Chininas
Chininas – alkaloidas, gaunamas iš chininmedžio žievės; bespalviai kartūs kristalai. Tai nuodinga medžiaga, ji pasižymi geru tirpumu organiniuose tirpikliuose, lengvai oksiduojasi. Chinino molekulinė masė yra 324,4, o lydymosi temperatūra – 177,7 °C. Chinino molekulę sudaro 6-metoksichinolino žiedas, kurio ketvirtoje padėtyje per asimetrinį funkcionalizuotą hidroksigrupe anglies atomą jungiasi 3-vinilchinuklidinas (1-azabiciklo[2.2.2]oktanas). Jėzuitų misionieriai pastebėjo, kad Peru ir Bolivijos indėnai chininmedžio žievę naudoja maliarijai gydyti. 1639 m. jie šią žievę, kaip antimaliarinį preparatą, pirmieji atgabeno į Europą; dėl to preparatas buvo pramintas jėzuitų žieve, o sutrintos formos – jėzuitų milteliais. 1820 m. iš chininmedžio žievės buvo pirmąkart išskirtas grynas chininas; tai padarė prancūzų farmakologai P. Peltjė ir Ž. Kaventu. Vokiečių chemikas P. Rabbe 1907 m. išaiškino šio alkaloido struktūrą. Susintetino R. Vudvordas 1945 m. Chininas veiksmingai naikina maliarines plazmodijas, kurios dauginasi eritrocituose, jas veikia, slopindamas jų DNR replikaciją bei RNR transkripciją. Be to, kai kada chininas naudojamas širdies ligoms gydyti, akušerijoje. Dėl chinino poveikio slopsta centrinės nervų sistemos veikla, mažėja kūno temperatūra, silpnėja širdies raumens darbas. Kaip adsorbciniai indikatoriai, medicinoje ir cheminėje analizėje naudojamos chinino druskos.