Elektrinio lauko stipris
Elektrinio lauko stipris – vektorinis fizikinis dydis, savo skaitine verte lygus jėgai F → {\displaystyle {\vec {F}}} , veikiančiai vienetinį teigiamą krūvį q {\displaystyle q} : E → = F → q {\displaystyle {\vec {E}}={\frac {\vec {F}}{q}}} . Elektrinio lauko stipris E → {\displaystyle {\vec {E}}} yra pagrindinė elektrinio lauko charakteristika. Jo kryptis, esant teigiamam taškiniam krūviui, yra nukreipta nuo krūvio, o esant neigiamam krūviui – į krūvį. Elektrostatinės sąveikos jėgoms galioja superpozicijos principas. Elektrinio lauko stiprio matavimo vienetas SI sistemoje yra N/C arba V/m. Taškinio krūvio q sukurtas elektrinio lauko stipris taške, nutolusiame atstumu r nuo to krūvio, gali būti apskaičiuotas naudojantis Kulono dėsniu: E → = 1 4 π ε 0 ⋅ q r 2 ⋅ r → r {\displaystyle {\vec {E}}={\frac {1}{4\pi \varepsilon _{0}}}\cdot {\frac {q}{r^{2}}}\cdot {\frac {\vec {r}}{r}}} , E ≡ | E → | = 1 4 π ε 0 ⋅ q r 2 {\displaystyle E\equiv |{\vec {E}}|={\frac {1}{4\pi \varepsilon _{0}}}\cdot {\frac {q}{r^{2}}}} . Elektrinio lauko stipris taip pat gali būti skaičiuojamas naudojantis tokia išraiška: E = σ J {\displaystyle \mathbf {E} =\sigma \mathbf {J} } , čia J – elektros srovės tankio vektorius ir σ - nuo medžiagos priklausantis elektrinis laidis.