Baltoji dėžė
Baltoji dėžė – vartotojo savarankiškai surinktas asmeninis kompiuteris, panaudojant įvairių gamintojų atskirai siūlomus bei parduodamus jo komponentus (pagrindinę plokštę, korpusą, procesorių, diską, atmintį ir pan). Kadangi dauguma jungčių ir komunikacijos protokolų yra standartiniai, tokį kompiuterį šiuo metu galima surinkti namie net ir turint palyginus nedaug patyrimo ir be specialių įrankių. Kai kurios parduotuvės už nedidelį papildomą mokestį tai padaro pačios. Panašiu būdu surinktas nešiojamas kompiuteris vadinamas „baltąja knyga“. Tokių kompiuterių pagaminama gana daug (2002 metais jie sudarė apie 30 % visų kompiuterių). Paplitęs terminas „juodoji dėžė“ reiškia, jog galima išoriškai stebėti sistemos (šiuo atveju kompiuterio) darbą, tačiau nėra galimybės sužinoti, kas jo viduje. „Baltoji dežė“, priešingai, reiškia jog vidinė sandara žinoma. Į tokį kompiuterį, žinoma, tenka įdėti daug daugiau darbo ir ryžtis tam tikrai rizikai. Savarankiškai surinkti tiesiog lygiai tokį pat kaip perkamą kompiuterį nėra pigiau tačiau tuo visgi užsiimama dėl kitų priežasčių (kompiuterio pažinimo, siekiant geresnės kokybės, laisvesnio galimų komponentų bei programinės įrangos pasirinkimo, specifinių reikalavimų ar pageidavimų ir pan).