Studentas
Studentas (lot. studens – uoliai dirbantis) – žmogus, kuris mokosi aukštojoje mokykloje (kai kuriose šalyse – ir vidurinėse mokyklose, koledže). Terminą pradėta vartoti Senovės Romoje. Tada taip buvo vadinami visi mokslo siekiantys, kurį nors mokslą studijuojantys žmonės. XII a. atsiradus universitetams, taip buvo vadinami ir jų lankytojai, ir dėstytojai. Įvedus universitetų dėstytojų mokslo vardus (magistro, profesoriaus, daktaro, docento) pradėta vadinti tik universitetų lankytojus. Studentai sudaro inteligentijos dalį, savitą socialinę, demografinę grupę. Jai būdinga bendra veiklos sritis (mokymasis, žinių ir įgūdžių įgijimas, rengimasis tapti aukštos kvalifikacijos specialistais), telkimasis kurioje nors miesto dalyje (pvz., studentų miesteliuose), jaunas amžius (dauguma pradeda studijuoti gavę brandos atestatą), laikinas darbas ir pramogos (kol studijuojama bendra programa, dažnai kartu leidžiamas ir laisvalaikis, pramogaujama). Pagal pakopą gali būti studentas bakalaurantas (bakalauro studijos), magistrantas (magistro studijos), doktorantas (doktorantūra). Studentas, rengiantis baigiamąjį (diplominį) darbą – diplomantas. Jaunasis mokslininkas – postdoktorantas (podaktarinės studijos), habilitantas („habilitantūra“). Vadinamasis „fuksas“ (šnekamojoje kalboje) yra pirmakursis studentas (Lietuvoje). Vokietijoje nėra pirmakursio sąvokos; studijuoti pradedantys asmenys vadinami „pirmasemestriais“, vok. Erstsemester (studijos Vokietijoje gali būti pradedamos bet kurį semestrą). Kursiokas – to paties studijų kurso kolega (studijuojantis nebūtinai tą pačią studijų programą; kai kuriose aukštosiose mokyklose pirmuosius 2 metus studentai gali studijuoti tuos pačius dalykus). Grupiokas – studentas iš tos pačios grupės (ar tos pačios studijų programos specializacijos, kai kursas yra skirstomas į atskiras grupes pagal dalyko specializacijas).