Oligopolija
Oligopolija – rinkos santykių atvejis, kuomet pardavėjų ar paslaugų siūlytojų skaičius nėra pakankamas teisingai konkurencijai. Kadangi pardavėjų nedaug, kiekvieno jų sprendimai turi įtakos likusiems pardavėjams. Strateginis veiklos planavimas oligopolijos sąlygomis visada atsižvelgia į tikėtiną kitų oligopolininkų reakciją bei jų atsakomuosius veiksmus. Matematiškai oligopolija dažniausiai apibrėžiama naudojant vadinamąjį keturių firmų koncentracijos santykį. Jei ūkio sektoriuje keturios stambiausios firmos kontroliuoja daugiau kaip 40 procentų gamybos, laikoma, jog šiame sektoriuje yra oligopolija. Pavyzdžiui, Anglijoje keturi didžiausi parduotuvių tinklai kontroliuoja 70 procentų pardavimo apimties – tai oligopolija. Oligopolija yra konkurencijos iškraipymas, kuriam laisvosios rinkos dėsniai galioja tik specifiškai. Greta rinkai įprastų kovos metodų, oligopolininkai dažnai rungtyniauja tarpusavyje ne mažindami pardavimo kainas, o naudodami įvairius kitus, su rinkos ekonomika mažiau bendro turinčius metodus: gamintojo prirakinimą (nuolaidų kortelės ir kitos sudėtingos ištikimam vartotojui palankios pardavimo schemos), labai aktyvią reklamą bei naujų produktų bei paslaugų kūrimą (pastaroji kovos forma vartotojui naudinga). Įėjimo barjeras oligopolijos sąlygomis paprastai būna aukštas. Oligopolijos sąlygomis visuomet egzistuoja grėsmė, jog visi oligopolininkai susitars tarpusavyje ir kartu nustatys didesnes nei rinkos kainas, suformuodami kartelį. Karteliui jau pradeda galioti ir monopolijos dėsniai. Daugumoje šalių kartelių formavimas yra nelegali veikla.