Nikas Pirosmanis
Nikas Pirosmanis (gruz. ნიკო ფიროსმანი, lot. Niko Pirosmani, rus. Нико Пиросмани, 1862 m. – 1918 m. gegužės 5 d.) – gruzinų savamokslis dailininkas, primityvistas. Tai viena iš garsiausių Gruzijos asmenybių, žymi pasauliniu mastu, kartu su Šota Rustaveliu ir karaliene Tamara virtusi Gruzijos legenda. Gyvenimo metu dailininkas buvo nesuprastas ir mirė skurde. Daugelis jo darbų buvo atlikti ir kabojo Tbilisio užeigose – vad. duchmanuose. Duchmanų savinininkai buvo pagrindiniai Pirosmanio užsakovai, o lankytojai, žemiausio socialinio sluoksnio Tbilisio gyventojai ir pravažiuojantys valstiečiai – jo publika. Nors gyvenimo pabaigoje Pirosmanis buvo sulaukęs šiokio tokio Gruzijos dailininkų bendruomenės dėmesio, tačiau to nepakako išgelbėti skurdo palaužtą dailininką. Savo kūryboje Pirosmanis vaizdavo Gruzijos žemdirbių gyvenimo vaizdus: vynuogių rinkėjus, valstiečius, derliaus šventės puotas ir gyvūnus. Darbams būdingas supaprastintas vaizdavimas ir nacionalinis Gruzijos kaimo koloritas. Pirosmanis naudojo savitą techniką – tapė ant storos juodos klijuotės. Technika paremta skurdo ir praktiniais sumetimais – daugelis jo darbų buvo duchmanų iškabos kabojusios atvirai lauke. Nors Pirosmanis greičiausiai neturėjo jokio supratimo apie Europos dailės modernistinius judėjimus, jo darbai atitiko bendrą laikmečio dvasią ir atliepė tuo pačiu metu Prancūzijoje kūrusio, kito primityvisto, Anri Ruso kūrybą. Šiuo metu Nikas Pirosmanis pripažįstamas kaip vienas unikaliausių dailininkų, kūrusių Modernizmo dailės formavimosi periode, XIX ir XX amžių sandūroje. Pablas Pikasas savo gyvenimo pabaigoje nutapė Niko Pirosmanio portretą.