Kvadratinė šaknis
Matematikoje skaičiaus x kvadratinė šaknis – skaičius, kurį padauginus iš savęs (pakėlus kvadratu) gaunamas x. Kvadratinė šaknis žymima šaknies ženklu (√). Pavyzdžiui, 16 = 4 {\displaystyle {\sqrt {16}}=4} , nes 42=16 ir 1 = 1 {\displaystyle {\sqrt {1}}=1} , nes 12 = 1. Taip pat terminas kvadratinė šaknis dar reiškia ir kvadratinės lygties šaknį, pvz., algebrinės lygties x 2 = 25 {\displaystyle x^{2}=25} „šaknys“ yra x = 25 = ± 5 {\displaystyle x={\sqrt {25}}=\pm 5} . Neigiamų skaičių kvadratinės šaknys yra menamieji skaičiai. Kiekvienas kompleksinis skaičius, išskyrus nulį, turi po dvi kvadratines šaknis. Pavyzdžiui, skaičius -1 turi dvi kvadratines šaknis i {\displaystyle i} ir − i {\displaystyle -i} . Šie skaičiai yra menamųjų skaičių pagrindas (menamasis vienetas). Svarbus skaičius yra kvadratinė šaknis iš 2, tai yra iracionalusis skaičius, kurio apytikslė reikšmė 1,41421. Trečiojo laipsnio šaknis vadinama kubine šaknimi.