Bėgūnai (religija)
Bėgūnai, stranikai (rus. Бегуны, странники) – sentikių bepopių srovė, kurios ištakos siekia XVIII a. pabaigą. Jų pradininku laikomas tūlas Jefimijus iš Jaroslavlio apylinkių. Pagal bėgūnų mokymą, pasaulį valdąs Šėtonas, veikiai ateisianti jo pabaiga, ragino nepripažinti pasaulietinės valdžios, mokesčių, prievolių ir t. t. Atvirai su Šėtonu kovoti esą negalima, išeitis – bėgti, slėptis, be paliovos keliauti. Dėl to bėgūnai dar vadinti stranikais. Nepaliaujamą kelionę suprato kaip vienintelį sielos išsigelbėjimą. Bėgūnų bendruomenių tebėra centriniame Urale, rytiniame Sibire, tačiau joms priklauso nedaug tikinčiųjų.