Bifurkacija (matematika)
Bifurkacija (lot. bifurcus - dvišakas) – staigus kokybinis netiesinės dinaminės sistemos elgesio arba topologinių savybių pokytis, kintant kokiam nors tą sistemą aprašančiam parametrui. Kritinės to parametro vertės, kurioms esant tai atsitinka, yra vadinamos bifurkacijos taškais. Bifurkacijos gali vykti tiek tolydžiose, tiek ir diskrečiose sistemose. Bifurkacijos vaidina svarbų vaidmenį sinergetikoje, savaime besiorganizuojančiose sistemose. Perėjimas nuo sluoksninio (laminaraus) tekėjimo prie turbulentinio fizikoje taip pat yra susijęs su bifurkacijomis. Pavadinimą „bifurkacija“ pirmą kartą įvedė Henris Puankarė 1885 m.