Netikras škotas
„Netikras škotas“, arba apeliaciją į tyrumą, – loginė argumentacijos klaida, kurios metu staiga keičiamas objekto apibrėžimas, jį išplečiant arba susiaurinant. Šį pavadinimą įvedė britų filosofas Entonis Fliu savo 1975 m. išleistoje knygoje „Mąstymas apie mąstymą“ (verčiant pažodžiui būtų „joks tikras škotas“ – no true Scotsman). „Netikro škoto“ klaida daroma tuomet, kai ginant teiginį prie kažkurio termino pridedamas žodis tikras, taip bandant pakeisti priimtą jo apibrėžimą. E. Fliu davė tokį pavyzdį: A: Joks škotas nededa cukraus į košę. B: Bet mano škotas dėdė Angus mėgsta dėti cukrų į košę. A: Galbūt, bet joks tikras škotas nededa cukraus į košę. Taip šiam kartui bandoma pakeisti visuotinai priimtą termino škotas apibrėžimą, prie jo pridedant ir savybę „nededa cukraus į košę“. Tai yra klaida, kadangi tokiu būdu būtų galima „įrodyti“ visiškai bet ką. Ne apibrėžimas turi būti taikomas prie teiginio, o teiginiai formuojami atsižvelgiant apibrėžimus.