Suniti Kumar Chatterji
Sunitis Kumaras Čaterdžis (beng. সুনীতিকুমার চট্টোপাধ্যায় = Šunitikumar Chôṭṭopaddhae; 1890 m. lapkričio 26 d. – m. 1977 m. gegužės 29 d.) – Indijos kalbininkas, švietėjas, literatūrologas. Gimė Kalkutos priemiestyje Hauroje (Šibpuro kvartale), bengalų brahmanų (kulinų) šeimoje. Baigė Škotų bažnyčios koledžą (Scottish Church College) puikiais pažymiais, 1913 m. baigė Kalkutos apygardos koledžą, tapo anglų literatūros magistru. Po to Vidjasagaro koledže dėstė anglų kalbą. 1914–1919 m. Čaterdžis buvo anglų kalbos profesoriaus asistentu Kalkutos universitete, tada išvyko į Londono universitetą, kur studijavo fonologiją, indoeuropeistiką, prakritus, persų, senovės airių, gotų ir kt. kalbas. Vėliau Sorbonos universitete atliko tyrimus apie lotynų, slavų, graikų, indoarijų kalbotyrą. Mokėsi pas žymų kalbininką, indologą Žiulį Blošą. 1922 m. grįžęs į Indiją, Suniti Kumaras Čaterdžis tapo Kalkutos universiteto indų kalbotyros ir fonetikos profesoriumi. Kartu su Rabindranathu Tagore Čaterdžis keliavo po Tailandą, Malają, Sumatrą, Balį, Javą, kur pristatinėjo indų kultūrą. 1952 m. pasitraukė iš akademinės veiklos (tapo profesoriumi emeritu), paskirtas Vakarų Bengalijos Senato pirmininku (1952–58), prezidentu (1969 m.). Nuo 1965 m. dirbo Indijos literatūros akademijoje (Sahitya Akademi). Sunitis Kumaras Čaterdžis per savo gyvenimą paskelbė virš 900 darbų bengalų, hindi, sanskrito, anglų kalbomis. Jis padėjo pagrindus šiuolaikinei kalbotyrai Indijoje. Skaitė daug paskaitų užsienio universitetuose, įvairių akademijų, institutų garbės narys. Sunitis Kumaras Čaterdžis yra lankęsis ir Lietuvoje (1964, 1966 m.). Šis indų mokslininkas yra parašęs vienintelę monografiją, paskirtą baltų ir senovės indoarijų sąryšiams.