Pirmieji šaunamieji ginklai Japonijoje
Dar XIII amžiuje šaunamųjų ginklų Japonijai pristatydavo kinai, bet tai nedavė pastebimos naudos. Europietiškieji šaunamieji ginklai pasirodė 1543 metais. Nuo tada Japonijoje buvo pastebėtas staigus jų gausėjimas, prasidėjo masinė šaunamųjų ginklų gamyba. Sakoku valdymo periodu Japonija vos neapleido tolimesnio ginklų gamybos vystymo. Šaunamųjų ginklų atgimimas Japonijoje prasideda 1545 metais, kai šalis įsitraukia į nuolatinius konfliktus su Vakarais. Sengoku (戦国時代) valdymo periodu, apie 1545 metus, Japonija susirado prekybos partnerių Europoje. Pradžią davė ispanų ir portugalų jūreiviai, plaukę per Indijos ir Azijos vandenynus, kurie turėjo avariniu būdu prisišvartuoti mažoje Tanegashima (種子島?) saloje 1543 m. Portugalai vietiniam valdovui tuomet padovanojo titnaginį šaunamąjį ginklą. Netrukus portugalai pradėjo atvirus mainus ir kituose Japonijos miestuose. Nagasaki (長崎市) tapo didžiausiu mainų uostu. Prekybininkai į Japoniją atgabeno vilną, aksomą, tabaką, laikrodžių, net akinius, bet populiariausia preke tapo, nors ir mažiau naujoviškas, europinis titnaginis šaunamasis ginklas. Pamatę europietišką ginklą, tuometiniai feodalai (大名) buvo sužavėti, todėl dauguma jų apie 1549 metus įsakė savo kalviams kopijuoti šiuos pažangius ginklus ir buvo pradėta juos masiškai gaminti. Vienas iš tų ypatingųjų feodalų, supratusių šio ginklo potencialą ir galimybes, buvo Oda Nobunaga. Jis užsakė 500 šių ginklų. Japonai ne tik greitai perėmė kitų šalių šaunamųjų ginklų gamybos patirtį, bet ir sugebėjo juos patobulinti. Šis ginklas buvo gerokai galingesnis už lanką, ir jo naudojimas buvo paprastesnis. Titnaginis šautuvas gavo japonišką pavadinimą Tanegashima. Tanegashima galiausiai pakeitė japoniškus lankus. Vaizdas:Tanegašima.jpg