Tašmetu
Tašmetu (akad. 𒀭𒌨𒈨𒌈) – deivė Mesopotamijos mitologijoje. Tėvas – Babilonijos Dilbato miesto dievas Urašas, sutuoktinis – rašto dievas Nabu. Šių dievybių kulto centras buvo Borsipoje, tačiau I tūkst. pr. m. e. Babilonijoje Nabu sutuoktine imta laikyti Nanaja, tuo tarpu Asirijoje ja liko Tašmetu. Asirijos imperijos laikotarpiu svarbus kulto centras buvo Kalacho miestas. Kalacho Ezidos šventyklų komplekse apie 800 m. pr. m. e. karalius Adad-niraris III pastatė dvi šventoves, skirtas atitinkamai Nabu ir Tašmetu. Tašmetu yra gana vėlyva dievybė, žinios apie jos kultą siekia Senosios Babilonijos karalystės laikotarpį (minima fragmentiškuose dievų sąrašuose). Taip pat minima įvairių I tūkst. pr. m. e. laikotarpių (Asirijos, Achemenidų, Seleukidų imperijų) tekstuose. Vardas kildinamas iš akadų k. šamû („[prašymų] išpildymas“). Laikyta gailestinga tarpininke, gynėja nuo blogio, taip pat meilės dievybe. Šiais aspektais ji neretai minima vėlesnio laikotarpio babiloniečių ir asirų maldose bei ritualiniuose tekstuose. I tūkst. pr. m. e. datuojamose maldose iš Kalacho miesto Tašmetu siejama su kūnišku patrauklumu ir išmintimi. Vienoje maldoje įvardijama ir „likimų karaliene bei viešpate“, „kūniško patrauklumo ir geidulingumo deive“. Tuo ji panaši į kitą Nabu sutuoktinę Nanają. VII a. pr. m. e. datuojamame tekste iš Ninevijos Ašurbanipalo bibliotekos aprašomi Nabu ir Tašmetu meilės žaidimai sode. Deivės Tašmetu vardas buvo ir asmenvardžių dėmuo. Pavyzdžiui, Asirijos karaliaus Sinaheribo žmona buvo Tašmetu-šarrat („Tašmetu yra karalienė“). Buvo sutapatinta su Ožiaragio žvaigždynu.