Postrokas
Postrokas – roko muzikos požanris, kuriam būdinga roko instrumentuotė, tačiau ritmas ir tekstūra nuo roko skiriasi; be to, dažnai postroko kūriniuose nėra vokalo. Postroko garsas sudarytas iš daugybės įvairių žanrų elementų, tokių kaip postpanko, progresyviojo roko space rock, ambientinės muzikos, dub, elektroninės muzikos ir eksperimentinės muzikos, taip pat įvairių džiazo formų. Kūriniai neretai būna ilgi, atmosferiški. Dažnai naudojami įvairūs instrumentų efektai. Vokalas, jei jis ir būna, dažniausiai naudojamas tik instrumentinėmis reikmėmis. Grupė „The Velvet Underground“ laikoma viena iš šio žanro pradininkiųReynolds, Simon (2007). Cox, Cristoph and Daniel Warner (red.). Audio Culture: Readings in Modern Music. Continuum International. p. 359. ISBN 978-0-8264-1615-5. „Post-rock has its own sporadic but extensive history, which [post-rockers] draw on as much for the suggestiveness of its unrealized possibilities as for actual achievements. In terms of electric guitar, the key lineage runs from the Velvet Underground, through Germany's kosmic rock (Can, Faust, Neu!, Cluster, et al.) and the guitar-loop mosaics of Eno and Fripp, to late-1980s neopsychedelics as Jesus & Mary Chain, Spacemen 3, and A.R. Kane. The Velvets melded folkadelic songcraft with a wall-of-noise aesthetic that was half Phil Spector, half La Monte Young—and thereby invented dronology, a term that loosely describes 50 per cent of today's post-rock activity.“</ref>, tačiau jis iki galo išplėtotas tik XX a. 9 deš. pabaigoje–10 deš. pradžioje, kai išgarsėjo tokios grupės, kaip „Slint“ bei „Talk Talk“. Šiuo metu vienos populiariausių grupių yra „Sigur Rós“, „Mogwai“, „God Is an Astronaut“.