Ipilja-ipilja
Ipilja-ipilja arba ipilya – milžiniškas driežas Australijos aborigenų mitologijoje. Laikomas lietaus ir griaustinio kūrėju. Įsivaizduojama, kad ipilja-ipilja gyvena drauge su šeima (visi jie milžiniški driežai) Numarikos pelkėje, esančioje Grut Ailando saloje, ties Angoroko upės žiotimis. Pelkė laikoma šventa, tikima, kad tas, kuris atsigers jos vandens, mirs. Dėl to ipilja-ipilja labai bijomasi. Ipilja-ipilja žmona vadinama guruina, jie susilaukę vaiko. Visi driežai esą „labai spalvingi“, o paties ipilja-ipilja ilgis siekiąs 100 pėdų, jis su ilgais plaukais ir ūsais. Prasidėjus liūčių laikotarpiui, ipilja-ipilja pelkės pakraštyje ėda žoles, išgeria didelį kiekį pelkės vandens. Tuomet jų mišinį išspjauna į dangų: vanduo virsta debesimis, o žolės sujungia debesis. Ipilja-ipilja, tuo patenkintas, suriaumoja, taip atsiranda griaustiniai. Liūčių laikotarpiui pasibaigus, ipilja-ipilja pasitraukia į pelkę. Čia jis ilsisi iki kito liūčių laikotarpio, tik nubaudžia įsibrovėlius. Panašių pasakojimų aptinkama Melvilio ir Batersto salose, kur pasakoma, jog spalvingi driežai, vadinami maratji, sergsti vandens duobes. Sutrikdyti maratji susierzina ir sukelia potvynius bei perkūnijas. Pasakojimai apie ipilja-ipilja ir maratji primena žemyninės Australijos aborigenų Vaivorykštės žaltį (Grut Ailando ir Melvilio salose ši dievybė nėra sutinkama). Manoma, kad ipilja-ipilja yra vietinis Vaivorykštės žalčio pakaitalas. Šoniplauka Guernea ipilya, atrasta Didžiajame barjeriniame rife, pavadinta pagal ipilja-ipilja.