Borisas Spaskis
Borisas Spaskis (rus. Бори́с Васи́льевич Спа́сский; g. 1937 m. sausio 30 d. Leningrade, Sovietų Sąjunga) – rusų šachmatininkas, didmeistris (1955 m.), pasaulio jaunimo čempionas (1955 m.), dešimtasis pasaulio šachmatų čempionas (1969–1972 m.); triskart žaidė mačą dėl pasaulio čempiono vardo: 1966 m. pralaimėjo prieš T. Petrosianą, 1969 m. Petrosianą įveikė, o 1972 m. pralaimėjo mačą R. Fišeriui), dukart Sovietų Sąjungos čempionas (1961 ir 1973 m.), septynis kartus (1956, 1965, 1968, 1974, 1977, 1980 ir 1985 m.) dalyvavo Kandidatų į pretendentus turnyruose. Laimėjo daugiau kaip 20 tarptautinių šachmatų turnyrų. Baigė Leningrado universiteto Filologinio fakulteto žurnalistikos specialybę (1959 m.). Daugelio straipsnių apie šachmatų teoriją ir praktiką bei apžvalgų apie šachmatų varžybas autorius. B. Spaskis 1976 m. imigravo į Prancūziją, o 1978 m. tapo Prancūzijos piliečiu. 1992 m. pralaimėjo neoficialų mačą–revanšą R. Fišeriui. B. Spaskis – vyriausias iš gyvenančių buvusių pasaulio čempionų.