Popokatepetlio šlaitų vienuolynai
Popokatepetlio šlaitų vienuolynai – UNESCO pasaulio paveldo objektas centrinėje Meksikoje, Moreloso ir Pueblos valstijose. Tai 14-os katalikų vienuolynų (pranciškonų, dominikonų ir augustinų) grupė, XVI a. įsikūrusi Popokatepetlio ugnikalnio pašlaitėse. Šie vienuolynai sugebėjo per trumpą laiką evangelizuoti didžiumą Popkatepetlio apylinkių gyventojų ir tapo pavyzdžiu tolesnėms misijoms Meksikoje ir kitur Lotynų Amerikoje. Popokatepetlio šlaitų vienuolynai pradėti statyti XVI a., tuoj po Meksikos užkariavimo. Pirmieji 1524 m. atvyko pranciškonai, vėliau juos sekė dominikonai (1526 m.) ir augustinai (1533 m.). Popokatepetlio šlaitų vienuolynams būdingas didelis, atviras atrijus priešais vienanavę bažnyčią su atvirąja koplyčia (capilla abierta). Konvertitai rinkdavosi į didelius atvirus atrijus, o ne į pačią bažnyčią; ten būdavo aukojamos ir Šv. Mišios. Toks išplanavimas buvo priimtinesnis vietos gyventojams nes priminė būdingą vietos šventyklų stilių. Vienuolynai būdavo aptveriami tvirta, aukšta, dažnai pilių architektūrą primenančia siena, nes siekta išvengti indėnų antpuolių. Būdinga tai, kad vienuolynuose kryžiai dažniausiai vaizduoti be Nukryžiuotojo, taip siekiant nesukelti sąsajų su indėnų praktikuotu žmonių aukojimu. Vienuolynai veikė kaip kultūriniai, švietimo centrai, juose steigėsi ligoninės, pradėjo vystytis prekyba, aplink juos išaugo miestai. Dauguma vienuolynų išsilaikė geros būklės iki šių laikų; tik keletas nukentėjo nuo žemės drebėjimų.