Žmonijos istorija
Žmonijos istorija – šiuolaikinės mokslinės žinios apie žmogaus ir žmonių bendruomenių atsiradimą, vystymąsi, paplitimą ir veiklą pasaulyje. Manoma, kad žmonės pasaulyje gyvena apie 2,5 mln. metų. Žmogaus atsiskyrimą nuo žmogbeždžionių ir kitų homininų apibūdinantys požymiai: sugebėjimas pasidirbti akmens įrankius, padidėjęs smegenų tūris, tikslesnis objektų užgriebimas rankomis, kalbos požymiai. Šiuolaikiniai žmonės atsirado prieš maždaug 200 000−100 000 metų. Apie jų vystymąsi, migraciją ir veiklą sprendžiama iš archeologinių radinių. Šis laikmetis iki rašytinių šaltinių atsiradimo vadinamas priešistoriniais laikais. Priešistorė skirstoma į akmens, bronzos ir geležies amžius pagal pagrindines medžiagas, naudotas įrankiams gaminti. Šią sistemą 1806 m. pasiūlė danų archeologas Christian Jurgensen Thomson. Apie 3000 m. pr. m. e. Sen. Egipte ir Mesopotamijoje atsirado rašytinių šaltinių, prasidėjo istoriniai laikai. Žmonių bendruomenės pradėjo pasižymėti savybėmis, kurios bendrai apibūdinamos žodžiu civilizacija. Tačiau žmonių bendruomenės vystėsi nevienodu tempu, kai kurios jų buvo geografiškai atskirtos ir iki šių laikų išliko bendruomenių, gyvenančių pirmykštės bendruomenės santvarkoje ir geležies amžiuje (pvz., Naujojoje Gvinėjoje).