Vejovis
Vejovis (lot. Vējovis) – požemio pasaulio dievas romėnų mitologijoje; Julijų giminės globėjas. Kartais Vejovis buvo laikomas požemio pasaulio Jupiteriu. Festas teigė, kad dievavardis reiškia „mažasis Jupiteris“; pagal kitą interpretaciją, dievybės vardas reiškiąs „griaunantysis Jupiteris“, o pati dievybė tapatinama su Plutonu. Pasakojama, kad Romulas Romos mieste stovėjusią Vejovio šventyklą apjuosė siena; toje vietoje prieglobstį rasdavę persekiojamieji. Šventykla stovėjo tarp Kapitolijaus ir Tarpėjos uolos. Vejovis vaizduotas kaip bebarzdis jaunuolis, jo rankose – strėlės, greta jo – ožka. Minimas Ovidijaus „Fastuose“.