Waldemar Haffkine
Valdemaras Mordechajus Volfas Hafkinas (rus. Мордехай-Вольф Хавкин; 1860 m. kovo 15 d. – 1930 m. spalio 26 d.) – Rusijos imperijos bakteriologas, vėliau tapęs Prancūzijos piliečiu. Po emigracijos į Prancūziją jis dirbo Pastero institute, kur išrado choleros vakciną ir sėkmingai ją naudojo Indijoje. Pirmasis mokslininkas, išradęs ir sėkmingai naudojęs vakcinas nuo choleros ir buboninio maro. Jis išbandydavo vakcinas ant savęs. Dėl šių nuopelnų Hafkinas dažnai vadinamas žmonijos gelbėtoju. Hafkinas buvo ketvirtas iš penkių vaikų šeimoje. Tėvai buvo žydai, gyvenę Rusijoje. Tėvas dirbo mokytoju. Valdemaras Hafkinas įgijo išsilavinimą Odesos universitete. Vėliau mokėsi Peterburge. Hafkinas tęsė savo studijas nuo 1879 iki 1883 metų, vėliau iki 1888 m. dirbo Odesos zoologijos muziejuje, bet po caro Aleksandro Antrojo nužudymo, pasitraukė į Šveicariją ir pradėjo dirbti Ženevos universitete. 1889 m. prisijungė prie Pastero universiteto. Jis pradėjo mokslininko karjerą nuo zoologo ir protistologo. Apie 1885 m. pradėjo praktikuoti mikrobiologiją.