Juodųjų žirgų tango
Juodųjų žirgų tango, dar žinoma kaip meksikietiškoji gynyba arba Kevico-Trajkovičiaus gynyba – šachmatų debiutas , kurio ėjimai: 1. d4 Žf6 2. c4 Žc6 Meksikos didmeistris Karlosas Torė jį populiarino 1920-aisiais. Pirmoji žinoma partija buvo Zemišas-Torė 1925-aisiais. Vėliau ją žaidė amerikiečių meistras Aleksandras Kevicas, o dar vėliau – jugoslavas Michailas Trajkovičius ir TSRS didmeistris Anatolijus Lutikovas. Dar vėliau tarptautinis meistras Georgijus Orlovas išleido knygas apie šį debiutą 1992-aisiais 1998-aisiais. Orlovas pirmojoje knygoje pavadino šį debiutą „juodųjų žirgų tango“, apibūdinant pirmuosius du juodųjų ėjimus ir vėliau paprastai vykstančius žirgo išvijimus. Nuo 1992-ųjų keletas didmeistrių kartais panaudodavo šį debiutą, pvz., Viorelis Bologanas, Džoelas Bendžaminas, Laris Kristiansenas ir Aleksas Jermolinskis, tačiau jis vis tiek laikomas retu, nes užblokuoja c pėstininką, pastato žirgą į nepatogią padėtį ir atsiliekia nuo baltųjų kovoje dėl centro.