Negras (Amazonės intakas)
Negras (port. Rio Negro, isp. Río Negro – 'juodoji upė') – kairysis Amazonės intakas, taip pat priklausantis ir Orinoko baseinui, su kuriuo jungiasi Kasikjarės kanalu (Kasikjarės upės bifurkacija). Rio Negro pradžia laikoma Gvainijos upė (Río Guainia) Kolumbijoje, ištekanti Andų pašlaitėse. Į Amazonę įteka ties Manauso miestu. Ilgis 1550 km, su Gvainija 2250 km. Vidurupis ir žemupys teka plačiu (iki 50 km) slėniu per Amazonės žemumą. Rio Negras teka lyguma, jo vagoje daug salų, seklumų, atšakų, raizgių kanalų bei ežerų, todėl potvynių metu upė išsilieja iki 30 km pločio. Vietomis salų grupės tokios gausios, kad sunku orientuotis, kokia yra pagrindinė upės vagos kryptis. Šiuo požiūriu skiriasi Rio Negro ruožas prieš Vaupeso (Vaupés) intaką, kuriame upės teka sparčiai, o vaga kupina slenksčių. Vandens lygis labai svyruoja (didžiausia amplitudė apie 8 m). Vandeningiausias kovą–rugpjūtį. Didžiausi intakai: Kasikjarė, Isana, Vaupesas, Kujunis, Arasa, Brankas, Žauaperis, Uninis, Žau. Pavadinimas Rio Negras („Juodoji upė“) suteiktas dėl tamsaus, arbatos rudumo vandens. Šią spalvą suteikia tamsūs nešmenys. Palydovinėse nuotraukose puikiai matoma, kaip tamsus Negro vanduo dar ilgai (apie 40 km) nesusimaišo su šviesesniu Amazonės vandeniu. Vandens rūgštingumas – 4,7–5,4 pH. Upei tokį pavadinimą 1541 m. suteikė Fransiskas de Oreljana. Upė tinka navigacijai apie 700 km nuo jos santakos su Amazone (laivams, kurių grimzlė neviršija 4 pėdų), bet navigaciją apsunkina seklumos ir kitokios kliūtys. Prie Negro kairiojo kranto prieina nacionaliniai parkai – La Neblinos aukštumų, Rio Branko, Anaviljanaso ir Žau. Negro baseinas pasižymi didele bioįvairove (spėjama, kad čia gyvena 800–900 žuvų rūšių, iš kurių ~100 endeminės). Pagrindinės gyvenvietės prie upės: Maroa, San Karlos de Rio Negras (Venesuela), San Gabriel da Kašoeira, Novo Airanas, Manausas (Brazilija). 2011 m. per Negro žemupį ties Manausu pastatytas 3,6 km ilgio Žurnalisto Felipės Dau (Phelippe Daou) tiltas.