Vajus
Vajus (sanskritu/hindi: वायु, 'vėjas, oras') – vedų ir hinduizmo mitologijoje vėjo dievas. Vajus glaudžiai susijęs su Vãta. Jam paskirtas vienas himnas iš „Rigvedos“; keliuose himnuose jis šlovinamas kartu su Indra. Vajus yra daugiau individualizuotas, lyginant su Vata, nors jo charakteristika gana miglota (jis yra malonios išvaizdos, turi 1000 akių, yra greitas, kaip mintis, siekia dangų ir t. t.). Vajų pagimdė du pasauliai (Rigveda VII 90, 3), jis užpildo oro erdvę (Rigveda X 65, 1-2), pasirodo rytais; jis turi spindintį vežimą ir daug arklių (99, 100, 1000), kai kada – jaučius; su juo vežime – pats Indra. Vajus yra dosnus, geranoriškas, jis turi turtus, kuriuos dovanoja, aukotojus apdovanoja sūnumis, palikuonimis, nuosavybe, arkliais, jaučiais, šlove, suteikia prieglaudą, išsklaido priešus. Be sąsajos su Indra ir marutais, kuriuos Vajus pagimdė (Rigveda I 134, 4), pabrėžiama sąsaja su soma: Vajus (kartais kartu su Indra) turi teisę pirmam somos gurkšniui; soma malonus jam, teka link jo ir t. t. Vienąkart yra minima, jog Vajus – dukters Tvaštaros vyras (Rigveda VIII 26, 21-22). Vajui meldžiamasi kartu su Indra ir Pardžanja, jam aukojami balto plauko gyvūnai („Jadžurvedos Maitrajani – samhita“ II 5, 1). Vajus – gyvybės kvėpavimas – prana (Rigveda I 164, 31-32), o pats atsirado iš Purušo kvėpavimo (Rigveda X 90, 13). Periode po vedų Vajaus paveikslas tampa labiau apibrėžtas (plg. „Višnudharma – purananoje“ LVIII 1-6; antropomorfinė išvaizda), apie jį šnekama keliuose siužetuose. Pvz., „Ramajanoje“ (I 1, 17, 35) Vajus įsimyli Kušanabhi dukteris, ir kai jį atstūmė, prakeikia jas; ten pat (IV 1, 32; V 2, 17-22; V 3, 27-34) vaizduojamas kaip Hanumano ir Sampatino tėvas („Mahabharatoje“ jis yra Bhimos tėvas). „Bhagavata – puranoje“ Vajus, prašant išminčiui Naradai, sugriauna Meru kalno viršūnę, kuri krenta į jūrą ir pagimdo Lankos salą. Neretai Vajus lydi Indrą mūšiuose; mite apie Vritros nugalėjimą, pagal „Šatapatha Brahmaną“ (IV), dievai Vajų pasiunčia į žvalgybą. Padavime apie Višvamitros ir Vasišthi varžybas dėl karvės Surabhi („Ramajana“ I) Indra pasiunčia Vajų ir Kamą padėti apsarai Menakai. Kai kada Vajus pasirodo kaip dovanojantysis: Karttikėjai (žr. Skanda, „Matsja – purana“) jis padovanoja vežimą, devei Kali – ausis, lanką ir strėles („Markandėja – purana“). Svarbu paminėti apie Vajaus tapimą vienu iš pasaulio sergėtojų (žr. Lokapala), jam buvo suteikta valdžia šiaurės – vakarams, jo kinkomuoju gyvūnu (vahana) tapo elnias („Matsja – purana“). „Višnu – puranoje“ minima, jog Vajus priklauso vasu grupei. Upanišadose Vajus neretai esti sąrašuose ir klasifikacijose. Artimiausias Vajaus atitikmuo – avestos Vaijus.