Oskų kalba
Oskų kalba – išnykusi italikų kalba, vartota pietinėje Apeninų pusiasalio dalyje (Samnijuje, Kampanijoje, Lukanijoje, Kalabrijoje, Abrucyje) gyvenusių oskų ir samnitų genčių. Žinomas šios kalbos vartojimo laikotarpis yra tarp V ir I a. pr. m. e. Kartu su umbrų kalba ir keletu smulkesnių pietų Italijos kalbų oskų kalba priskiriama umbrų–oskų kalbų šakai. Oskų kalbos šaltinius sudaro ~200 įvairių įrašų, iš kurių svarbiausias – Bantinos lentelė, kurioje aprašyti Bancio miesto (Bazilikata) reikalai. Anjonėje rasta religinio turinio oskų lentelė. Taip pat kalba atkuriama remiantis vietovardžiais bei žinomais asmenvardžiais. Oskų kalba buvo užrašoma raštu, kilusiu iš etruskų rašto, taip pat naudojo lotynų bei graikų raštus.