Himiko
Himiko (jap. 卑弥呼, kartais tariama kaip Pimiko), taip pat žinoma kaip Jamatohimė no Mikoto – legendinė Jamataikoku karalystės (egzistavusios 170–248 m., dabartinė Japonija) moteris valdovė. Vaizdas:Statue-of-Queen-Himiko-at-Kanzaki-Station.png Apie šią legendinę asmenybę tėra išlikę vos keletas rašytinių šaltinių, tad nedaug kas žinoma apie karalienę Himiko (svarbu paminėti, kad tuometinė Japonija neturėjo savo rašto sistemos, todėl apie šia valdovę žinome tik iš kaimyninių valstybių, t. y. Kinijos ir Korėjos duomenų ir pastebėjimų). Visgi yra keli svarūs šaltiniai, aprašantys jos egzistavimą. Vienas tokių šaltinių – „Trijų Vei karalysčių kronikos“ (angl. The Three Kingdoms Wei Chronicles]; kin. 三國志, Wei Zhi), parašytas Čen Šo (kin. 陈寿, Chen Shou – aukšto rango tarnautojas, gyvenęs Trijų karalysčių periodu, 233–297 m.), Kinijoje. Tekstai parašyti remiantis tuometinės Kinijos delegacijų į Japonijos šiaurinę Kiūšiū salos dalį 239 m. ir 248 m. atpasakojimais. Anot šių delegacijų, Himiko apibūdinama kaip karalienė – šamanė, valdžiusi itin politiškai susiskaldžiusią valstybę, kurioje gyveno daugiau nei 100 skirtingų genčių, su virš 100 atskirų bendruomenių. Pati karalienė valdė žmones juos apkerėdama savo burtais kaip šamanė. „Trijų Vei karalysčių kronikose“ taip pat rašoma apie tam tikrus ryšius tarp tuometinių Kinijos ir Japonijos valstybių, kai Kinija pripažino japonų gentis, išsiųstas ten karalienės įsakymu. Himiko karalystės Jamataikoku vieta yra viena pagrindinių temų, keliančių diskusijas jau nuo Edo laikotarpio (jap. 江戸時代; 1603–1868 m.). Istoriniai faktai teigia, jog Jamataikoku galėjo būti arba pietiniame Jamato regione, arba šiaurinėje Kiūšiū salos dalyje.