Teskokas (valstybė)
Teskokas (nah. Tetzco(h)co, isp. Tetzcuco, Tezcuco, Tetzcoco, Texcoco) – miestas-valstybė (āltepētl), buvusi Mezoamerikoje, Vidurio Meksikoje, apie 18 km į šiaurės rytus nuo Tenočtitlano, Meksiko slėnyje, ant Teskoko ežero kranto, ties dabartiniu Teskoko miestu (Meksiko valstija). Tai buvo vienas galingiausių Vidurio Meksikos miestų. Teskokas įkurtas XII a., greičiausiai čičimekų genčių. Apie 1337 m. akolua (actekams gimininga nahuatlių tauta), padedama tepanekų, išstūmė čičimekus ir įsikūrė Teskoke. Akolua sostinė iš Koatlinčano buvo perkelta Teskokan. 1418 m. Teskoko valdovas (tlatoanis) Ištilšočitlis I nuverstas Askapocalko valdovo Tesosomoko. 1428 m. Ištilšočitlio sūnus, pagarsėjęs kaip poetas, mąstytojas Nesahualkojotlis sudarė sąjungą su actekais ir nugalėjo Tesosomoko sūnų Maštlą. Actekų imperija, Teskokas ir tepanekų miestas Tlakopanas sudarė trilypę sąjungą. Teskokas tapo antru pagal svarbą krašto miestu (po Tenočtitlano). Teskokas garsėjo moksliniu ir kultūriniu gyvenimu, senųjų raštų biblioteka (sudeginta konkistadorų), sudėtinga vandens tiekimo ir drėkinimo sistema, lietaus dievo Tlaloko šventykla. Tuomet pastatytuose valdovų rūmuose buvo daugiau kaip 300 patalpų, sodų, žvėrynų, maudyklių. XVI a. pradžioje miestas užėmė 450 ha plotą, gyveno apie 24 000 gyventojų. 1520 m. į Teksoką įžengė ispanų konkistadorų armija, vadovaujama Ernano Korteso. Ispanai nužudė karalių Kakamaciną ir vietoje jo paskyrė marionetinį valdovą Ištilšočitlį II. Teskoke ispanai rengėsi Tenočtitlano apgulčiai.