Vidurinio pakilimo vidurinės eilės balsis
Vidurinio pakilimo vidurinės eilės balsis, arba šva (schwa) (hebr. ‏שְׁוָא‏‎ [ʃˈva] 'niekas') – „neutralus“ balsis, anot fonetikės Dž. Seter, „garsas, kurį galima sukurti iš esmės atpalaidavus burnos ertmės artikuliavimo aparatą ir tariant balsį“. Tarptautinėje fonetinėje perrašoje žymimas raide ə (U+0259). Šis garsas daugumoje kalbų vartojamas nekirčiuotoje (silpnojoje) padėtyje, kai kuriose kalbose – ir kirčiuotoje. Lietuvių kalbos tarmėse, redukuojančiose balsius ir trumpinančiose galūnes, šie balsiai „išblėsta“, „nusilpsta“ arba yra išmetami, o į susidariusias sunkiai tariamas samplaikas gali būti įterpiami tam tikri įvairuojančios kokybės balsiai, sąlygiškai žymimi kaip šva: pavyzdžiui, rytų aukštaičių panevėžiškių švẽpəls 'šveplas', kãkəls 'kaklas', gaĩsərs 'gaisras' (visi priebalsiai prieš ə – kieti). Portugalų kalboje nekirčiuotas [a] virsta [ə]: luta ['lutə] 'kova'. Anglų kalbos perrašoje šva raide (ə) žymimi balsiai [ɘ], [ə] ir [ɜ], pavyzdžiui, condolence [kən’dəuləns] 'užuojauta', September [sep’tembə] 'rugsėjis', nervous ['nə:vəs] 'nervinis; nervingas' ir t. t. Lyvių kalboje nekirčiuotoje padėtyje raidė õ tariama kaip šva: laskõbõd ['laskəbəd] '(jie) šauna'. Rekonstruotos indoeuropiečių prokalbės pirminis šva (schwa primum) sanskrite atspindimas kaip i, o kitose indoeuropiečių kalbose – kaip a. Kai kuriose kalbose šis garsas žymimas atskira raide. Pavyzdžiui, kazachų kalboje (ә), armėnų k. (ը), rumunų k. (ă), albanų k. (ë), bulgarų k. (ъ), čiuvašų k. (ă) ir dirbtinėje loglano kalboje (y).