KPV
KPV (rus. КПВ; крупнокалиберный пулемёт Владимирова 'stambiakalibris Vladimirovo kulkosvaidis') – tarybinis 14,5 mm kalibro kulkosvaidis, sukonstruotas S. Vladimirovo. Sukūrimo metu derino stovinio kulkosvaidžio šaudymo spartą ir prieštankinio šautuvo galią. Skirtas kovai su lengvai šarvuotais taikiniais, gyvąja jėga už lengvų priedangų ir su žemai skraidančiais sraigtasparniais ir lėktuvais. Kulkosvaidžio automatika pagrįsta trumpa vamzdžio eiga. Šaudymo mechanizmas leidžia šaudyti tik serijomis. Šoviniai tiekiami iš metalinės juostos. Pradėtas konstruoti 1942 m., sukurtas 1944 m., į ginkluotę priimtas 1949 m. kaip pėstininkų kulkosvaidis su Charykino ratiniu stovu. Jis buvo vadinamas PKP (rus. ПКП; Пулемет Крупнокалиберный Пехотный системы Владимирова). KPV buvo pagal licencijas gaminami Lenkijoje ir Kinijoje. Vėliau PKP pakeitė tankinis variantas KPVT, sukurtas 1955 m., kuriuo buvo apginkluoti šarvuočiai BTR-60D, BTR-70, BRDM ir kuris buvo naudojamas zenitiniuose įrenginiuose ZPU-1, ZPU-2, ZPU-4. Daug metų KPV ir KPVT buvo galingiausias pasaulio kulkosvaidis (tarp ginklų, kurių kalibras mažesnis negu 20 mm). Galingo šovinio 60 g sverianti šarvamušė kulka, kurios pradinis greitis 1030 m/s ir pradinė kinetinė energija ~32 000 J, iš 500 m atstumo pramuša 32 mm šarvus, o iš 1000 m – 20 mm šarvą. Neseniai Kinijoje sukurtas originalios konstrukcijos kulkosvaidis, naudojantis tą patį šovinį.