Masė
Masė – fizikinis dydis, apibūdinantis kūno inertiškumą arba gravitacinę sąveiką. SI sistemoje masės matavimo vienetas yra kilogramas (kg). Buitinėje kalboje bei kai kurioje technologinėje literatūroje dėl istorinių aplinkybių žodžiai „masė” ir „svoris” vartojami kaip sinonimai. Egzistuoja trys masės apibrėžimai: Inercinė masė – kūno inertiškumo matas. Dydį apibrėžė Izaokas Niutonas ir panaudojo savo antrajame dėsnyje. Aktyvioji gravitacinė masė – kūno kuriamo gravitacino lauko stiprumo matas. Kuo stipresnis kuriamas laukas, tuo didesnė aktyvioji gravitacinė masė. Pasyvioji gravitacinė masė – matas jėgos, kurios yra veikiamas kūnas esantis kažkokio stiprumo gravitaciniame lauke. Kuo didesnė kūno pasyvioji gravitacinė masė, tuo stipresnė jėga veiks kūną, pvz., žemės gravitaciniame lauke. Pastarosios dvi masės yra lygios, tai nėra labai stebinantis faktas – abi masės dažniausiai vadinamos bendrai – gravitacinėmis masėmis. Daug įdomesnis buvo Niutono pastebėjimas, kad gravitacinė ir inercinė masės yra proporcingos. Visas mases suvienija Niutono visuotinės traukos dėsnis, kuris užrašomas: F = G m 1 m 2 R 2 {\displaystyle F=G{\frac {m_{1}m_{2}}{R^{2}}}} Čia F {\displaystyle F}  – jėga, kilusi dėl gravitacijos, G {\displaystyle G}  – gravitacinė konstanta, m 1 , m 2 {\displaystyle m_{1},m_{2}}  – dviejų kūnų inercinės masės, R {\displaystyle R}  – atstumas tarp kūnų. Kadangi jėgos ir inercinės masės vienetai buvo parinkti tokie, kad antrajame Niutono dėsnyje nereikėtų proporcingumo koeficiento, tai šioje lygtyje jo prireikė, kad abi mases galėtume matuoti tais pačiais vienetais. Niutonas negalėjo paaiškinti, kodėl šios masės yra proporcingos. Už poros šimtų metų pasirodžiusi Einšteino bendroji reliatyvumo teorija pasiūlė kiek kitokį požiūrį į gravitaciją ir tuo pačiu šios problemos sprendimą. Pasak šios teorijos, gravitacija nėra jėga, tai tik judėjimas dėl erdvėlaikio iškreivinimų, aprašomas pirmuoju Niutono dėsniu. Taigi gravitacinė ir inercinė masės yra tas pats matas.