Anastasijus IV
Anastasijus IV (Corrado di Suburra ar della Suburra, Konradas iš Suburra, mirė 1154 m. gruodžio 3 d.) – Romos katalikų Popiežius (1153-1154 m.). Anastasijus IV kilo iš Romos; tėvo vardas – Benediktas. Anastasijus IV dalyvavo dvigubuose Popiežiaus rinkimuose 1130 m., buvo vienas aršiausių antipopiežiaus Anakleto II (1130–38 m.) priešų, o Popiežiui Inocentui II pasitraukus į Prancūziją, liko jo vikaru Italijoje. Iki išrinkimo Popiežiumi buvo Sabinos kardinolas vyskupas (1127–1153 m.). Per savo trumpą pontifikatą Anastasijus IV pasižymėjo kaip taikdarys: su vokiečių imperatoriumi Frydrichu I susitarė dėl Magdeburgo arkivyskupo skyrimo ir tuo užbaigė 4 pontifikatus trukusį ginčą, o William Fitzherbert (mirė 1154 m.), žinomą kaip šventą Viljamą Jorkietį, pripažino Jorko vyskupu nepaisant galingo Cistersų ordino pasipriešinimo. Anastasijaus IV įpėdiniu tapo Albano vyskupas ir Ostijos kardinolas Nicholas Breakspear (1110–1159 m.), pasivadinęs Adrianu IV.