Anabiozė
Anabiozė (angl. anabiosis, rus. анабиоз) – reiškinys, kada organizmo gyvybiniai procesai (gyvybė) tiek grįžtamai sulėtėja, kad organizmas atrodo nebegyvas. Pasikeitus sąlygoms organizmo gyvybiniai procesai vėl ima spartėti, ir organizmas grįžta į normalios gyvybės būseną (biozę). Anabiozės (šį terminą pasiūlė C. Bernard (1878) ir Preyer (1891)) yra kelios formos. Anhidroanabiozę ir krioanabiozę sukelia išoriniai veiksniai, o kriptoanabiozę – vidiniai.