Nevos mūšis
Nevos mūšis (rus. Невская битва) – mūšis, vykęs 1240 m. liepos 15 d. tarp Naugardo kunigaikštystės iš vienos pusės ir Švedijos karalystės iš kitos. Metraščiuse nurodoma, kad Švedijos pajėgose taip pat buvo norvegų bei finougrų genčių sumų ir emų atstovų, o Naugardo - taip pat ir pasienį saugojusių ižorų genties kariai. Mūšio vieta lokalizuojama kaip Ižoros upės žiotys, vieta, kur ji įteka į Nevą. (dab. Sankt Peterburgo mestas). XVIII a. buvo laikoma, kad mūšis vyko dabartinės Monastyrskaja upės žiotyse, ten 1710 m. caro Petro I įskaymu buvo pastatytas Aleksandro Neviškio vienuolynas, kur 1724 m. buvo pervežti A. Neviškio palaikai. Mūšis aprašomas kaip laivais į Nevos žiotis atplaukusių švedų pajėgų susirėmimas su greituoju surinkta Novgorodo kariauna. Mūšis vyko visą liepos 15 d., jo metu naugardiečiams pavyko įsiveržti į švedų stovyklą, sugriauti karaliaus palapinę, paskandinti tris laivus. Temstant kovos veiksmai nurimo. Pasinaudoję tamsa švedai pasitraukė. Po mūšio kunigaikštis Aleksandras Jaroslavičius įgijo Neviškio pravardę. Augantis Aleksandro autoreitetas kelė Naugardo bajorų susirūpinimą ir jie privertė Aleksandrą palikti Naugardą. Sekančiais metais Naugardo bajorai vėl pasikvietė Aleksandrą kovai su Vokiečių ordinu. Tradiciškai laikoma, kad laimėję mūšį, rusai sustabdė Švedijos ekspansiją į Rytų Europos žemes bei eliminavo bendrų Švedijos ir Vokiečių Ordinio operacijų galimybes prieš Kijevo Rusią ir Mongolų imperiją. Mūšis pirmą kartą buvo paminėtas tik XIII a. devintame dešimtmetyje sudarytame Pirmąjame Naugardo metraštyje. Mūšis neminimas to meto Švedijos rašytiniuose šaltiniuse, pvz. Eriko kronikoje. Šis faktas aiškinamas tuo, jog Švedijoje nuo 1222 iki 1248 m. vyko vidaus karas. Šiame kontekste Švedija vargu ar galėjo surengti didelio mąsto operaciją. Dėl šios priežasties nemažai autorių patį mūšį laiko tik nedideliu susirėmimu pasienyje, kuris buvo išpūstas vėlesnių kronikų perrašytojų arba paties Aleksandro, tapusio mongolų vasalu, tačiau siekusio kurti ir savarankiško valdovo įvaizdį. Šias prielaidas patvirtina faktas, kad 1240 m. švedai kryžiaus žygio prieš suomius metu iš tiesų surengė nedidelį žygį į Naugardo žemes.