Kosmas
Kosmas arba kosmosas (sen. gr. κόσμος = kósmos 'tvarka, valdžia, puošmena, grožis, pasaulis') – svarbi senovės graikų filosofijos sąvoka, nusakanti pasaulio tvarką, jo grožį, taip pat patį pasaulį kaip tvarkingą ir gražią esinių visumą. Kosmas – daugiaplotmis žodis. Jis kildinamas iš ide. *k̂ens- 'skelbti, pranešti'. Pirmine prasme reiškė tvarką, tinkamumą, dorą, puošmeną. Pitagoras kosmą vartojo visatos tvarkos prasme. Anaksagoras įvedė kosminio intelekto (nuso) sąvoką. Kosmą savo filosofijoje aptarė Anaksimandras Miletietis, Filolajas Krotonietis, Herakleitas, Parmenidas, Empedoklis, Demokritas, Poseidonijas ir daug kitų mąstytojų. Herakleitas teigė, kad kosmas – tai nei dievų, nei žmonių nesukurta daili ir tobula visatos tvarka. Ilgainiui kosmo sąvoka sutapatinta su dangumi, dangaus erdve.