Bragis
Skandinavų mitologijoje Bragis – iškalbos ir poezijos dievas – skaldas. Frigės ir Odino sūnus, jaunystės deivės Idunos vyras. Buvo laikomas išmintingiausiu asų grupės dievu. Žmones įkvėpdavo poezijai davęs išgerti poezijaus midaus, kuris pagamintas iš įkvėpimo dievo Kvasio kraujo. Prisiekiant naujam valdovui buvo duodama priesaika virš Bragarfulo („Bragio taurė“) ir geriama mirusio karaliaus garbei. Jei taurės nepavykdavo išgerti vienu mauku, tai būdavo laikoma blogu ženklu. Manoma, kad iš tikrųjų Bragis nepriklausė dievų panteonui, o buvo IX amžiaus skaldų poetas Bragis Bodasonas, kuris tarnavo Švedijos karaliams. Vėliau einant laikui kiti poetai jį tiesiog sudievino.