Paletė (reikmuo)
Paletė − taip vadinami Senovės Egipto kosmetikos ir raštininko reikmenys. Didelių dydžių ir gausiai dekoruotos paletės turėjo ritualinę-ceremoninę prasmę. Ceremoninės paletės Senovės Egipto kapuose randamos bent nuo Badario kultūros laikų apie 5500−4000 m. pr. m. e. Tai buvo stačiakampio pavidalo akmenys, daugiausiai iš aleurito. Paletės rastos vyrų, moterų ir vaikų kapuose, paprastai padėtos šalia galvos. Daugiausiai paplitusios Žemutiniame Egipte, nors garsiausios rastos Aukštutiniame. Jos buvo naudojamos smulkinti kosmetines medžiagas (malachitas, galenitas, hematitas, piroliuzitas, ochra), iš kurių buvo gaminamas makijažo mišinys tepimui apie akis. Nakados I kultūros laikotarpiu apie 4000−3500 m. pr. m. e. palečių formos tapo įvairesnės, pavyzdžiui, romboidinės (dievo Mino simbolis) arba gyvūnų siluetus primenančios (vėžlio, begemoto). Šiuo laikotarpiu palečių naudojimui buvo pradėtos suteikti ritualinės, maginės prasmės. Nakados II kultūros laikotarpiu apie 3500−3100 m. pr. m. e. paletės buvo daugiau kuriamos paukščio ir žuvies formų. Paplitusios buvo skydo formos paletės su dviem paukščių galvomis viršuje. Priešdinastiniame Egipte kosmetikos palečių formos ilgainiui tapo mažiau įvairios, tačiau atsirado nauja jų forma − didelių, skydo ar ovalo formos, gausiai dekoruotų reljefais, kurios buvo naudojamos kaip aukos šventyklose. Daug jų buvo surasta slėptuvėje Hierakonpolyje, tarp jų − garsiausia „Narmero paletė“. Kitos žymios paletės: „Oksfordo“, „Medžiotojų“, „Mūšio lauko“. Raštininkų paletės buvo akmeninės ar medinės ištęsto stačiakampio formos plokštelės, apie 30 cm ilgio ir 6 cm pločio. Vienoje plokštelės pusėje buvo lizdas rašymo įrankiams sudėti, kitoje − viena ar dvi duobutės pigmento mišiniui.