Dvylikos lentelių įstatymai
Dvylikos lentelių įstatymai (lot. Leges duodecim tabularum) – 451–450 m. pr. m. e. sudarytas senovės Romos įstatymų rinkinys, apimantis romėnų paprotinės teisės normas. Įstatymai buvo surašyti ant dvylikos lentelių. Šie įstatymai turėjo didelę reikšmę tolesniam romėnų teisės vystymuisi. Dvylikos lentelių įstatymus sudarė decemvirai. Iš pradžių rinkinį sudarė dešimt lentelių, o kitais metais buvo pridėtos dar dvi. 450 m. pr. m. e. Dvylikos lentelių įstatymai buvo viešai išstatyti Romos forume (veikiausiai lentelės buvo bronzinės). Teigiama, jog Cicerono laikais šių įstatymų tekstą berniukai mokyklose vis dar mokydavosi mintinai. Sudaryti šį įstatymų rinkinį paskatino nuolatiniai plebėjų skundai apie patricijų priespaudą. Dvylikos lentelių įstatymų tikslas buvo apibrėžti teises, nustatyti bausmes, jie sudarė sąlygas plebėjams apsisaugoti nuo patricijų piktnaudžiavimo valdžia. Šio įstatymų rinkinio tekstas nėra išlikęs, tačiau didžiuma jo atkurta, remiantis komentarais bei citatomis įvairių senovės Romos rašytojų bei teisininkų kūriniuose. Dvylikos lentelių įstatymai suteikia žinių apie to laikotarpio civilinę, baudžiamąją teisę, teismo procesą. Be to, šis įstatymų rinkinys liudija apie gimininės santvarkos irimą, vergovės formavimąsi. Jame įtvirtinama privati nuosavybė, didelė pater familias (namų šeimininko) valdžia. Nors formaliai Dvylikos lentelių įstatymai niekad nenustojo galioti, vėliau buvo priimti įstatymai, įtvirtinę kitokį teisinį reglamentavimą.