Kanadai
Kanadai, t. p. kanarai, kanadigai (kan. ಕನ್ನಡಿಗ  = kannaḍiga) – dravidų tauta, gyvenanti pietų Indijoje, daugiausia Karnatakos valstijoje, taip pat pakraštiniuose aplinkinių valstijų (Maharaštros, Tamilnado, Telanganos) rajonuose. Populiacija – apie 44 mln. žmonių. Vartoja dravidų šeimai priklausančią kanadų kalbą. Dauguma tikinčiųjų – hinduistai (paplitęs šaivizmas, ypač lingajata srovė), yra musulmonų sunitų, džainų. Kanadai – Indijos autochtonų dravidų tauta. Senovėje pakrančių regionai vertėsi prekyba su romėnais. IV a. Karnataką užėmė Maurijai, tuo metu čia klestėjo džainizmas. Vėliau Pietų Indijoje gyvavo keletas galingų kanadų dinastijų – Kadambų, Čalukjų, Hoisalos, o XV–XVI a. kanadai sukūrė Vidžajanagaro imperiją. Vėliau kurį laiką buvo valdomi musulmonų sultonatų, britų. 1956 m. Indijoje kanadams sudaryta Karnatakos valstija. Dauguma kanadų dirba žemės ūkyje, pramonėje, paslaugų sferoje, statybose, kai kurie turi savo verslą. Gausi kanadų inteligentija. Išplėtoti dailieji amatai (raštuoti audiniai, siuviniai, medžio inkrustacija, brangaus medžio skulptūrėlės). Kaimuose statomi vienos-dviejų patalpų namai iš nedegtų arba apdegintų plytų, aukštais keturšlaičiais stogais iš čerpių. Žemakasčiai, miškų kanadai gyvena karkasiniuose-pintuose namuose, dengtuose palmių lapais arba šiaudais. Maistui gausiai naudoja rausvųjų pirštūnių (ragī) kruopas, ryžius, ankštines kultūras, agurkus, vaisius. Išliko kastų apraiškų. Santuoka patrilokalinė. Kanadai garsėja išskirtinėmis architektūrinėmis tradicijomis (Karnatakoje gausu paveldinių hinduistinių, budistinių, džainų šventyklų). Turtinga klasikinės muzikos tradicija (visa Pietų Indijos muzikinė tradicija vadinama Karnatakos muzikos sąvoka). Tradiciniai ritualizuoti šokiai – dolu kunitha, kamsalė. Kanadų literatūrinė tradicija siekia IX a. Kanadų vaikai tradiciniais rūbais Kudalasangama – lingajatos centras Karnatakoje Ryžių augintojas Hampio apylinkėse Alokazijų pardavėjos šiaurės Karnatakoje Kanadų muzikė Gangubai Hangal