Maršalas (rūmininkas)
Maršalas (pranc. maréchal; iš sen.vok.aukštaičių marah 'arklys' + schalh 'tarnas') – vienas aukščiausių rūmininkų titulų. Pradžioje maršalai buvo arklininkai, vėliau – arklidžių viršininkai, o dar vėliau tapo aukštos padėties rūmininkais. Šventosios Romos imperatoriaus Otono I laikais maršalu buvo tik imperatoriui artimi žmonės. Analogiškos rūmininkų pareigos vėliau kitose šalyse buvo štalmeisteris ir konetablis. Imperijos seimų metu maršalas prižiūrėjo tvarką ir ceremonialo atlikimą. Maršalų veikla su arklininkų darbu neturėjo beveik nieko bendro. Vienintelis arklininko darbo rudimentas liko ceremonija imperatoriaus karūnavimo metu – sidabriniu saiku iš didelės avižų krūvos pasemdavo avižų ir nunešdavo jas į arklidę imperatoriaus arkliui. Feodaliniais laikais daugelyje dvarų vienas arba keli didikai buvo vadinami maršalais (angl. marshal) ar dvaro maršalais (angl. court marshal) arba didysis maršalas (angl. grand marshal). Jų funkcijos kito, jie dažnai skelbdavo svečius, atvykusius į audienciją, puotą, pietus ir pan. Šios garbingos pareigos neretai tapdavo paveldimomis. Pvz., Anglijoje erlas maršalas (Earl Marshal) ar Škotijoje erlas marišalas (Earl Marischal).