Ningublaga
Ningublaga – dievas Mesopotamijos mitologijoje, vyriausiasis Nanos (Mėnulio dievo) sūnus. Laikytas Nanos Ekišnugal šventyklos sergėtoju. Ūre, greta Ekišnugal, būta ir paties Ningublagos šventyklos. Išlikę trys šiai dievybei skirti himnai. Svarbiausias Ningublagos kulto centras buvo menkai žinomas Kiabrigo miestas, kur stovėjo šiam dievui skirta (e) Ga-bur-ra šventykla. Joje Ningublaga garbintas drauge su savo sutuoktine Nin-(e)-igara. Iš Kiabrigo Ningublagos kultas paplito Ūre. Apie Kiabrigo (manoma, jis buvo netoliese Ūro) sugriovimą pasakojama „Raudoje apie Šumerą ir Ūrą“. Kad Ningublagos kultas Ūre buvo įgavęs nemažą svarbą, liudija ne tik čia stovėjusi jo šventykla, bet ir Ūre aptiktas dievų sąrašas, kuriame paminėta ši dievybė, taip pat Naram-Sino statulos, dedikuotos Ningublagai, įrašas. Be to, aprašant Ekišnugal kulto tarnus, šis dievas paminėtas Nanai skirtame himne (Nanna Hymn E). Deivės Nanšės himne Ningublaga įvardijamas „kario, narsiojo Sino, sūnumi“; jis padeda Hendursagai vykdyti teisingumą Ninoje buvusioje Nanšės šventykloje. Viename įraše užsimenama apie svarbią Ningublagos šventę: „vienas ožys būdavo parūpinamas didžiajai Ningublagos šventei“. Aštuoniolikti Urnamu valdymo metai pavadinti „metais, kuomet buvo padėti Ningublagos šventyklos pamatai“. Ūre Ningublagos kultas dar buvo paplitęs Trečiosios Ūro dinastijos laikais. Minima, kad Isino karalius Lipit-Ištaras Ūre paskyrė savo dukterį vyriausiąja Ningublagos žyne.