Teisinė subsumcija
Subsumcija (lot. sub - po, sumere - imti, participas II sumptum) subsumpcija - teisinis metodas; veiksmas, kai viena teisiškai reikšminga sąvoka priskiriama kitai. Subsumcija svarbi taikant ir aiškinant teisę. Abstrakti teisės norma taikoma visada konkrečiam atvejui. Norint teisiškai priskirti (kvalifikuoti) įvykį, veiką, reiškinį, būtina nustatyti atitinkamą kvalifikuojamo dalyko ir normos santykį. Subsumuojamos teisės normų struktūra - "jei - tada". "Jei" dalyje nusakoma normos hipotezė, "tada" dalyje - elgesio taisyklė, sankcija. Normos sudėties požymiai apima įvairius elementus, todėl atitinkamam subsumavimui yra reikalinga požymių visuma, nes tik tuomet gali būti taikoma norma. Teisinė pasekmė kyla tik esant arba įvykdžius visas normos veikimo sąlygas. Jei, pvz., normoje minimi nužudymo kaip veikos požymiai, tada sankcija kyla tik tuomet, jei yra išpildomi visi nužudymo kaip nusikaltimo sudėties požymiai. Subsumcijai būtinas sąvokos apibrėžimas, naudotinas kaip abstraktesnė sąvoka. Teisinis apibrėžimas - teisinio teksto aiškinimo rezultatas.