Zermelo-Frenkelio aibių teorija
Zermelo-Frenkelio aibių teorija – aibių teorijos variantas, besiremiantis aksiomomis, sukurtomis Ernsto Zermelo 1908 m. ir papildytomis Abrahamo Frenkelio bei Toralfo Skolemo. Zermelo-Frenkelio aibių teorija remiasi pirmojo lygio logika su apibrėžta lygybe. Taip pat pridedamas vienas santykis – priklausymas aibei, žymimas ∈ {\displaystyle \in } ( a ∈ B {\displaystyle a\in B} reiškia, kad a {\displaystyle a} priklauso aibei B {\displaystyle B} , yra jos elementas).