O'Higinso-San Martino ežeras
O’Higinso ežeras (isp. Lago O'Higgins – Čilėje), San Martino ežeras (Lago San Martín – Argentinoje) – ežeras Patagonijoje, Patagonijos Anduose, Čilėje (Aiseno regione) ir Argentinoje (Santa Kruso provincijoje). Ežeras iškilęs į 285 m virš jūros lygio aukštį. Krantai labai raižyti, ežeras turi daug gilių ilgų įlankų (turi 8 atšakas), atskiros jo dalys jungiasi siauromis protakomis. Ilgis – 68 km, plotis iki 61 km. 48,2 % ežero yra Argentinos teritorijoje, 51,8 % – Čilės. Tai vienas giliausių abiejų Amerikų ežerų. Jo gylis siekia 836 m. Ilgą laiką laikytas giliausiu visoje Amerikoje, bet vėliau nustatyta, kad gilesnis yra šiame regione telkšantis Vjedmos ežeras (~900 m.). Į O’Higinso-San Martino ežerą leidžiasi O'Higinso ledynas (vakaruose). San Martino ežeras priklauso Ramiojo vandenyno baseinui (su juo jungia Paskvos upė). Ežerui būdinga pieniška turkio spalva, dėl vandenyje susikaupusių uolienų iš ledynų. Ežero pakrantės skurdžios, kalnuotos, retai gyvenamos. Virš ežero siaučia stiprūs vėjai. Čilės pusėje prie ežero yra Vilja O’Higinso gyvenvietė. O’Higinso-San Martino ežerą 1877 m. atrado pirmasis vakarietis – gamtininkas Fransiskas Morenas. Argentiniečiai ežerą pavadino savo nacionalinio didvyrio Chosė de San Martino garbei, o čiliečiai – Bernardo O’Higinso garbei. Palydovinė ežero nuotrauka O'Higinso ledynas, besileidžiantis į ežerą Laivyba ežeru