Laterano I susirinkimas
Laterano I susirinkimas – devintasis Visuotinis Bažnyčios susirinkimas, įvykęs 1123 m. Romoje. Tai – pirmasis visuotinis Bažnyčios susirinkimas, įvykęs Vakarų Europoje. Susirinkimą sušaukė popiežius Kalikstas II 1122 m. gruodį. Susirinkimas prasidėjo 1123 m. kovo 18 d. šv. Jono Laterano bazilikoje. Nėra žinoma ar įvyko du, ar trys posėdžiai. Manoma, kad Susirinkimas baigėsi kovo 27 arba balandžio 6 d. Dalyvavo bent 300 vyskupų ir abatų. Pirmininkavo pats popiežius. Susitikimo tikslu buvo siekis panaikinti investitūrą ir simoniją. Doktrinos klausimai nebuvo svarstyti. Susirinkimas patvirtino Vormso konkordatą ir priėmė 22 kanonus. Pirmasis kanonas: smerkė simoniją. Trečiasis ir vienuoliktasis kanonai: draudė kunigams, diakonams ir vienuoliams vesti ir turėti sugulovių; taip pat uždrausta savo namuose laikyti bet kokias moteris, išskyrus tas kurias leido senieji kanonai. Bažnyčios tarnų vedybos paskelbtos negaliojančiomis. Trečiasis kanonas: draudė konsekruoti vyskupu ką nors, kas nėra kanoniškai išrinktas. Faktiškai tai reiškė draudimą pasauliečiams kištis į Bažnyčios sielovadą. Ketvirtas kanonas: draudė pasauliečiams naudotis Bažnyčios turtu kaip savo. Tryliktasis kanonas: skelbė ekskomuniką pinigų padirbinėtojams.