Babas
Báb (tikrasis vardas Siyyid `Alí Muhammad Shírází 1819 m. spalio 20 d. – 1850 m. liepos 9 d.) buvo babizmo pradininkas ir vienas iš trijų pagrindinių Bahajų tikėjimo asmenybių. Jis buvo Širazo (Persija) miesto pirklys, kuris 1844 m. gegužės 23 d., būdamas dvidešimt ketverių metų, pasiskelbė esąs pažadėtasis Qaimas (Al-Qāʾim arba Mahdi pagal sunitų ir šiitų islamo tradicijas yra išpranašautasis islamo ir viso pasaulio išganytojas, išvaduosiąs pasaulį iš klaidos, neteisingumo ir tironijos). Po šios deklaracijos jis pasirinko Babo vardą (Báb arabiškai باب‎ reiškia „vartai“). Jis parašė šimtus laiškų ir knygų, kuriuose išdėstė savo mokymais pagrįstus naujus religinius įstatymus. Prie Babo judėjimo netrukus prisijungė dešimtys tūkstančių tikinčiųjų. Jam nuožmiai priešinosi Irano šiitų dvasinikija, judėjimas buvo negailestingai malšinamas Irano vyriausybės. Todėl tūkstančiai Babo pasekėjų, vadinamų babiais, buvo persekiojami ir žudomi. 1850 m. Tabrizo miesto aikštėje Babas buvo sušaudytas būrio kareivių. Tuomet jam buvo trisdešimt metų. Babas buvo Bahajų tikėjimo pirmtakas, kurio misija buvo paruošti žmones naujo Dievo Pranašo atėjimui. Babo tikėjimo tikslas buvo išpildytas, kai 1863 m. Baha’u'llah, kuris buvo vienas iš Babo pasekėjų, viešai paskelbė esąs Babo išpranašautas Dievo Pasiuntinys. Baha'u'llah įkūrė Bahajų tikėjimą, kuris dabar yra paplitęs visame pasaulyje, o jo pasekėjai vadinami bahajais.