Pilbara
Pilbara (angl. Pilbara) – didelis, sausas ir retai gyvenamas kraštas Australijos šiaurės vakaruose, vienas iš devynių Vakarų Australijos statistinių ekonominių regionų. Plotas 507 896 km², apima apie penktadalį valstijos. Į regiono sudėtį įeina keturios savivaldybės (Karatos didysis miestas, Port Hedlando miestas, Ašbertono grafystė ir Rytų Pilbaros grafystė), kuriose gyvena 55 034 gyventojai (2021 m. gyventojų surašymo duomenys). Regionas turtingas naudingųjų iškasenų: geležies ir kitų rūdų, naftos, gamtinių dujų. Geležies rūdos atsargos – vienos didžiausių pasaulyje, o metinės kasybos apimtys sudaro daugiau kaip trečdalį pasaulinės produkcijos (39 % 2018 m.). Rūdos eksportui iš kasyklų nutiesti didelę apkrovą atlaikantys geležinkeliai, pastatyti stambūs uostai. Pilbaroje yra vienos seniausių Žemės paviršiaus uolienų, susiformavusių prieš 3,5 mlrd. metų. Daugiau kaip 40 tūkst. metų regione gyvena Australijos aborigenai. Europiečiai ir jų palikuonys Pilbara susidomėjo XIX a. antroje pusėje, kai pradėti steigti avių ūkiai, ieškota aukso, žvejoti perlai. Gyventojų žymiai padaugėjo tik XX a. septintajame dešimtmetyje, pradėjus kasti geležies rūdą. Siauresne prasme Pilbara vadinamas vienas iš Australijos bioregionų, užimantis 178 500 km² plotą vakarinėje ekonominio Pilbaros regiono dalyje. Ekonominis Pilbaros regionas apima ir didesnę dalį Didžiosios Smėlio dykumos bioregiono bei mažesnę dalį Mažosios Smėlio dykumos, Gibsono dykumos, Karnarvono, Gaskoino, ir Dampyro Žemės bioregionų.