Aplinkybė
Aplinkybė: (paprastai dgs.) sąlyga, veikianti ar lemianti padėtį gramatikoje – antrininkė sakinio dalis, žyminti veiksmo vietą, laiką ir kt. Skiriamos vietos, laiko, būdo, priežasties ir kt. aplinkybės. Teisėje – koks nors veiksnys, turintis poveikio nusikaltimo ar kitokios veikos pobūdžiui, pvz., (kaltę) sunkinanti ar lengvinanti aplinkybė.