Magnetinė skvarba
Magnetinė skvarba (magnètinė skvarbà) – fizikinis dydis, apibūdinantis medžiagos magnetines savybes. Santykinė magnetinė skvarba – dydis, nurodantis, kiek kartų magnetinė indukcija medžiagoje yra didesnė nei vakuume. Absoliučioji magnetinė skvarba – dydis, lygus santykinės magnetinės skvarbos ir magnetinės konstantos sandaugai. Dažnai fizikoje yra naudojamas terminas magnetinė skvarba turint omeny, kad tai yra santykinė magnetinė skvarba. (Santykinė) magnetinė skvarba žymima raide μ. SI vienetų sistemoje absoliučiosios magnetinės skvarbos (o taip pat ir magnetinės konstantos) dimensija yra H/m, arba N/A². Dydis μ 0 {\displaystyle \mu _{0}} yra vadinamoji magnetinė konstanta. Jos vertė 4 π × 10 − 7 N A 2 {\displaystyle 4\pi \times 10^{-7}{\frac {\mathrm {N} }{\mathrm {A^{2}} }}} ir tai yra vakuumo magnetinė skvarba. Pagal magnetinės skvarbos dydį, magnetikai yra skirstomi į paramagnetikus (μ>1), feromagnetikus (μ>>1) ir diamagnetikus (μ<1).