Kara Kojunlu
Kara Kojunlu (arba Juodųjų avių turkomanai) buvo šiitų tiurkų ogūzų genčių sąjunga, kuri valdė Armėniją (nuo 1410 m.), Azerbaidžaną, šiaurės vakarų Iraną, Rytų Turkiją ir Iraką 1375–1468 m. Kara Kojunlu įkūrė savo sostinę Herate, Rytų Persijoje, ir buvo Jalairidų vasalai Bagdade ir Tabrize nuo 1375 m., kai jų svarbiausios genties vadas valdė Mosulą. Tačiau jie sukilo prieš Jalairidus ir iškovojo nepriklausomybę, kai jų vadas Kara Jusufas užėmė Tabrizą. 1400 m. Timūras nugalėjo Kara Kojunlu armiją ir Kara Jusufas pabėgo į Egiptą pas mameliukus. 1406 m. jis su armija grįžo ir atkovojo Tabrizą. Kara Kojunlu stiprėjimas prisidėjo prie jų valdovų Jalairidų žlugimo. Nepaisant vidinių kovų tarp Kara Jusufo palikuonių po jo mirties 1420 m. ir timūridų grėsmės Kara Kojunlu tvirtai laikėsi savo teritorijoje.