Ptolemėjas II Filadelfas
Ptolemėjas II Filadelfas (gr. Πτολεμαῖος Φιλάδελφος, Ptolemaĩos Philádelphos" 309 m. pr. m. e. – 246 m. pr. m. e.) – Ptolemėjų dinastijos faraonas, valdęs Egiptą 283 m. pr. m. e. – 246 m. pr. m. e. Jo tėvai buvo Ptolemėjas I Soteras ir Berenikė I, o jį auklėjo Filitas Kosietis. Jis turėjo du pusiau brolius Ptolemėją Kerauną ir Meleagrą, kurie tapo Makedonijos karaliais (pirmasis 281 m. pr. m. e., o antrasis 279 m. pr. m. e.). Abu žuvo per galų invaziją 280–279 m. pr. m. e. Jis valdė su tėvu apie 285–283 m. pr. m. e. ir turėjo didelius rūmus Aleksandrijoje. Jam valdant Egiptas dažnai kariavo. Magas Kirėnietis pradėjo karą prieš Ptolemėją II 274 m. pr. m. e., o Antiochas I užpuolė Siriją po to. Po kelerių metų karo egiptiečių pergalės įtvirtino Egiptą kaip stipriausią jūrinę valstybę rytų Viduržemio jūroje. Ptolemėjo II valdžią pripažino Samotrakė, Kikladai, Likijos, Karijos, Pamfilijos uostai. Antigono II laivyno pergalė prieš egiptiečius prie Koso salos (tarp 258 m. pr. m. e. ir 256 m. pr. m. e.) tik trumpam sustabdė Ptolemėjo II viešpatavimą Egėjo jūroje. Per Antrąjį Sirijos karą Ptolemėjas II prarado daug Mažosios Azijos uostų ir išleido dukrą Berenikę už Antiocho II (apie 250 m. pr. m. e.). Ptolemėjas II vedė Arsinę I, Lisimacho dukrą, su kuria susilaukė šių vaikų: Ptolemėjas III Euergetas I, jo įpėdinis. Lisimachas Egiptietis Berenikė, ištekėjusi už Antiocho II Po žmonos atsižadėjimo jis vedė savo tikrą seserį Arsinę II, Lisimacho našlę, kurios kraitis buvo valdos Egėjo pakrantėse. Ptolemėjas turėjo keletą sugulovių. Su viena jų Bilistiche susilaukė sūnaus Ptolemėjo Andromacho . Kitos sugulovės Agatoklėja (?), Megaklio dukra Aglesė (?), taurių nešiotoja Kleino, Didymė, muzikantės Glaukė ir Mnesis, aktorė Myrtionė, fleitininkė Potinė ir Stratonikė. Ptolemėjo II laikais rūmai klestėjo. Jis sudievino savo tėvus, žmoną-seserį po jos mirties 270 m. pr. m. e. Bibliotekininkas Telimachas, Teokritas ir kiti poetai šlovino Ptolemėjų giminę. Pasts Ptolemėjas II didino bibliotekos apimtis ir skatino mokslinius tyrinėjimus. Į Aleksandriją jis liepė siusti egzotiškus gyvūnus. Nors jis globojo graikišką kultūrą, perėmė egiptietiškos religijos principus, kad sutvirtintų savo kaip valdovo autoritetą.