Disociacija (psichologija)
Disociacija (lot. dissociatio 'atskyrimas') – atsiskyrimas nuo bejėgiškumo, baimės, skausmo ir kaltės jausmo traumininių išgyvenimų metu, pavyzdžiui, psichologinio, fizinio smurto protrūkio ar išprievartavimo atveju. Vienas iš gynybos mechanizmų, padedantis susidoroti su potrauminio streso sutrikimo sukeltais padariniais. Užsisvajojimas, minčių klajojimas – neplanuota ir dažniausiai neįsisąmoninta reakcija. Patalogiška disociacija vadinama disociaciniu tapatybės sutrikimu, kuris klasifikuojamas, kaip disociacinis sutrikimas.