Benešo Veitmiliškio kronika
Benešo Veitmiliškio kronika – (lot. Cronica ecclesiae Pragensis Benessii Krabice de Weitmile, ček. Kronika Beneše Krabice z Weitmile) – istorijos šaltinis, parašytas XIV a. antroje pusėje lotynų kalba. Autorius Čekijos karaliaus dvaro istoriografas Benešas Veitmiliškis (m. 1375 m.). Rašyti kroniką Benešą Veitmiliškį įpareigojo Čekijos ir Vokietijos karalius, Šventosios Romos imperijos imperatorius Karolis IV. Pirmoji dalis yra Prahos bažnyčios kronika, joje atsispindi 1284–1346 m. įvykiai. Jos svarbiausias šaltinis – Pranciškaus Prahiškio kronika, apimanti įvykius nuo XIII a. vidurio iki 1353 m. Antrojoje dalyje aprašyti įvykiai iki 1374 m. Panaudota Karolio IV autobiografija. Beveik visas kitas tekstas originalus, tai Benešo Veitmiliškio, kaip aprašomų įvykių liudytojo, atsiminimai. Juose yra žinių ir iš Lietuvos. Pasakojama apie Čekijos kariuomenės žygius į Lietuvą 1329, 1337 ir 1345 m., apie Lietuvos Didžiosios Kunigaikštystės kariuomenės ir Lenkijos karalystės kariuomenės bendrą žygį ir 1345 m. mūšį su Čekijos kariuomene. Aprašomas 1326 m. Brandenburgo žygis, lietuvių ir totorių žygis į Lenkiją 1341 m. Ypač svarbios žinios apie Lietuvos didžiojo kunigaikščio Gedimino mirties aplinkybes.