Tautų kilmės legendos
Tautų kilmės legendos (etnogenetinės legendos) – įvairiose Europos šalyse nuo ankstyvųjų viduramžių iki Naujųjų laikų sukurtos legendinės teorijos apie tautos kilmę. Krikščioniškoje istoriografijoje siekta surasti visų tautų kilmę nuo pasaulio sukūrimo, tačiau dažnos sąsajos ir su Antikiniu pasauliu. Keleto tautų kilmė sieta su Trojos karu ir po to sekusiais įvykiais – kildino savo tautą iš Enėjo, pabėgusio iš Trojos, palikuonimis. Trojos kilmės legenda VII a. pritaikyta frankams, X a. britams ir XI a. pradžioje – normanams [1,29]. Įvairios legendos apie lenkų, čekų bei rusų bendrą biblinę kilmę buvo paplitusios šių šalių kronikose. Trojos kilmės legenda prasideda Trojos žlugimu ir Enėjo pabėgimu į Italiją. Iš čia jo sūnus arba proanūkis Britas (Brutas) su kilmingųjų būriu esą atvykęs į dar negyvenamą Albioną, vėliau pagal jo vardą pavadintą Britanija. Kaip manoma jau Nenijus, rašęs VIII a. pabaigoje pasakojo apie tolimus karaliaus Arturo pirmtakus, pradedant nuo Enėjo ainio, legendinio Brito. Galfridas Monmutietis šią teoriją išvystė savo „Britų istorijoje“, remdamasis Nenijumi ir liaudies legendomis. Normanų rašytojas Wace pritaikė Galfrido „istoriją“ prancūzams, o vėliau ir normanams. Lenkai, kaip ir senrusiai, kildino save iš biblinio Jafeto, kurio sūnus Panas, kilęs iš Panonijos, pagal „Didžiąją Lenkijos kroniką“ turėjo 3 sūnus: Čeką (čekų protėvį), Lechą (lenkų protėvį) ir Rusą (rusų protėvį) [2,23]. Apie legendinio rusų protėvio egzistavimą užsimena tik ši Lenkijos kronika. Tuo tarpu apie čekų tautos pirmtaką Bohemą čekų šaltiniai užsimena jau IX a. Tokiu pačiu principu buvo kuriamos ir lietuvių kilmės legendos, kurios lietuvių kilmę siejo su keliais šimtais romėnų pabėgėlių atvykusių į Lietuvą Nerono arba Atilos laikais. Senosios rusų kronikos kildino rusų tautą iš biblinio Jafeto, tačiau kylančiai Maskvos Didžiosios kunigaikštytės galiai reikėjo naujos legitimacijos, kuri buvo siejama su naujomis Bizantijos ar Romos kilmės legendomis. Šios legendos išveda Maskvos kunigaikščių genealogiją tiesiog iš Romos imperatoriaus Augusto, kuris prieš mirdamas išdalijęs žemes savo broliams ir giminaičiams. Pirmas Rusijos kunigaikštis esą buvęs keturioliktasis Augusto brolio Prūso ainis. Tuo pačiu buvo neužmirštamas ir bizantiškasis paveldimumas, kuris buvo grindžiamas dinastinių ir religinių relikvijų paveldėjimu.