Kanzai
Kanzai (angl. Kanza, Kansa, sav. Kaw) – indėnų sijų tauta, gyvenanti Jungtinėse Amerikos Valstijose, dabar daugiausia Oklahomoje. Populiacija – 1700 žmonių (kilmės – apie 3000). Kanzų kalba (sijų kalbų šeima) kaip gimtoji jau išnykusi, dabar kalba angliškai. Tikintieji daugiausia Indėnų Bažnyčios nariai ar krikščionys protestantai (metodistai). Kanzai, atsiskyrę nuo kitų dhegijų, leidosi į šiaurę pagal Misūrio upę ir įsikūrė prie Kanzaso upės žiočių. Toliau šiaurėje jų veržimąsi sustabdė šajenai. XVIII a. patraukė į vakarus, prie Didžiosios Mėlynosios upės (Big Blue River). Kanzai sudarė sąjungą su osedžais bei omahais ir ėmė puldinėti aplinkines tautas, ypač paunius. XIX a. vid. kanzų populiacija siekė apie 1700 žmonių. Po susidūrimo su amerikiečiais, kanzai buvo perkelti į Kansil Grovo rezervaciją prie Neošo upės (Kanzaso valstija). XIX a. 8-ajame dešimtmetyje baltųjų buvo išstumti į Indėnų teritoriją (Osedžo rezervacijos šiaurės vakarus). Dėl perkraustymų ir ligų kanzų skaičius smarkiai sumažėjo. Kultūriškai artimi kitiems prerijų indėnams. Vertėsi daugiausia kapline-lydimine žemdirbyste ir raitąja bizonų medžiokle. Būstas – žeminė su stogu, pakeltu ant 8 stulpų. Vyrai dėvėdavo juosmens raištį, sujuostą diržu, apdangą ant pečių, moterys – durstytą sijoną iki kelių, sujuostą diržu, šaltuoju metu – per kairį petį permestą apdangą. Kartais tatuiruodavusi kūną. Kanzų tradicinė šeima didžioji, patrilokalinė. Būta vogtinių vestuvių papročio. Patrilinijinės giminės jungėsi į 2 brolijas. Gentį valdė 2 vadai (nuo abejų brolijų, titulas paveldimas) bei giminių vyresniųjų taryba. Tradicinei tikybai būdingas šamanizmas, turi išplėtotą mitologiją, tikima dvasiomis-sergėtojomis, būta medžioklės, karinių, derliaus apeigų. Dabartiniai kanzai asimiliuoti, nutautėję. Dirba daugiausia samdomus darbus. Kanzų rezervacija yra šiaurės Oklahomoje (pagrindinė gyvenvietė – Kau Sitis). Kanzų vadas Vašunga (XIX a. pab.) Kanzų kaimo piešinys (XIX a. vid.) Kanzų karo šokio piešinys (1819 m.) Kanzų ir aplinkinių tautų žemės XIX a.