Mulungu
Mulungu (dar Mlungu, Murungu, Mrungu, Umulungu, Mvungu, Mungu, Muungu) – Rytų Afrikos bantų tautų mitologijose – griausmavaldis dievas ir pirmasis protėvis. Mulungu sutinkamas Mozambiko, Malavio, Tanzanijos, Kenijos tautų (jao, njasų, makujų, čvabų, senų, šambalų, zaramų, gogų, ngonių, suahilių, kambų, girjamų ir kt.), taip pat Namibijoje gyvenančios ambų tautos bei kai kurių Kongo DR tautų mitologijose. Tyrinėtojų nuomone, Mulungu vardo paplitimas tokiame plačiame areale gali būti nulemtas dėl plataus suahilių kalbos paplitimo tarp šių tautų sustiprėjus ryšiams. Mulungu vardas išstūmė senesnius kai kurių tautų dievavardžius, nes laikytas labiau „palaimiu“. Tikėtina, kad pradžioje Mulungu įsivaizduotas kaip pirmasis protėvis. Kai kurios tautos, pvz., makujai, jį laiko sutvėrėju – jis iš kiaurymės žemėje ištraukia žmones, o vėliau ir kitus tvarinius. Pasak kambų, Mulungu nuleido žmonių porą iš lietaus ant uolos, kur jie palikę pėdsakus. Kita pora išėjusi iš termityno – protėvių namų. Senai ir njasai pabrėžia Mulungu ryšį su lietumi. Pasak jų, Mulungu gyvena danguje, o kartais nusileidžia žemėn. Apie lietų sakoma – „eina Mulungu“, o apie griaustinį – „Mulungu griaudžia“. Manoma, kad šioms tautoms įtaką padarė kaimynai ilai ir vembai, kurie išpažįsta griausmavaldį dievą Lezą. Tiesa, ir Lezai, ir Mulungu bendra tai, kad jie, kaip protėviai, yra savaime susiję su lietumi (daug kur Afrikoje tikima, kad pirmasis protėvis yra griausmavaldis lietaus sukėlėjas). Pas rytų bantus šis vardas, matyt, atėjęs iš ankstyvųjų bantų, kurie dievą-sutvėrėją vadinę Nyàmbé. Šis žodis kildinamas iš šaknies -àmb- („pradėti“). Paplitus krikščionybei ir islamui, Mulungu vardas susietas su krikščionių ar musulmonų Dievo vardu.