Puruša sūkta
Puruša sūkta (skr. पुरुष सूक्तम् = IAST: puruṣa sūktam) – vienas plačiausiai nagrinėjamų indų šventųjų tekstų rinkinio – Rigvedos – himnų. Yra 10-ojoje mandaloje, pažymėtas 90-uoju numeriu. Priskiriamas rišiui Narajanai. Himną sudaro 16 posmų: 15 skambančių anuštubho metru ir paskutinis – trištubhu. Taip pat yra ir kita „Puruša sūktos“ versija, kurią sudaro 24 posmai, kurių dalis skirta rišiui Narajanai. Himne aprašomas kosminio pirmažmogio Purušos aukojimo ritualas. Himno pradžioje (1-4 posmai) Puruša apibūdinamas kaip uždengęs visą Žemę, esąs viskuom, iš jo viskas kilę. Toliau (5-6) aprašomas Purušos aukojimo ritualas (jadžna), kurį atlikę dievai, sadhjai ir rišiai. Vėliau himne pasakojama, kaip iš Purušos radosi įvairūs gyvūnai, šventosios giesmės, iš skirtingų Purušos kūno dalių atsirado varnos (luomai): iš burnos – brahmanai, iš rankų – kšatrijai, iš šlaunų – vaišijai ir iš pėdų – šudros. Paskutiniuose posmuose aprašyta kaip iš Purušos radosi kosminiai elementai. Puruša sūkta laikoma pirmuoju indų tekstu, kuriame apibrėžtos skirtinga hinduistų socialinė hierarchija.