Vilniaus mūšis (1655)
Vilniaus mūšis – 1655 m. rugpjūčio 8 d. įvykęs rusų ir kazokų pajėgų antpuolis prieš Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės sostinę, vienas Rusijos ir ATR karo (1654–1667 m.) mūšių. Lietuvos pajėgas, vadovaujamas didžiojo etmono Jonušo Radvilos, sumušė Rusijos caro Aleksijaus kariuomenė. Mūšio išvadoje pirmą kartą rašytinėje istorijoje priešo pajėgoms pavyko užimti visas Vilniaus pilis. Po mūšio prasidėjo šešerius metus trukusi maskvėnų okupacija, lėmusi Vilniaus gyventojų skaičiaus sumažėjimą ir miesto nuosmukį. Pralaimėjimas Vilniaus mūšyje buvo viena iš priežasčių, kodėl Jonušas Radvila ir keli kiti Lietuvos didikai palaikė Lietuvos susijungimą su Švedija (Kėdainių unija).