Elsmyro sala
79°52′ š. pl. 79°20′ v. ilg.﻿ / ﻿79.867°š. pl. 79.333°r. ilg.﻿ / 79.867; 79.333 Elsmyro sala (pranc. Île d'Ellesmere, angl. Ellesmere Island) – sala Kanados Arktiniame salyne, į vakarus nuo Grenlandijos, įsiterpusi tarp Bafino įlankos ir Arkties vandenyno, 756 km nuo šiaurės ašigalio. Priklauso Kanados Nunavuto teritorijai. Plotas 196 236 km². Tai trečia pagal dydį Kanados ir dešimta pagal dydį pasaulio sala. Apie pusę salos dengia ledynai. Ledo kepurės dengia salos centre esančius Britų Imperijos kalnus (aukštis iki 2616 m, Barbo k.) ir šiaurinę salos dalį. Salos šiaurėje yra šiauriausi pasaulio kalnai – Jungtinių Valstijų kalnagūbris. Krantai smarkiai išraižyti fjordų. Ledynų nepadengtose teritorijose vyrauja nykios arktinės dykumos. Klimatas arktinis. Saloje yra didžiausias Arktyje Heizeno ežeras (plotas 542 km²). Apie penktadalis salos teritorijos saugoma Quttinirpaaq nacionaliniame parke. Elsmyro sala buvo apgyvendinta inuitų 2000-1000 m. pr. m. e. Pirmieji europiečiai, pasiekę salą, buvo vikingai. Jie aktyviai prekiavo su vietiniais gyventojais. 1616 m. Elsmyro salą pasiekė Viljamas Bafinas. 1881 m. amerikietis Adolphus Greely pirmasis peržygiavo visą salą. 1905 m. Robertas Piris iš Šeridano kyšulio Elsmyro saloje pradėjo savo žygį link šiaurės ašigalio. 2001 m. Elsmyro saloje gyveno 168 gyventojai. Yra 3 gyvenvietės: Alertas (šiauriausia pasaulio gyvenvietė), Eurika ir Grise Fjordas.