Atabegas
Atabegas, Atabekas arba Atabėjus – tiurkiškas titulas, reiškiantis vietininką, bent nominaliai pavaldų sultonui, kurio valdžia yra paveldima. Jis buvo naudojamas Seldžiukų imperijoje ir aplinkinėse teritorijose, ypač XII–XIII a. Žodis kildinamas iš tiurkiško ata („tėvas“, „protėvis“) ir beg / bey („valdovas, kunigaikštis“). Kartais atabegais tapdavo regentai valdant mažamečiui Seldžiukų kilmės emyrui, kurie pasinaudodami proga perimdavo valdžią. Neretai jie įsigalėdavo didžiulėse teritorijose ir tapdavo nepriklausomi nuo centrinės valdžios.