Drėgnasis atogrąžų miškas
Drėgnieji atogrąžų miškai (Lotynų Amerikoje žinomi kaip selva) – gamtinis biomas, vyraujantis pusiaujo, subekvatorinėje, atogrąžų, kartais ir subtropinėje juostoje. Susidaro esant labai dideliam kritulių kiekiui ir aukštai, visus metus pastoviai temperatūrai. Pasižymi augalijos ir gyvūnijos gausa (2/3 planetos floros ir faunos įvairovės). Išplitę Centrinėje Afrikoje, Pietų Amerikoje (daugiausiai Amazonijoje) ir Centrinėje Amerikoje, Indijoje, Pietryčių Azijoje, Malajų salose, vietomis Australijoje ir Okeanijoje (daugiausia Melanezijoje ir Havajuose). Augalija labai vešli ir gaji, išsidėsčiusi ardais. Medžiai labai aukšti, o pažeme auga krūmų ir vijoklių sąžalynai. Gyvūnija gausi. Medžiuose gyvena įvairūs paukščiai ir smulkūs bei nemaži žinduoliai. Vandens telkiniuose – žuvų, roplių, varliagyvių įvairovė. Milijonai vabzdžių rūšių. Pagal bioįvairovę šie miškai išsirikiuotų taip: Neotropikų srities atogrąžų miškai (Amazonijos ir dalis Centrinės Amerikos miškų) pasižymi gausiausia gyvūnijos ir augalijos įvairove, lyginant su Afrikos ir Pietryčių Azijos atogrąžų miškais. Šie miškai sudaro apie 45 proc. bendro ploto visų augančių Žemėje atogražų miškų. Pietryčių Azijos-Australazijos (įskaitant dalį Indostano, šiaurinius ir šiaurės rytinius Australijos žemyno pakraščius, Papua salą ir dalį aplinkinių Okeanijos salų) atogrąžų miškai gyvūnijos ir augalijos gausos įvairove pralenkia Afrikos atogrąžų miškus. Jie sudaro apie 25 proc. bendro atogrąžų miškų ploto. Dažnai šie miškai yra išskiriami į atskiras Indostano-Malajų ir Australazijos atogrąžų miškų sritis. Tuo būdu Indostano-Malajų zonos miškai sudaro 16 proc., Australazijos – 9 proc. nuo bendro Žemės atogrąžų miškų ploto. Afrikos atogrąžų miškai pasižymi mažiausia gyvūnijos ir augalijos įvairove, lyginant su Amazonijos ir Pietryčių Azijos atogrąžų miškais. Šie miškai užima apie 30 proc. visų atogrąžų miškų ploto.