Ostrogo pilis
Ostrogo pilis (ukr. Остро́зький замок) – viduramžiais statyta gynybinė pilis dabartiniame Ostroho mieste (Rivnės sritis, Ukraina). Mūrinė pilis, tapusi kunigaikščių Ostrogiškių giminės lizdu, istoriniuose šaltiniuose pirmą kartą paminėta 1386 m. Tuo metu tai buvo svarbus gynybinis įtvirtinimas, galintis atlaikyti ilgalaikę apsiaustį: turintis galingais kontroforsais paremtas storas sienas, nedideles šaudymo angas jose. Pilį supo vandens griovys. Iškilusi Kijevo Rusios laikų medinės pilaitės, kurią 1241 m. sugriovė totoriai, vietoje. Vilijos upės slėnyje ant 20 m aukščio piliakalnio kunigaikštis Daniilas Ostrogiškis pastatė donžoną, dar vadinamą Mūro bokštu. Vėliau, iki pat XIX a., jis buvo perstatomas ir šiandieną tai trijų aukštų akmens ir plytų mūro pastatas, tarnaujantis kaip įvažos vartai. Kitame trikampės 0,7 ha ploto piliavietės gale dunkso Apvalusis bokštas, pastatytas gerokai vėliau – XVI a. Jo viršutinę dalį renesanso stiliumi įrengė Konstantinas Vosylius Ostrogiškis. Į pilį galima patekti per Mūro bokštą ir per Vartų bokštą. Pastarasis nuo 1905 m. tarnauja kaip varpinė Kristaus Apsireiškimo cerkvei, esančiai pilies kieme. Ostragiškiai buvo stačiatikiai ir pravoslavų šventovę savo rezidencijoje pastatė dar XV–XVI a. Ostrogo mieste išliko ir kiti viduramžių gynybiniai įrengimai: Lucko bokštas ir Totorių bokštas. Abu statyti XV–XVI a. iš vietinio smiltainio. Prie Lucko bokšto buvo spaustuvė, kurioje Ostrogiškių globojamas žinomas spaustuvininkas Ivanas Fiodorovas išspausdino Abėcėlę (1578 m.) ir Ostrogo Bibliją (1581 m.). Dabar bokšte įrengtas knygos muziejus. Muziejus veikia ir pačioje Ostrogo pilyje, čia nuo 1913 m. saugomi ir lankytojams rodomi kraštotyrininkų surinkti eksponatai.