Paprastoji barborytė
Paprastoji barborytė (Barbarea vulgaris) – bastutinių (Brassicaceae) šeimos barboryčių (Barbarea) genties rūšis. Paplitusi Europoje, tačiau natūralizuota ir Šiaurės Amerikoje. Vienmetis arba dvimetis (kartais daugiametis), 30-70 cm aukščio žolinis augalas. Stiebas stačias, vagotas, plikas arba kiek plaukuotas, šakotas. Pamatiniai ir apatiniai lapai kotuoti, lyriškai suskaldyti, su 2 arba 4 poromis šoninių skilčių ir didele viršūnine skiltimi; viršutiniai lapai bekočiai, bukai dantyti. Žiedynai stiebo viršūnėje. Vainiklapiai 4, ryškiai geltoni, 5-7 mm ilgio. Taurėlapiai atsilošę, 3-4 mm ilgio. Vaisius - tiesi, stačia, 1-2 cm ilgio trumpakotė ankštara, kuri prinokusi kiek atsilošia nuo ašies. Ankštaros gana tankios. Sėklos lizde išsidėsčiusios viena eile, ilgakotės, ovališkos, pilkšvai rudos, paviršius smulkiai karpotas; kiekvienoje ankštaroje apie 20 sėklų. Žydi gegužės - birželio mėn. Auga pasėliuose, laukuose, šlaituose, pievose, daržuose, pakrantėse, pagrioviuose. Mėgsta drėgnokas dirvas. Labai įkyri piktžolė. Medingas augalas (iš 1 ha gaunama iki 35-40 kg medaus). Jauni lapai tinka salotoms. Žiedais galima dažyti šilką geltona spalva. Lenktavaisė barborytė (Barbarea arcuata), seniau laikyta atskira rūšimi, dabar išskiriama kaip paprastosios barborytės porūšis.