Lillian Gish
Liliana Diana Giš (Lillian Diana Gish, 1893 m. spalio 14 d. – 1993 m. vasario 27 d.) – JAV aktorė, režisierė ir scenarijaus autorė. Jos kaip kino aktorės karjera truko 75 metus, t. y., nuo nebyliojo kino 1912 metais iki trumpametražio filmo 1987 metais, o klajojančiame teatre vaidino jau nuo ketverių. Giš buvo vadinama „Pirmąja Amerikos kino dama“, jai priskiriamos kai kurios esminės pasirodymo filme technikos. 1999 metais Amerikos filmų institutas Giš įvertino kaip 17-ąją geriausią kino žvaigždę moterį klasikiniame Holivudo kine. Giš buvo itin populiari kino žvaigždė laikotarpiu tarp 1912 metų ir trečiojo dešimtmečio. Daugiausiai vaidino režisieriaus D. V. Grifito režisuotuose filmuose. Vienas jų – tarp nebyliojo kino filmų daugiausiai pelno uždirbęs 1915 metais Grifito režisuotas „Tautos gimimas“, kuriame atliko pagrindinį vaidmenį. Kiti žymesni filmai iš nebyliojo kino laikų, kuriuose suvaidino: „Nepakantumas“ (1916 m.), „Nulaužti žiedai“ (1919 m.), „Kelias į rytus“ (1920 m.), „Audros našlaičiai“ (1921 m.), „Bohema“ (1926 m.) ir „Vėjas“ (1928 m.) Atsiradus garsiniam kinui, daugiausia vaidino teatre. 1972 m. už indėlį į teatrą įrašyta į Amerikos teatro šlovės salę. Vėlyvuoju kūrybos laikotarpiu svarbesnius kino vaidmenis sukūrė filmuose 1946 m. vesterne „Dvikova saulėje“, 1955 m. trileryje „Medžiotojo naktis“, 1978 m. filme „Vestuvės“, 1987 m. filme „Rugpjūčio banginiai“. Tarp šeštojo ir devintojo dešimtmečių dirbo televizijoje. Vėlesnius gyvenimo metus skyrė nebyliojo kino paveldo deramam saugojimui, skaitė kino istorijos paskaitas. 1971 m. apdovanota Garbės Oskaru, o 1982 m. – Kenedžio centro apdovanojimu.