Lectio divina
Lectio divina (lot. Lectio divina – šventasis skaitymas) – įvairūs metodai pamaldžiai skaityti Šventąjį Raštą. Nuosekli lectio divina sistema aprašyta XII a., kartūzų vienuolio Gvigono II knygoje „Scala Claustralium“. Ten išvardintos keturios pakopos: Lectio (lot. Lectio – skaitymas) Meditatio (lot. Meditatio – apmąstymas) Oratio (lot. Oratio – malda) Contemplatio (lot. Contemplatio – kontempliacija) Kiti autoriai siūlo ir kitokių pakopų, pavyzdžiui, Studio (lot. Studio – studijavimas), Compassio (lot. Compassio – atjauta), Operatio (lot. Operatio – veikimas).