Kyštymai
Kyštymai (rus. кыштымы, iš chak. кистим) – vasaliniai gyventojai viduramžiais Pietų Sibire. Taip Jenisiejaus kirgizai vadino nuo jų priklausomas taigos tauteles duoklininkes. XVII a. šį terminą perėmė rusai ir taip Rusijos valdžia Pietų Sibire vadino savus duoklininkus. Terminas kyštymas (užrašytas kaip kïšïštïm) pirmą kartą paminėtas įraše, užrašytame senuoju tiurkų raštu, ant Kemčik-Kaja Baži uolos (Кемчик-Кая Бажи) dešiniajame Chemčiko upės krante. Įrašas priskiriamas VII a. G. Miuleris rašė, kad „kyštymais totoriškai vadina tautas, kurios privalo būti paklusnios kitoms tautoms ir joms mokėti duoklę“.. N. Kozminas žodį кыштым kildina iš chak. кистэргэ'' 'engti, spausti'. Šio požiūrio laikosi ir A. Okladnikovas bei L. Kyzlasovas. O L. Potapovas terminą киштым kildina iš tiurk. киш 'sabalas'. T.y., киштым pradžioje reiškė 'žmogus, turintis sabalo kailių', o vėliau – 'duoklininkas, mokantis duoklę kailiais' ir tiesiog 'priklausomas žmogus'..