Tubokurarino chloridas
Tubokurarino chloridas – izochinolino eilės alkaloidas. Išskiriamas iš Pietų Amerikoje augančių Chondodendron tomentosum lianų sirupo pavidalo ekstraktų. Indėnai iš lianų paruošdavo kurarės ekstraktą, kuriame pamirkydavo strėlių antgalius. Pirmąkart grynas tubokurarino chloridas išskirtas 1935 m., o tikslią struktūrą 1970 m. išaiškino A. Everetas, L. Lou ir S. Vilkinsonas. Tubokurarino chlorido fiziologinis poveikis pasireiškia šiam alkaloidui įvairiu lygiu blokuojant nervinių impulsų perdavimą įvairiems raumenims ir juos atpalaiduojant. Tubokurarino chlorido poveikį galima tiksliai reguliuoti, parenkant reikiamas preparato dozes. Kaip parodė tyrimai, didinant dozes, paskutiniai paralyžiuojami kvėpavimo raumenys. Buvo susintetinta daug tubokurarino chlorido analogų, juos tiriant paaiškėjo, jog tam, kad būtų pasiektas panašus poveikis, į sintezuojamus junginius reikia įvesti du katijoninius centrus, tarp kurių būtų 1,4-1,5 nm atstumas. Iš tokių preparatų trumpiausiu poveikiu (5-10 min.) pasižymi ditilinas (paties tubokurarino chlorido poveikis trunka 20-40 min.).