Palyginimas
Palyginimas – kalbos meninė, stilistinė priemonė, kuria sugretinami du tiesiogiai nesusiję įvaizdžiai. Palyginimas yra viena archajiškiausių kalbos figūrų, gausiai naudojama dainose, religiniuose tekstuose, poezijoje, patarlėse. Palyginimas glaudžiai susijęs su mįsle bei metafora – tai gebėjimas atrasti bendrybes tarp dviejų, iš pažiūros nesusijusių reiškinių ar daiktų. Palyginimas gali būti išreikštas aiškiai, su palyginamaisiais žodžiais (kaip…taip, koks…toks, lyg) arba išreikštas paralele (aš – beržas; seselė – eglelė). Palyginimai būdingi poetikai, proziniams tekstams, ypač dalykiniams, jie nebūdingi. Palyginime išskiriami trys dėmenys: tema (dalykas, kuris lyginamas), vaizdas, arba rema (dalykas, su kuriuo lyginama) ir lyginimo pagrindas. Palyginimais pagrįsta daugelis patarlių: Vanduo kūną, o ašaros sielą plauna. Šviesa akis džiugina, meilė širdį glamonėja. Tyla – tai auksas, kalba – sidabras. Palyginimų gausu dainose, ypač folklorinėse, ten dažnas paralelizmas: Augo girioj ąžuolėlis, / Augo girioj ąžuolėlis, / Pas tėvelį sūnaitėlis. Bite, lingo, / Bite, linago. / – Ko ieškoja? / – Savo mielo, // Bite, lingo, / Bite, linago. / Visas tranų / Sugeluotas. Siaja, lingo, / Siaja, linago. / – Ko ieškoja? / – Savo mielo, // Siaja, lingo, / Siaja, linago. / Visas karių / Sukapotas. Palyginimas gali būti išreikštas ir neiginiu: Aš regėjau <…> Dvi geguti / Bekukuojant. – Mes ne gegės / – Tėvo dukrės. Poezija kupina palyginimų – tiek tradicinių, tiek naujų: Įsmigo man širdin, tarsi aštrus erškėtis, / Mergaitės žvilgsnis neapsakomai gražus. (Jonas Aistis) Rasa ten laša nuo lelijų – / Kaip dalgio ašmenys – gaili. (Marcelijus Martinaitis) Širdį varsto / Kraupus graudulys. / Stoviu aš / Kaip Čiurlionio / Legendų / Šaulys.. (Paulius Širvys) Tarp dviejų pušelių – beržas geltonplaukis: / Mes tave mylėsim – baltąjį brolelį. (Salomėja Nėris) Jau saulėtekis mėlsvas, spinduliais iškaišytas, / Tvinksta, rausta ir dega lyg veideliai mergaičių. (Maironis) Sūrja paskui deivę, žėrinčią Aušrinę – nelyg jaunikis paskui nuotaką – seka. (Rigveda) Ten pat srūva nelyg sraujos – daĩnos, viduje širdimi, mintimi skaistinamos. / Šitos plūstančios bangos sviesto – lyg elnės, medžioklio genamos. (Rigveda) Palyginimas tradiciškai laikomas turintis maginę galią, todėl plačiai naudojamas užkalbėjimuose, užkeikimuose, apeiginiuose tekstuose: Kaip Dangus ir Žemė nei bijo, nei galuojas taip, mano dvasia, nebijok ir tu! (Atharvaveda) Kaip aras pakildamas sparnais užgauna žemę, taip užgaunu (aš) tavo mintis! (Atharvaveda)