Istorika
Istorika (vok. Historik) – istoriografijos teorija. Terminas nuo XVIII a. vidurio paplito Vokietijoje kaip istorijos mokslo sinonimas. Istorika buvo suvokiama kaip jo sritis, nagrinėjanti specialiuosius mokslo pagrindus: metodiką, šaltinių kritiką, teksto kritiką, hermeneutiką, euristiką ir pan. Plg., retorika, poetika. Pirmąsyk istorikos kaip istoriografijos teorijos koncepcija Vokietijoje fiksuojama Erlangeno teologijos, poetikos ir retorikos profesoriaus Johanno Martino Chladeniuso (1710–1759) paskaitose (1749/50 m.). Tačiau istorikos pagrindus pirmąkart aiškiausiai išdėstė Johann Gustav Droysen. Anglosaksų šalyse istorika vadinama istoriografija. Per vokiečių istoriografiją XX a. pabaigoje terminas plinta ir Lietuvoje.