Imigracija į Kanadą
Imigracija į Kanadą – gyventojų migracijos procesas, kurio metu į Kanadą nuolatiniam gyvenimui persikelia žmonės iš kitų šalių. Daugelis, nors ir ne visi, tampa šalies piliečiais. Kanada – imigrantų šalis. Pasaulinė Kanados, kaip išsivysčiusios, taikios, etninių konfliktų nekamuojamos šalies, kurioje galima ramioje aplinkoje auginti vaikus, reputacija be abejonės prisideda prie imigracijos į šalį augimo. 2006 m. Kanada priėmė 236 756 imigrantus. Į pirmąjį šalių, iš kurių atvyko imigrantai, dešimtuką patenka Kinija(28 896), Indija (28 520), Filipinai (19 718), Pakistanas (9808), JAV (8750), Jungtinė Karalystė (7324), Iranas (7195), Pietų Korėja (5909), Kolumbija (5382) ir Šri Lanka (4068) . Po jų eina Prancūzija, Marokas (4025), Rumunija, Rusija ir Alžyras, iš kurių imigravo po 3500 žmonių. 1976 m. Kanadoje buvo priimtas imigracijos įstatymas, o 2002 m. Emigracijos ir pabėgėlių gynimo įstatymas. 2010 m. pradžioje Kanados gyventojų skaičius siekė 34 mln. Pagal 2006 m. gyventojų surašymą užfiksuotas 5,4 % gyventojų skaičiaus augimas lyginant su 2001 m.. Daugiausia gyventojų skaičiaus augimą lemia imigracija. Nors didžiausią ekonominę naudą duoda nepriklausomi kvalifikuoti imigrantai, pusę atvykstančiųjų į šalį yra imigrantų šeimų nariai (sutuoktiniai, nepilnamečiai vaikai arba naujųjų kanadiečių tėvai). Etniškai Kanada yra labai įvairi. Pagal 2001 m. gyventojų surašymą Kanadoje gyvena 34 etninių grupių, turinčių daugiau nei 100 tūkst. narių, atstovai. Didžiausia etninė grupė vadina save "kanadiečiais" (39,4 %), nes dauguma kanadiečių, kurių protėviai atvyko kolonizacijos laikais save laiko kanadiečių etnine grupe. Po jų didžiausios grupės yra laikančių save anglais (34,4 %), prancūzais (25,7 %), vokiečiais (3,6 %), italais (2,8 %), ukrainiečiais (1,7 %), aborigenais (indėnais ir eskimais 1,5 %), kinais (1,4 %), olandais (1,4 %), lenkais (0,9 %), rusais (1,6 %).