Hafizas
Hafizas (arba Hafezas, tikrasis vardas Mohamadas Šamsas od Dinas Hafezas (pers. خواجه شمس‌‌الدین محمّد حافظ شیرازی), g. apie 1325 m. Širaze, m. apie 1390 m. Širaze) − persų lyrikas ir mistikas, ištobulinęs gazelės žanrą ir iš visų persų poetų padaręs didžiausią poveikį vėlesnei persų literatūrai. Buvo musulmonas sufijas. Dirbo kepykloje, mokėsi medresėje Širaze. Buvo Širazo valdovų rūmų poetu, užsidirbdavo pragyvenimui dėstydamas medresėje, deklamuodamas Koraną, perrašinėdamas knygas. Per gyvenimą parašė apie 400–600 gazelių ir keliasdešimt kitų žanrų eilėraščių. Pagrindinės kūrybos temos – gamtos grožis, Alacho garbinimas, žmogaus būties apmąstymai, meilė, vynas, veidmainystės atskleidimas. Poezijai būdinga satyra. Hafezas su Bengalo sultonu Ghijasudinu Azam Šahu keitėsi laiškais ir eilėraščiais; sultonas buvo pakvietęs Hafezą atvykti į Sonargaoną, tačiau to padaryti nepavyko. Hafizo lyriką Vakaruose išpopuliarino Johanas Volfgangas Gėtė, Ralfas Voldas Emersonas ir kiti.