Christoph Schönborn
Kristofas Marija Michaelis Hugo Damianas Peteris Adalbertas fon Šionbornas (vok. Christoph Maria Michael Hugo Damian Peter Adalbert von Schönborn; g. 1945 m. sausio 22 d.) – Austrijos dominikonas ir teologas bei Katalikų Bažnyčios kardinolas. Gimė Bohemijoje, vienoje iš iškiliausių aristokratų šeimų. Dar būdamas 18 metų įstojo į dominikonų ordiną. Vėliau pradėjo psichologijos ir teologijos studijas, o 1970 m. Vienoje įšventintas kunigu. Nuo 1971 m. studijavo Regensburgo universitete, kur vienu iš jo dėstytojų buvo teologas Jozefas Racingeris. Regis, būtent čia prasidėjo šių dviejų intelektualų draugystė. J. Racingeris vadino K. Šionborną vienu iš gabiausių mokinių, kuris jau jaunystėje stebino aplinkinius erudicija ir giliomis įžvalgomis. Būdamas 35-erių, K. Šionbornas tapo Tarptautinės teologinės komisijos prie Šventojo Sosto nariu. 1991 m. jis konsekruotas vyskupu augziliaru Vienoje, o nuo 1995 m. tapo Vienos arkivyskupu. Dar po trejų metų jis gavo kardinolo titulą. Dalyvavo 2005 m. konklavoje, kur, beje, buvo minimas kaip rimtas kandidatas. Jo autoritetą rodo ir tai, kad Vienos kardinolas tapo svarbiausiu Katalikų Bažnyčios katekizmo redaktoriumi. 2011 m. K. Šionbornas tapo vienu pirmųjų Naujosios evangelizacijos skatinimo tarybos nariu, o labiausiai padarė įspūdį 2012 m. rudenį vykusiame Vyskupų sinode, kai pasiūlė vyskupams ne sakyti kalbas apie problemas, bet dalytis patirtimi. Popiežius palaikė kardinolo pasiūlymą ir, vyskupų tvirtinimu, tai buvo vienas prasmingiausių ir svarbiausių susitikimų, kiek jiems teko dalyvauti.