Vakarų aukštaičių patarmė
Vakarų aukštaičių patarmė – lietuvių kalbos aukštaičių tarmės patarmė, vartojama vakariniame ir pietvakariniame šios tarmės areale. Pagal 1965 m. lietuvių kalbos tarmių skirstymą, į vakarų aukštaičių patarmės vartojimo arealą patenka vakarų Aukštaitija (vidurio Lietuva ir pietvakarių Žiemgala) ir Suvalkija. Laikotarpiu iki susikuriant raštijai iš vakarų aukštaičių tarmių susiklostė žemaičių interlektas (istoriškai Vidurio Lietuva buvo vadinama Žemaitija). XVI–XVII a. iš vakarų aukštaičių tarmių susiklostė dvi senosios lietuvių rašytinės kalbos formos: viena – Rytų Prūsijos, kita – Kėdainių.