Brisbanas (upė)
Brisbanas (angl. Brisbane River) – upė Australijoje, Kvynslando pietryčiuose. Ilgis 345 km, baseino plotas 13 542 km². Žemupyje praplatėja ir suformuoja potvynių ir atoslūgių veikiamą estuariją, prie kurios įsikūręs Brisbano miestas. Vanduo nuo žiočių iki Maunt Krosbio užtvankos sūrokas; visoje Brisbano aglomeracijos teritorijoje upė laivuojama (nedideliais laivais iki 80 km nuo žiočių), žiotyse įrengtas Brisbano jūrų uostas. Prasideda Didžiajame Vandenskyros kalnagūbryje, į rytus nuo Kingarojaus (Kingaroy), susiliejus dviems Brisbano aukštupio atšakoms. Teka laukais ir pievomis pietų–pietryčių kryptimi, netoli Ipsvičo pasuka į šiaurės rytus, vingiuoja pro Brisbano centrą ir už 19 km nuo jo įsilieja į Mortono įlanką. Didžiausi intakai – Stanlis (Stanley River), Lokjeris (Lockyer Creek) ir Brimeris (Bremer River). Vidurupyje patvenktas: Vaivenhou (Wivenhoe) tvenkinyje kaupiamas geriamas vanduo Brisbano miestui. Pirmieji europiečiai, 1823 m. pasiekę upę, buvo trys pasiklydę Sidnėjaus nuteistieji. Australijos tyrinėtojas Džonas Okslis (John Oxley), ieškodamas vietos naujai nuteistųjų kolonijai, tais pačiais metais juos surado, ištyrė upės žemupį ir pavadino upę tuometinio Naujojo Pietų Velso gubernatoriaus Tomo Brisbano (Thomas Brisbane) garbei. 1824 m. prie Brisbano perkelta Dž. Okslio įkurta Mortono įlankos nuteistųjų kolonija, kuri vėliau išaugo į Brisbano miestą. Upė dėl stiprių liūčių dažnai patvinsta. Labiausiai niokojantys potvyniai įvyko 1893 ir 1974 m.; 2011 m. potvynio mastą sumažino XX a. pab. pastatyta Vaivenhou užtvanka. Upėje aptinkamos retos australinės dvikvėpės ir bukasnukio ryklio rūšys, vietomis išlikę mangrovių sąžalynai.