Zogas I
Zogas I (alb. Naltmadhnija e tij Zogu I, Mbreti i Shqiptarëve, 1895 m. spalio 8 d. – 1961 m. balandžio 9 d.) – Albanijos vadovas 1922–1939 m. Būdamas 27 metų, jis iš pradžių buvo jauniausias Albanijos ministras pirmininkas (1922–1924 m.), paskui prezidentas (1925–1928 m.) ir galiausiai karalius (1928–1939 m.). Osmanų Albanijoje gimęs Zogas nuo jaunystės aktyviai dalyvavo Albanijos politikoje, o per Pirmąjį pasaulinį karą kovojo Austrijos-Vengrijos pusėje. Jis ėjo įvairias ministro pareigas Albanijos vyriausybėje, kol 1924 m. birželį buvo ištremtas, bet vėliau, remiamas Jugoslavijos ir baltagvardiečių kariuomenės, grįžo ir buvo išrinktas ministru pirmininku. 1925 m. sausį Zogas buvo išrinktas prezidentu ir jam buvo suteikti diktatoriaus įgaliojimai, kurių dėka jis vykdė svarbias vidaus reformas, varžė pilietines laisves ir sudarė sąjungą su Benito Musolinio Italija. 1928 m. rugsėjį Albanija buvo paskelbta monarchija, o jis atsisėdo į sostą kaip albanų karalius Zogas I. Zogui valdant Albanija vis labiau patekdavo į Italijos įtaką, o ketvirtojo dešimtmečio pabaigoje, nepaisant Zogo pasipriešinimo, šalis tapo beveik visiškai priklausoma nuo Italijos. 1939 m. balandį Italija įsiveržė į Albaniją ir greitai užėmė šalį. Musolinis paskelbė Albaniją Italijos protektoratu ir privertė Zogą išvykti į tremtį. Antrojo pasaulinio karo metais jis gyveno Anglijoje, tačiau Envero Hodžos komunistinis režimas neleido jam grįžti į Albaniją. Visą likusį gyvenimą Zogas praleido Prancūzijoje, o mirė 1961 m. balandį, sulaukęs 65 metų. Jo palaikai buvo palaidoti Tjė kapinėse netoli Paryžiaus, o 2012 m. perkelti į karališkąjį mauzoliejų Tiranoje.