Odesos senamiestis
46°29′6″ š. pl. 30°44′28″ r. ilg.﻿ / ﻿46.48500°š. pl. 30.74111°r. ilg.﻿ / 46.48500; 30.74111 Odesos senamiestis (ukr. Історичний центр Одеси) – UNESCO pasaulio paveldo sąrašo objektas Odesos centre. Į šį sąrašą senasmiestis buvo įtrauktas 2023 m. ir šiuo metu yra objektų, esančių pavojuje, sąraše dėl 2022 m. Rusijos invazijos į Ukrainą. Odesos senamiestis buvo UNESCO laikinamaje sąraše nuo 2009 m. 2023 m. sausio mėnesį senamiestis buvo įtrauktas į kultūros objektų sąrašą. Odesa įsikūrusi ant jūros kranto, apie 30 km nuo Dniestro limano. Miestas buvo įkurtas 1794 m. su Rusijos imperatorės Jekaterinos II priežiūra. Odesa buvo įkurta ant turkų tvirtovės ir pradėta planuoti pagal karinius projektus. Vėliau iki pat XIX a. plėstas. Odesa dėl savo išskirtinių bruožų ir spartaus vystymosi XIX a. lėmė uosto sėkmę, palankią gubernatorių politiką ir laisvo uostamiesčio statusą 1819–1859 m. Prekyba pritraukė daug skirtingų kultūrų ir religijų žmonių, todėl Odesa tapo kosmopolitišku miestu. Jos vystymosi tempas, sukurtas turtas ir daugiakultūriškumas turėjo įtakos jo architektūrinei išraiškai ir stilių įvairovei, kuri vis dar išlieka miesto kraštovaizdyje. Odesa dėl savo urbanistinio planavimo ir sukurto paveldo kaip daugelio kultūrų, vertybių, papročių, socialinių struktūrų ir konfesijų atspindys gali būti laikoma išskirtine daugiakultūrių ir daugiataučių tradicijų liutydoja tarp XIX amžiaus Rytų Europos miestų.