3-oji tankų armija (vermachtas)
3-oji tankų armija (vok. 3.Panzerarmee) – Vokietijos tankų armija, dalyvavusi Antrajame pasauliniame kare, 1942 m. sausio 1 d. suformuota iš 3-iosios tankų grupės. 3-ioji tankų grupė buvo Centro armijų grupės dalis ir 1941 m. pabaigoje bei 1942 m. pradžioje (jau 3-ioji tankų armija) kovėsi Maskvos mūšyje. Tarybinio kontrapuolimo metu 3-ioji tankų armija išsiveržė iš apsupties. Po to kovėsi prie Tekino, Dunos, Vitebsko. Vėliau traukėsi pro Lietuvą ir Kuršą, 1944 m. pabaigoje kovėsi Klaipėdos mūšyje. 1945 m. vasario mėn. 3-ioji tankų armija įėjo į naują Vislos armijų grupę. 1945 m. kovo 10 d. armijos vadu tapo generolas Hasas-Ekardas fon Mantoifelis, kurį paskyrė ginti Oderio upės krantus šiauriau Zelovo aukštumų ir nepraleisti tarybinės kariuomenės į Vakarų Pomeraniją ir Berlyną. 3-ioji tankų armija Berlyno mūšyje susidūrė su triuškinančiu 2-ojo Baltarusijos fronto (vadas Tarybų Sąjungos maršalas K. Rokosovskis) puolimu. Balandžio 25 d. 2-asis Baltarusijos frontas piečiau Štetino pralaužė 3-iosios vokiečių tankų armijos gynybos liniją. Mantoifelio armija buvo priversta trauktis į Meklenburgą, kur 1945 m. gegužės 3 d. pasidavė sąjungininkams ir išvengė pasidavimo Raudonajai Armijai.