Konduktorius (laivynas)
Konduktorius (rus. кондуктор, iš pranc. conducteur 'vadovaujantis veiklai, lydintysis', iš lot. conductor) – Rusijos imperijos karinio jūrų laivyno karinis laipsnis, kurį suteikdavo puskarininkiams specialistams, ištarnavusiems tam tikrą laiko tarpsnį ir išlaikiusiems nustatytą egzaminą. Kaip išimtis šis laipsniais kartais būdavo suteikiamas žemutinių laipsnių jūrininkams, neturėjusiems puskarininkių laipsnių. Iki XIX a. vidurio konduktoriaus laipsnis būdavo suteikiamas tik puskarininkiams iš laivyno šturmanų, laivų inžinierių ir jūrų statybų inžinierių korpusų. XIX a. antroje pusėje šį laipsnį ėmė suteikti ir laivų bei kranto tarnybų puskarininkiams, turėjusiems pagrindines laivyno specialybes – minininkams, mašinistams, vairininkams, signalininkams, tolimatininkams, artileristams, kūrikams, triumų jūrininkams ir t. t. Konduktoriai buvo artimiausi karininkų padėjėjai, jiems būdavo pavesta mokyti žemutinių laipsnių jūrininkus specialybės dalykų. Laivo konduktoriams vadovaudavo vyresnysis bocmanas. Konduktoriai laivyne turėjo privilegijų – turėjo atskirą kajutkompaniją, gaudavo didesnę algą (pvz., buvo skiriamos pašalpos vaikų auklėjimui), gaudavo nemokamą gydymą ir mokamas atostogas ir t. t. Už nuopelnus konduktoriai galėdavo gauti aukštesnius laipsnius ir tapti karininkais. Pagal Rusijos imperijos ginkluotosiose pajėgose galiojusias taisykles į konduktorius kreipdavosi Господин кондуктор ('ponas konduktoriau').