Baha'u'llah
Baha’u'llah (tikrasis vardas Mirza Huseinas-Ali, pers. میرزا حسینعلی نوری, vėliau pasivadinęs Bahá’u'lláh, arabiškai: بهاء الله‎ „Dievo Šlovė“, gimė 1817 m. lapkričio 12 d. Teherane, Irane – mirė 1892 m. gegužės 29 d. Akoje, Izraelyje) – Bahajų tikėjimo pranašas ir įkūrėjas. Jo atėjimas esąs Pažadėtojo sugrįžimo, apie kurį buvo kalbama visose pagrindinėse pasaulio religijose, išsipildymas. Baha‘u‘llah mokė, kad žmonijos rasė yra viena ir atėjo laikas jai susivienyti į vieną bendrą visuomenę. Dėl savo mokymų jis buvo persekiojamas ir tremiamas Persijos ir Osmanų valdžios, o vėliau 24 metams buvo įkalintas Akros mieste, Palestinoje, kur jis ir mirė. Per savo gyvenimą jis parašė apie 100 tomų raštų, tarp žinomiausių: „Kitab-i-Aqdas“ ir „Kitab-i-Iqan“. Báb, Bahá’u'lláh (tarti Bahà-Ulà) ir `Abdu'l-Bahá vardų rašyba siūloma naudojant diakritinius ženklus (apostrofas). Tokiais atvejais, kai tokių ženklų naudojimas neįmanomas, dažnai naudojama rašyba yra: Bab, Bahaullah, Baha'u'llah ir Abdu’l-Baha.