Rupija (senoji)
Apie šiuolaikinį Indijos piniginį vienetą skaityti Indijos rupija. Rupija (hind. rūpaiyä, rupïyä, iš skr. rūpya 'sidabras; sidabro monetos', iš rūpa 'forma, grožis') – senovinė sidabrinė Indijos moneta, pasirodžiusi XVI a. Žodžiu rūpaya buvo vadinama 1540–1545 m. Indijos imperatoriaus Šir Šaho Sūrio (angl. Sher Shah Suri; pušt. شیر شاہ سوری, Šīr Šāh Sūrī) kaldinta sidabro moneta. Pirmųjų rupijų masė buvo 11,34 g. Monetas kaldino iš 970 prabos sidabro. Labai paplito Akbaro Didžiojo laikais (1556–1605). Nuo tada rupijos tapo Indijos piniginiu vienetu, kuris naudotas ir Britų Indijoje, naudojamas ir šiuolaikinėse Indijos regiono šalyse. Rupija buvo dalijama į 16 anų, arba 64 paisas, arba 192 pajus. Rupijos paprastai buvo skritulio formos. Buvo ir stačiakampių rupijų su linkėjimo ir palaiminimo formulėmis, tokias daugiausia kaldino Akbaro laikais, jos priminė auksinius mohurus. Nominalų rupijų monetose paprastai nebūdavo.