Laisvamanybė
Laisvamanybė – filosofija, teigianti, kad mąstymą, socialines ir politines nuostatas bei mokslinį pažinimą reikia atsieti nuo dogmų, tradicijų ir religinių autoritetų. Susijusi su ateizmu ir sekuliarizmu. Visuomenėje keičia socialines politines pažiūras, galiausiai ir kultūrines normas. Laisvamanybės bruožų yra antikos filosofijoje. Viduramžiais laisvamanybė reiškėsi dvejopos tiesos forma. Laisvamanybės forma – deizmas – paplito Šviečiamajame amžiuje tarp prancūzų enciklopedininkų ir anglų filosofų. Gamtotyros, pozityvizmo ir materializmo vyravimas lėmė laisvamanybės suklestėjimą – ji tapo organizuotu tarptautiniu judėjimu. 1880 m. Briuselyje įsteigta Pasaulinė laisvamanių sąjunga. 1952 m. Amsterdame įkurta Tarptautinė humanistinė ir etinė sąjunga, vienijanti apie 20 laisvamanių organizacijų.