Priekulės ąžuolas
55°33′23″š. pl. 21°19′44″r. ilg.﻿ / ﻿55.55641°š. pl. 21.32878°r. ilg.﻿ / 55.55641; 21.32878 Priekulės ąžuolas – išskirtinis medis, augęs vakarų Lietuvoje, Klaipėdos rajone, Priekulėje, Vingio parke. Ąžuolas 1993 m. nuvirto. Parko aikštelės pakraštyje išsaugotas nulūžusio stambaus, plačiašakio ąžuolo kamienas. Šalia jo buvusio kelmo auga pasodintas jaunas ąžuolas. Įkastas apie 1,9 m aukščio granitinis stulpas su įrašu Priekulės ąžuolas Valstybės saugomas gamtos paminklas. Lankytojams pastatyti suoliukai. Ąžuolo apimtis siekė 4,70 m, skersmuo – 1,5 m, aukštis – 25 m. Amžius – apie 380 metų (gali būti ir daugiau). Viršuje šio ąžuolo kamienas dalijosi į dvi tvirtas lajas. Dar vadinamas G. Posernos ąžuolu. Gamtos paminklu pripažintas 1960 m., o respublikinės reikšmės paminklu – 1987 m. Šis ąžuolas minimas I. Simonaitytės romane „Aukštujų Šimonių likimas“; pasakojama, kaip piktas ir neteisingas Priekulės dvaro valdytojas G. Puserna ąžuole įsitaisęs geležinę kilpą, per kurią pervėręs virvę koręs baudžiauninkus.