Pirokolodijus
Pirokolodijus (rus. пироколлодий; angl. pyrocollodion) – D. Mendelejevo 1892 m. išrasta nitroceliuliozės forma, turinti 12,6 % azoto. Netirpus etanolyje, tirpsta etanolio ir dietilo eterio mišinyje. Degdamas uždaroje erdvėje nepalieka kietų likučių ar nuosėdų, nesudaro dūmų.