Radimičiai
Radimičiai (rus. радимичи) – rytų slavų kilmės genčių, gyvenusių tarp Dniepro aukštupio ir Sožo upės (dabartinės Gomelio ir Briansko sritys), sąjunga. Giminingi viatičiams, spėjama, kad gali būti kilę iš vakarų slavų (dabartinės Lenkijos teritorijos). Radimičių palikuonys tapo būsimos baltarusių tautos branduoliu. Šiaurėje radimičiai ribojosi su krivičiais. Manoma, kad pavadinimas radimičiai atsirado iš legendinio vado Radimo, kuris vadovavo radimičių atsikraustymui iš būsimos Lenkijos teritorijos, vardo. Radimičių pirmtakai buvo Koločino archeologinės kultūros nešėjai. Jie užsiiminėjo žemdirbyste ir gyvulininkyste, amatais (geležies ir medžio apdirbimu, papuošalų gamyba, puodininkyste, odininkyste, verpimu ir audimu), medžiokle, žvejyba, bitininkyste.