Operacija Kobra
Operacija „Kobra“ (angl. Cobra – kobra) – strateginė Antrojo pasaulinio karo operacija, 1944 m. liepą–rugpjūtį surengta praėjus septynioms savaitėms po išsilaipinimo Normandijoje. Ją suplanavo ir vykdė JAV kariuomenės generolas Omar Bradley, turėjęs tikslą pralaužti vokiečių frontą ir toliau vykdyti karinius veiksmus už riboto placdarmo, sukurto per Normandijos mūšį, ribų. „Kobros“ operacija vainikavo didžiulę Sąjungininkų pajėgų sėkmę: vokiečių pajėgos patyrė nepataisomų nuostolių, buvo apsuptos Falezijos katile, prarado turėtas pozicijas šiaurės vakarų Prancūzijoje. Vokiečių pajėgos užtikrintai laikėsi visu placdarmo perimetru. Sąjungininkų puolamuosius veiksmus ribojo neįprastas vietovės reljefas – per šimtmečius pajūrio regiono lygumose suformuota apsauginių pylimų su tankiai susodintų medžių eilėmis sistema, sunkiai įveikiama net tankams. Sąjungininkai proveržiui pajėgas sukoncentravo ties San Lo miestu, kurį po įnirtingų mūšių buvo užėmę 1944 m. liepos 23 d. Amerikiečių 1–oji armija liepos 25 d. į priešo pozicijas 6400 m ilgio fronto ruože metė strateginius sunkiuosius bombonešius „B-17 Flying Fortress“ ir „Consolidated B-24 Liberator“, priešo teritoriją „kilimu“ uždengė daugiau kaip 1000 artilerijos pabūklų iššauti virš 140 tūkst. sviedinių, toliau atakavo koviniai bombonešiai. Turėdami žymią persvarą ore, JAV kariai sėkmingai išsiveržė pietų kryptimi prie Avranšo miesto. Čia atsivėrė kitas, atviras kraštovaizdis, leidęs Sąjungininkams išnaudoti manevro laisvę. Per palyginti siaurą atsilaisvinusį ruožą puolime dalyvavo virš 2000 šarvuotos kovinės technikos vienetų, iš jų 1 269 vidutiniai tankai, 694 lengvieji tankai ir 288 prieštankinės artilerijos savaeigiai. JAV generolo George S. Patton vadovaujama 3-oji armija padarė proveržį ir per dvi savaites persikėlė iš Normandijos į Bretanės pusiasalį ir Luaros rajoną. Amerikiečiai užėmė Bretanę, apsupo vokiečių pozicijas Bresto, Lorjano ir Sen Nazero uostuose. Trečioji armija greitai išsiveržė prie Anžė, užėmė tiltą per Luarą, toliau pasuko į rytus, kur pasiekė Aržantano miestą. Amerikiečiai atakavo Vokietijos armijos B grupės pozicijas iš galo, tai yra, iš pietų, o tuo metu anglų-kanadiečių padaliniai vokiečius užpuolė iš šiaurės, o Amerikos 1–oji armija – iš vakarų. Hitleris, priešingai nei siūlė Vakarų grupės vyriausiasis vadas Günther von Kluge pradėti atsitraukimą link Vokietijos sienų, įsakė organizuoti kontrpuolimą ir uždaryti vokiečių fronto linijoje Sąjungininkų pralaužtą „skylę“. Vykdydami šį įsakymą vokiečiai įnirtingai puolė vakarų kryptimi Avranšo rajone, siekdami blokuoti JAV 3–osios armijos karinių išteklių tiekimo liniją (operacija „Lüttich“). Tačiau amerikiečių ataka iš pietų pačius vokiečius (7-ąją ir 5-ąją tankų armijas) varė į apsupties žiedą. Įvyko tai, ko baiminosi vermachto vadovybė: vokiečių užimtas frontas žlugo, todėl buvo sukurtas Falezo „katilas“. Ši teritorija galutina buvo uždaryta rugpjūčio 21 d., joje užspeista apie 50 000 vokiečių kareivių.