Japonijos okupacija Korėjoje
Japonijos okupacija Korėjoje – Korėjos istorijos laikotarpis nuo 1910 iki 1945 m., kada šalis buvo okupuota Japonijos imperijos. Laikotarpis baigėsi Korėjos padalijimu į šiaurinę ir pietinę dalis. Per 35 metus trukusį valdymą Japonija gan stipriai prisidėjo prie šalies ekonomikos augimo, modernizacijos, naujų technologijų įdiegimo, žemės ūkio našumo didinimo, sveikatos apsaugos ir švietimo sistemos gerinimo. Manoma, jog Japonijos valdymas padėjo pagrindus sparčiam nepriklausomos Pietų Korėjos ekonominiam augimui, suformavo naują verslininkų klasę. Vertinant tik iš materialinės pusės, daugumai korėjiečių Japonijos okupacija buvo naudinga. Iš kitos pusės, šalyje buvo naikinamas kultūros paveldas, veikė autoritarinė valdžios struktūra, buvo varžoma politinė, kultūrinė, visuomeninė veikla, korėjiečiai buvo žeminami ir laikomi prastesniais už japonus žmonėmis, dalis jų patyrė išnaudojimą, vergiją. Korėjoje šis periodas vadinamas „Japonijos priverstine okupacija“ (hangul: 일제 강점기, ildže gangdžomgi; handža: 日帝强占期), „Japonijos imperiniu laikotarpiu“ (hangul: 일제시대, ildže šidė; handža: 日帝時代) arba „Vė administracija“ (hangul: 왜정, vė džong; handža: 倭政), o Japonijoje kaip „Korėja Japonijos valdymo laikotarpiu“ (jap. 日本統治時代の朝鮮, nippon tōchi-jidai no chōsen).