Kabvės kaukolė
Kabvės kaukolė – priešistorinio žmogaus kaukolė, aptikta 1921 m. Kabvėje (dab. Zambija). Paprastai ši kaukolė priskiriama Homo heidelbergensis rūšiai, jos amžius siekia 324 000–274 000 metų. Iki XX a. 8-ojo dešimtmečio pradžios manyta, kad kaukolės amžius gerokai mažesnis – 30 000–40 000 metų. Be kaukolės (išlikusi beveik visa), aptiktas žandikaulio fragmentas, kryžkaulis, taip pat dalis dubens ir galūnių kaulų. Kaukolę 1921 m. aptiko šveicaras Tom Zwiglaar, Kabvės kalkakmenio urvuose ieškodamas metalų rūdų klodų. Arthur Smith Woodward, kuriam buvo nusiųsta ši kaukolė, priskyrė ją naujai Homo rhodesiensis rūšiai (dabar dažniausiai priskiriama Homo heidelbergensis). Iki tol pirmykščių žmonių fosilijų Afrikoje nebuvo rasta. Viena vertus, kai kurie Kabvės kaukolės bruožai primena Homo erectus: jai būdingas žemas smegeninės profilis, ryškus antakinis lankas, kaukolės užpakalinėje dalyje esama iškyšulio. Kita vertus, kai kurie bruožai labiau primena šiuolaikinius žmones: veidas plokštesnis ir ne toks prognatiškas, būdingos didesnės smegenys (dydis siekia 1280 cm³ ir nedaug atsilieka nuo šiuolaikinių žmonių smegenų dydžio). Kabvės kaukolė išsiskiria tuo, kad 10 viršutinių dantų pažeisti ėduonies (viena seniausių tokių kaukolių). Kaukolė saugoma Londono gamtos istorijos muziejuje.