Imiras
Skandinavų mitologijoje Imiras (Imis; Ymir, „dvilytis“) – milžinas, pirmoji būtybė, iš kurios kūno buvo sukurtas pasaulis. Iš Imiro kilo šerkšno milžinų rasė. Jis buvo viena iš svarbiausių kosmogoninių skandinavų mitologijos figūrų. Ginungagape susitiko ledai iš šiaurės, Niflheimo, ir ugnies kibirkštys iš pietų, Muspelheimo. Jie suformavo eitrą (eterį), iš kurio greitai susiformavo pirmoji būtybė milžinas Imiras ir pirmapradė karvė Audumla. Imirui gyvybę įpūtė Muspelheimo ugnies žiežirbos. Audumla laižė sūrius ledo blokus, o pienu maitino Imirą. Iš po apšerkšnijusių ledų atsirado dievų protėvio Būrio kūnas. (vers. iš Audumlos laižomų akmenų) Kai Imiras miegojo, iš jo prakaito susikūrė milžinų rasė. Po kaire ranka užaugo vyras, po dešine – moteris, o tarpo kojų – šešiagalvis sūnus Trudgelmis. Būris susilaukė sūnaus Boro, kuris su žmona Bestla turėjo tris sūnus Odiną, Vilį ir Vė. Boro sūnūs užmušė Imirą. Imiro kraujyje nuskendo beveik visi Imiro vaikai šerkšno milžinai, išsigelbėjo tik du milžinai Imiro anūkas Bergelmiras (Trudgelmio sūnus), ir jo žmona. Iš Bergelmiro ir jo žmonos kilo naujos šerkšno milžinų kartos.