UML metamodelis
UML metamodelis – duomenų modelis, naudojamas aprašyti projektus išreikštus UML. UML yra nuosekli kalba skirta pažymėti sistemos artefaktus. Sistemos architektai gali naudoti ja apibrėžiant, vaizduojant, konstruojant ir dokumentuojant projektus. Paprastai kalba naudojama, kad pažemėti programinių sistemų artefaktus, kaip programinės įrangos kūrimo proceso dalį. Unifikuota Modeliavimo kalba apima: Modelio elementai, kurie apima fundamentinio modeliavimo konceptus ir semantikas. Notacija, modelio elementų vizualiam vaizdavimui. Taisyklės, kurios aprašo naudojimo idiomas. Ji taip pat suteikia plėtimasį ir specializacijos mechanizmus, kad praplėsti pagrindinius komponentus. UML nesuteikia, apibrėžia ne diktuoja: Programavimo kalba. UML turi semantikos modelį, kuris gerai pažymi OO kalbų šeimą, bet pats nereikalauja specifinės kalbos naudojimą. Įrankiai. UML taip pat neapibrėžia CASE įrankių projektavimą, nei apibrėžia jų panaudojimą. Tačiau yra natūralu tikėtis, kad CASE įrankiai palaikantys UML laikosi UML semantikos. Kūrimo procesas. Standartinio proceso apibrėžimas nėra UML tikslas, UML buvo tyčia padarytas nepriklausomu procesu.