Havliko dėsnis
Havliko dėsnis – slavų kalboms bendra taisyklė, nustatanti redukuotųjų balsių, jiems išnykus, likimą skirtingose žodžio vietose. Dėsnis pavadintas jį 1889 m. suformulavusio čekų mokslininko Antonino Havliko garbei.