Medičiai
Medičiai (it. Medici) – Florencijos prekybininkų ir bankininkų šeima, vėliau tapusi kunigaikščių dinastija. Šeima iškilo Kozimo de Medičio laikais, XIV a. Florencijos respublikoje. Medičiai kilo iš Mugelo regiono Toskanos provincijoje ir pamažu kilo, kol įkūrė Medičių banką. XV a. jų bankas buvo didžiausias Europoje, jo dėka šeima tapo galingiausia Florencijos politinė jėga, nors oficialiai buvo eiliniai piliečiai, o ne monarchai. Iš Medičių šeimos kilę keturi popiežiai, o 1531 m. jie tapo Florencijos kunigaikščiais su paveldimu titulu. 1569 m. kunigaikštystė tapo didžiąja, kai buvo prijungta naujų žemių. Medičiai valdė Didžiąją Toskanos kunigaikštystę nuo jos įkūrimo iki 1737 m., kai mirė Džianas Gastonė de Medičis. Pirmųjų kunigaikščių laikais kunigaikštystė pamažu augo ekonomiškai, bet Kozimui III de Medičiui valdant bankrutavo. Jų turtai ir įtaka atsirado iš tekstilės prekybos, kurią valdė Arte della Lana gildija. Pradėję valdyti Florenciją, Medičiai sudarė palankias sąlygas humanizmui. Jie globojo ir įkvėpė italų renesansą kartu su kitomis galingomis to meto Italijos šeimomis: Viskončiais ir Sforzomis Milane, Estėmis Feraroje, Gonzagomis Mantujoje. Medičių bankas buvo viena iš labiausiai klestinčių ir gerbiamų institucijų Europoje. Apskaičiuota, kad kurį laiką Medičiai buvo turtingiausia šeima Europoje. Todėl jie įgijo politinės galios Florencijoje, o vėliau – Italijoje ir Europoje.