Elizai
Elizai (vok. Für Elise, Bagatelė a-moll, woo. Nr. 59) – vokiečių klasikinės muzikos kompozitoriaus Liudviko van Bethoveno kūrinys. Tai viena žinomiausių klasikinių kompozicijų fortepijonui. L. van Bethovenas kūrinį parašė apie 1810 metus. Bagatelė nebuvo išleista jam esant gyvam . Jos rankraštį rado Liudvikas Nolis ir išleido 1867 metais, praėjus 40 metų po kompozitoriaus mirties. Pasak jo, kūrinys buvo datuotas 1810 m. balandžio 27 d. Jis ją pavadino „Elizai“ pagal rankraščio dedikaciją, tačiau pats autorinis L. van Bethoveno rankraštis neišliko ir yra spėjimų, kad L. Nolis suklydo perrašydamas dedikaciją turint omeny L. van Bethoveno padriką rašyseną ir tai, kad rankraštis tuo metu turėjo būti susidėvėjęs. Spėjama, kad kūrinys dedikuotas Terezai Maltafi (1792−1851), vienai iš L. van Bethoveno mokinių, kuriomis jis buvo susižavėjęs ir piršosi. Rankraščio lapas buvo skirtas įdėti į albumą, kuris priklausė Terezai. Kita versija, jis gal buvo dedikuotas dainininkei, sopranui Elizabetei Rokel (1793−1883). Kita versija, Eliza gal buvo mielos merginos bendrinis vardas, tačiau ši versija nėra suderinama su bendru L. van Bethoveno kūrybiniu palikimu. Nerasta, kad kūrinys būtų paminėtas L. van Bethoveno gyvenimo metu. Plačiajai publikai paprastai žinoma L. Nolio versija, tačiau yra sudėtingesnė vėlesnė versija, kurią perrašė Baris Kuperis. „Elizai“ yra rondo formos. Ji prasideda gana paprasta ir ramia tema A, po to seka sudėtingesnio ir greitesnio atlikimo tema B, vėl pakartojama A, po to seka sudėtingesnė ir greitesnė tema C ir užbaigiama A. Tad jos kompozicija yra A-B-A-C-A formos.