Carl Michael Bellman
Karlas Mikaelis Belmanas (šved. Carl Michael Bellman; 1740 m. vasario 4 d. – 1795 m. vasario 11 d.) – XVIII a. švedų poetas, dainų autorius, kompozitorius ir muzikantas. Tai viena svarbiausių Švedijos muzikinės ir literatūrinės tradicijos figūrų. Poetas išsiskyrė savo dainomis ir epistolėmis, komiškai perteikdamas galantiškojo rokoko stiliaus klasikinius motyvus, gretindamas juos su alkoholizmu bei prostitucija. {{cite book}}: Tuščia citata (pagalba) Karlo Mikaelio Belmano pagrindiniai darbai yra „Fredmano epistolės“ (šved. Fredmans epistlar) ir „Fredmano dainos“ (šved. Fredmans sånger) – tai eilėraščių rinkiniai, skirti muzikai. Abu rinkinius sudaro maždaug 70 dainų, kurių pagrindinė tema yra alkoholio gėrimas, tačiau Belmanas dainose „išradingiausiai" derina žodžius su muzika tam, kad išreikštų jausmų ir nuotaikų kaitą – nuo humoristinės iki eleginės, nuo romantiškos iki satyrinės. Poetas įkvėpimo savo kūrybai pasisėmė būtent iš tuometinės XVIII a. Stokholmo visuomenės, kai vyravo skurdas, nederlius bei ekonominė stagnacija. Vienas iš Belmano globėjų buvo Švedijos karalius Gustavas III. Poetas yra sukūręs dainą, pavadinimu Gustaf‘s Skål, kuri buvo giedojama karaliui pagirti. Ji greitai išpopuliarėjo ir tapo Gustavo laikų karališkąja daina. 1773 m. Belmanas, karaliaus pakviestas, atliko savo operą Fiskerna. Vėliau, sulaukęs karaliaus pripažinimo, kiekvieną trečiadienio vakarą pasirodydavo pilyje. Gustavas III vertino Belmaną, vadino jį meistru improvizuotoju. Karlo Mikaelio Belmano dainos ir toliau yra atliekamos, įrašomos įvairių Skandinavijos muzikantų bei verčiamos į anglų, prancūzų, vokiečių, italų, rusų kalbas. Jo dainas, tokias kaip Gubben Noak ir Fjäriln vingad, gerai žino daugelis švedų. Jo kūrybinis palikimas saugomas muziejuje Stokholme (Bellmanmuseet), ir vadinamojoje „Belmano draugijoje“ (Bellmansällskapet), kuri skatina domėjimąsi Belmanu ir jo kūryba.