Station to Station
„Station to Station“ – dešimtasis britų atlikėjo David Bowie studijinis albumas, kurį išleido 1976 m. sausio 23 d. kompanija „RCA Records“. Dažniausiai šis albumas yra laikomas vienu svarbiausių Bouvio darbų. Tai buvo varomasis albumas jo naujam sceniniam personažui pasireikšti – The Thin White Duke (liet. Liesasis baltasis kunigaikštis). Albumas buvo įrašytas po Nicolas Roeg’o filmo „The Man Who Fell to Earth“, kuriame Bouvis atliko pagrindinį vaidmenį. Įdomu tai, kad paties albumo viršelio nuotrauka yra paimtas kadras iš filmo. Įrašinėdamas albumą, Deividas buvo kaip niekad pasinėręs į priklausomybę nuo narkotikų, daugiausiai kokaino. Dėl to jis vėliau netgi tvirtino neprisimenąs albumo kūrimo detalių. Iš muzikinės pusės, šis albumas Bouviui buvo tolimesnis funk ir R&B muzikos žanrų vystymas, kas buvo panašiai ir ankstesniajame „Young Americans“. Čia jis panaudoja ir sintezatorius bei motorik ritmą, kurie buvo įtakoti anuometinių vokiečių elektroninės muzikos grupių, tokių kaip „Neu!“ bei „Kraftwerk“. „Station to Station“ galų gale baigiasi kulminacija, kuri duoda pradžią jo vadinamajai Berlyno trilogijai (1977–1979). Pats Deividas teigia, kad albumas jam buvo tarsi maldavimas sugrįžti į Europą. Dainų tekstai atspindėjo jo susidomėjimą Frydrichu Nyče, Alisteriu Krauliu, mitologija bei religija. Vedinas singlo „Golden Years“, albumas sugebėjo užkopti į top penketuką tiek JAV, tiek Jungtinės Karalystės pardavimuose. 2020 m. albumui buvo skirta 52–oji vieta žurnalo „Rolling Stone“ geriausių 500 visų laikų albumų sąraše.