Miškinė plikaplaiskė
Miškinė plikaplaiskė (Neottianthe cucullata, sin. Ponerorchis cucullata) – gegužraibinių (Orchidaceae) šeimos daugiametis žolinis augalas. Arealas tęsiasi Eurazijoje nuo Lenkijos iki Japonijos ir Himalajų. Tai daugiametis, 10–30 cm aukščio augalas su sveikais kiaušiniškais arba rutuliškais šakniagumbiais. Stiebas stačias, laibas, briaunotas. Lapai du, paprastai išaugę pažeme, kiaušiniški arba kiaušiniškai lancetiški. Žiedynas – 3–9 cm ilgio kekė, kurioje žiedai dažnai visi pasisukę į vieną pusę. Apyžiedžio lapeliai lancetiški, smailūs, raudonai violetiniai arba rausvi. Lūpa triskiautė, jos pamatas baltas arba vos rausvas, dažnai išmargintas tamsiomis dėmelėmis. Augalas žydi liepos–rugpjūčio mėnesiais. Auga šviesiuose (žaliasamaniuose ir nemoraliniuose) pušynuose su lapuočių priemaiša rečiau – mišriuosuose miškuose, pamiškėse, karbonatų turinčiame dirvožemyje, pietinėje ir pietrytinėje šalies dalyje. Lietuvoje miškinė plikaplaiskė labai reta, nykstanti dėl buveinių pokyčių. Įrašyta į Lietuvos raudonąją knygą ir ypač saugomų rūšių sąrašą. Seniau būta nemažai miškinės plikaplaiskės augaviečių vidurio, rytų Lietuvoje, bet pastaruoju metu gausiau aptinkama tik Dzūkijos nacionaliniame parke, Anykščių regioniniame parke ir Ukmergės apylinkėse. Rūšis jautri buveinių pokyčiams, ūkinei veiklai miškuose.