Anoreksija
Nervinė anoreksija (anorexia nervosa; gr. ἀνορεξία – „apetito nebuvimas“) – valgymo sutrikimas, pasireiškiantis nenormaliai sumažėjusiu kūno svoriu, patologiniu apetito praradimu. Nervinė anoreksija kyla dėl neurozinio noro suliesėti, neadekvataus savęs vertinimo, savivertės siejimo su lieknu kūno sudėjimu. Šia liga sergantis žmogus badauja ir neigia, kad kūnui normaliai funkcionuoti reikia bent pagrindinių maisto medžiagų. Be to, slepia savo ligą, sąmoningai mažina kūno svorį, vengdamas „storinančio“ maisto. Sutrikimas dažniausiai būdingas paauglėms mergaitėms ir jaunoms merginoms, kurios ypač jaudinasi dėl savo išvaizdos. Prie sutrikimo paūmėjimo gali prisidėti ne tik griežta dieta, bet ir pernelyg aktyvi fizinė veikla. Kūno svoris gali būtu kontroliuojamas vėmimo sukėlimu, laisvinamaisiais, diuretikais, dietinėmis tabletėmis. Dėl ankstyvojoje paauglystėje ar jauname amžiuje prasidėjusios ligos ir sunkaus mitybos apribojimo nervinė anoreksija gali sukelti rimtų ilgalaikių sutrikusio vystymosi pasekmių, įskaitant numatomo augimo nepasiekimą ir mažą kaulų tankį. Dažniausios klinikinės išraiškos yra amenorėja, hipotenzija, hipotermija ir bradikardija. Taip pat gali būti nustatyta anemija, leukopenija, padidėjęs šlapalo kiekis, padidėję kepenų fermentai ir endokrininiai sutrikimai. Be kita ko, sutrikimas siejamas ir su vienu didžiausiu mirtingumu iš visų psichinių ligų. Mirtis ištinka dėl nepakankamos mitybos fiziologinio poveikio (elektrolitų stokos), ypač susijusio su širdies ir kraujagyslių aritmija. Liga gali negrįžtamai pažeisti visus vidaus organus. Anoreksija sukelia daug neigiamų padarinių, pavyzdžiui, raumenų masės mažėjimą, inkstų nepakankamumą, nuovargį ir silpnumą, plaukų slinkimą, odos blyškumą, lytinio potraukio praradimą, pykinimą, galvos svaigimą, alpimą. Gali privesti prie savižalos, savižudybės, neretai tokiam asmeniui gali būti nustatyta depresija, generalizuotas nerimo sutrikimas, įvairūs asmenybės sutrikimai, obsesinis kompulsinis sutrikimas. Nėra vienos konkrečios šį sutrikimą sukeliančios priežasties, veikiausiai jis išsivysto sąveikaujant biologiniams ir aplinkos veiksniams.