Senovės dienos
Senovės dienos – tarpukario Lietuvoje, Dzūkijoje, vykusios masinės liaudies meno šventės, pasižymėjusios etnografiškumu, liaudies sukurtų materialinės ir dvasinės kultūros turtų demonstracija. Senovės dienos 1935–1938 m. surengtos Merkinėje, Dauguose, Prienuose, Seirijuose, Alytuje. Jose stengtasi visapusiškai atskleisti savo regiono liaudies kultūrą: rengtos liaudies meno, apyvokos daiktų parodos, kviesti liaudies dainininkai ir muzikantai, daugumoje vietų vaidintos vestuvės. Senovės dienose dalyvavo aukščiausi valstybės asmenys, tarp jų ir prezidentas Antanas Smetona. Buvo sakoma, kad Senovės diena lituanistams, menininkams, teatralams, muzikams, tautosakininkams ir kitiems lietuvių senovės tyrėjams buvo studijų objektas, o visuomenei nemaža pramoga, šventė, iškilmės. Senovės dienos atspindėjo dzūkų gyvenimą, namų apyvartos daiktus, tautodailę, meną, audinius, archeologines liekanas ir t. t., nes paskutinieji keleri metai jau darė žymų perversmą ir dzūkų gyvenime: išsiskirstymas į viensėdžius, geresnių įrankių įsigijimas, kultūringesnis pastatų įrengimas, naujų papročių atsiradimas. Senovės dienų metu miesteliuose rengtos gausios surinktų tradicinių namų apyvokos daiktų, įvairių senienų parodos. Seirijuose jų parodyta apie 4000, Dauguose – 10 000, Merkinėje – 2300 (iš jų 1500 rūbų ir audinių, 800 žemės ūkyje vartojamų ir namų apyvokos daiktų). Muziejininkystės Lietuvoje pradininkas Paulius Galaunė ragino valdžią pasirūpinti, kad visi šie eksponatai šventėms pasibaigus ne iškeliautų su jų savininkais namo, bet atsidurtų muziejuose. Senovės dienose skambėjusios Dzūkijos dainos ir muzika išliko 1935–1941 m. fonografo įrašuose.