Pašilių pelkė
55°30′23″š. pl. 24°13′31″r. ilg.﻿ / ﻿55.506349°š. pl. 24.225378°r. ilg.﻿ / 55.506349; 24.225378 Pašilių pelkė – pelkė, plytinti Panevėžio rajono Pašilių miške, Krekenavos regioniniame parke, dalis jos patenka į Ramygalos telmologinį draustinį. Priklauso Europos Sąjungos saugomų teritorijų tinklui „Natura 2000“. Pelkės šiaurėje telkšo Lieležeris, o pietuose Pašilių ežeras, juos jungia upeliukas. Pirmieji teritorijos sausinimo darbai pradėti XIX a., tačiau intensyviausi vyko sovietmečiu, paskutiniais XX a. dešimtmečiais. Tuomet iškasti Alkaežerio ir Tvenkimo kanalai, ištiesintas Liaušės upelis. Pašilių pelkę numelioravus, pasirodė, kad esama tik nedidelio durpių sluoksnio, tad jų gavyba neapsimokėjo. Nusausintoje pelkėje priaugo menkaverčių krūmynų, taip pat medžių, nendrių. Pelkėje aptinkamas nykstantis saugomas augalas žvilgančioji riestūnė, veisiasi saugomi nykstantys vabzdžiai auksuotosios šaškytės. 2012 m. pelkėje aptiktos retos augalų rūšys, įrašytos į Lietuvos raudonąją knygą: lieknasis švylys, pelkinė laksva ir liekninis beržas. Be to, aptiktas retas grybas tikrinis blizgutis. 2023 m. spalį pradėti pelkės tvarkymo darbai, siekiant pakelti vandens lygį 19 ha teritorijoje: iškastuose grioviuose statytos užtvaros, iškirsta ir iš dalies pašalinta sumedėjusi augalija. Darbai baigti 2024 m. pradžioje.