Niufaundlando konvojaus pajėgos
Niufaundlando konvojaus pajėgos (angl. Newfoundland Escort Force; NEF) - Sąjungininkų karinių laivynų eskortinių laivų junginys Antrojo pasaulinio karo metais. 1941 m. suformuotas pajėgas sudarė D. Britanijos, Kanados ir JAV kariniai laivai. Junginiui vadovavo komodoras Leonardas Marėjus (Leonard W. Murray) iš Karališkojo Kanados karinio laivyno. 1941 m. birželio mėnesį D. Britanija nutarė lydėti Atlanto konvojus visame maršrute nuo Amerikos iki D. Britanijos. Todėl 1941 m. gegužės 23 d. D. Britanijos Jūrų ministerija kreipėsi į Karališkąjį Kanados karinį laivyną, kad šis imtųsi ginti konvojus vakarinėje Atlanto dalyje ir įkurtų tam sukurtoms palydų pajėgoms bazę Sent Džonse (Niufaundlandas). 1941 m. birželio 13 d. komodoras Leonardas Marėjus tapo Niufaundlando konvojaus pajėgų vadu. Pajėgos buvo pavaldžios D. Britanijos Vakarinių prieigų vyriausiajam vadui (angl. Commander in Chief, Western Approaches), kurio štabas buvo Liverpulyje. Niufaundlando konvojaus pajėgas sudarė: Kanados laivai: 6 eskadriniai minininkai 17 korvečių Jungtinės Karalystės laivai: 7 eskadriniai minininkai 3 eskortiniai šliupai 5 korvetės Pajėgų laivai lydėdavo konvojus iš Kanados uostų į Niufaundlandą ir po to į susitikimo tašką piečiau Islandijos, kur konvojus imdavo lydėti britų palydos grupės. 1942 m. vasario mėn. Niufaundlando konvojaus pajėgos buvo perorganizuotos į Vidurio Atlanto palydų pajėgas.