Gigantiškasis elnias
Gigantiškasis elnias (Megaloceros giganteus) – išnykusi elninių (Cervidae) šeimos žinduolių rūšis. Manoma, kad ši rūšis išnyko pasikeitus klimatui ir naujas Eurazijos teritorijas užėmus medžiotojams. Paskutiniai šios rūšies elnio griaučiai rasti Sibire. Spėjama, jog paskutinis elnias galėjo nugaišti maždaug prieš 7 700 metų. Daugiausiai gerai išsilaikiusių fosilijų radimviečių aptinkama Airijos ežerų nuogrimzdose ir durpingose pelkėse. Jų griaučiai datuojami ~13 000 m. pr. m. e. Manoma, kad jie gyvavo nuo 400 000 pr. m. e. Buvo išplitę Eurazijoje ledynmečio metu. Tyrimai atskleidžia, kad jie išsivystė iš M. giganteus antecedens rūšies elnio, kuris buvo panašus, tik sunkesniais ir glaustesniais ragais. Šie gyvūnai pasižymėjo didžiuliu ūgiu, ties pečiais jų aukštis siekė 2 m. Gigantiškųjų elnių ragai buvo didžiausi iš visų elninių gyvūnų. Jų ilgis siekė iki 4 m, svėrė iki 45 kg. Pagal kūno masę šie elniai prilygo iki šių dienų išlikusiems Aliaskos briedžiams, tačiau nusileido kitiems išnykusiems briedžiams (C. scotti, C.latifrons). Jie sverdavo 450–575 kg, o galingiausi patinai svėre apie 700 kg. Skeletas Skeletas Tapyba Lasko urve