Prancūzijos-Tailando karas
Prancūzijos-Tailando karas (1940–1941) – karas tarp Tailando (Siamo) ir Viši Prancūzijos dėl tam tikrų Prancūzijos Indokinijos teritorijų, kurios kažkada priklausė Siamui. Derybos su Prancūzija prieš Antrąjį pasaulinį karą parodė, kad Prancūzijos vyriausybė buvo pasirengusi padaryti tik nežymius pakeitimus tarp Tailando ir Prancūzijos Indokinijos sienų. Po Prancūzijos kapituliavimo 1940 m., generolas majoras ir Tailando premjeras Plaek Phibunsongkhram (žinomas kaip „Pibun“), nusprendė, kad Prancūzijos pralaimėjimas davė tajams dar geresnę galimybę atgauti savo teritorijas, kurių jie neteko karaliaus Čulalongkorno valdymo metais. Vokiečių okupacija susilpnino Prancūzijos užjūrio kolonijų, įskaitant Indokinijos, kontrolę. Izoliuota kolonijinė administracija buvo atskirta nuo metropolinės Prancūzijos pagalbos ir prekių tiekimo. Po Japonijos invazijos į Indokiniją 1940 m. rugsėjo mėn., prancūzai buvo priversti leisti Japonijai įkurti savo karines bazes. Toks pavaldus Prancūzijos elgesys įtikino Phibuno režimą, kad Viši Prancūzija stipriai nesipriešins konfrontacijoje su Tailandu.