Biako salos
Biako salos (indonez. Kepulauan Biak) arba Shauteno salos (indonez. Kepulauan Schouten, ol. Schouteneilanden) – salynas Ramiajame vandenyne, šalia šiaurės vakarinių Naujosios Gvinėjos krantų, prie patekimo į Čenderavasiho įlanką. Priklauso Indonezijai, Papua provincijai. Pagrindinės trys salos – Numforas, Biakas, Supioris. Taip pat į salyną patenka keletas mažesnių salų – Numas, Ovi salynas. Salas daugiausia dengia atogrąžų miškai. Biako salose gyvena ~107 paukščių rūšys, iš kurių 14 yra endeminės. Salyne gyvena >130 tūkst. gyventojų; tai viena tankiausiai gyvenamų Irian Džajos vietų (ypač Biako ir Numforo salos). Pagrindinis miestas – Biakas (Biako saloje). 1526 m. salas pasiekė pirmasis europietis – portugalas Žoržė de Menezesas. Vėliau salynui prigijo jį 1615 m. tyrinėjusio olando Vilemo Shauteno vardas.