. Coolidge effect) – mažėjantis patinų polinkis poruotis pakartotinai su ta pačia patele, palyginus su padidėjusiu susidomėjimu naujomis patelėmis. Pastarasis fenomenas stebimas tarp įvairių žinduolių ir paukščių rušių. Mažesniu mastu būdingas ir patelėms. 1955 m. Endokrinologas-bihevioristas Frank A. Beach pirmasis paminėjo sąvoką „Kūlidžo efektas“ mokslinėje publikacijoje. Jis atsižvelgė į vieną iš savo studentų, kuris ir pasiūlė taip pavadinti šį efektą vienos psichologų konferencijos metu. Pavadinimas kilo nuo 30-tojo JAV prezidento Kelvino Kūlidžo. Pasakojama, kad vieną kartą Prezidentas su žmona lankėsi vienoje fermoje. Prezidentui ir jo žmonai atskirai buvo aprodomas ūkis. Būdama vištidėje ponia Coolidge pastebėjo, kad gaidys labai dažnai poruojasi su vištomis. Prezidentienė paklausė fermerio: “ar dažnai gaidys tai daro?”. Fermeris atsakė, kad daugybę kartų kiekvieną dieną. Tuomet ponia pasakė: “Perduokite šią žinią ponui Prezidentui, kai ateis”. Kai Prezidentui perdavė ponios pastebėjimą, ponas Coolidge paklausė: “gaidys tai daro su ta pačia višta kiekvieną kartą?”. Fermeris nusišypsojo ir atsakė: “oi, ne, kiekvieną kartą su kita višta”. Prezidentas į tai atsakė: “perduokite tai poniai Coolidge”. Eksperimentuose su žiurkėmis pastaroji hipotezė buvo patvirtinta: patinas buvo patalpinamas į uždarą didelę dėžę su keturiomis ar penkiomis žiurkių patelėmis, kurios buvo lytiškai sujaudintos. Patinas netrukus pradėjo nuolat poruotis su visomis žiurkių patelėmis iki tol, kol galiausiai išseko jėgos. Patelės tęsė raginimus ir laižymą, tačiau patinas neatsakė. Kai į dėžę buvo įdėta nauja patelė, patinas tapo budrus ir pradėjo poruotis dar sykį su naująja patele. Šis fenomenas nėra būdingas tik žiurkėms. Kitame eksperimente, kuriame buvo naudojami žiurkėnai vietoje žiurkių, nustatyta, kad šis efektas taip pat būdingas ir patelėms, tačiau mažesniu mastu. Kūlidžo efektas yra dopamino kiekio padidėjimo ir po to sekančių efektų gyvūno limbinei sistemai paaiškinimas.