Rakšasai
Rakšasai (skr. रक्षस्, राक्षस = IAST: rakṣas, rākṣasa, nuo rakṣ- „saugoti(s), sergėti(s)“) – daugiausia hinduistinėje mitologijoje minimos demoniškos būtybės. Jei asurai yra dievų priešai, tai rakšasai – žmonių. Iš Vedų rakšasai daugiausia minimi Atharvavedoje. Pagal aprašymą primena Europoje žinomus inkubus: veikia tamsoje, kenkia žmonėms, trukdo aukojimams, vaizduojami šiurpiai – vienaakiai, daugiagalviai, raguoti, kartais vaizduojami kaip plėšrūs žvėrys ar paukščiai. Hinduizme rakšasai vaizduojami kaip milžinai-žmogėdros ilgomis rankomis, ugninėmis akimis, dideliais pilvais, pražiotomis koserėmis, kruvinomis iltimis. Pasak Mahabharatos, rakšasai kilo iš Pulastjos arba buvo sukurti Brahmos, kad saugotų pirminius vandenis. Plačiausiai Rakšasai žinomi iš Ramajanos – jų karalystė buvusi Lanka, o valdovas – Ravana. Juos nugalėjęs didvyris Rama. Įvairiuose mituose rakšasais už blogą elgesį tampa žmonės, gandharvai, pusdieviai. Būdingi rakšasų epitetai – yātudhāna („turinys blogį, valkatos“), niśīcara („nakties klajūnai“). Prie rakšasų dažnai priskiriamos ir kitos piktos būtybės (pvz., veliuokai pišačai). Dalis tyrinėtojų mano, kad rakšasų vaizdinys kilęs arijams mitologizavus vietinius Indijos gyventojus.