Ptolemėjas V Epifanas
Ptolemėjas V Epifanas (gr.: Πτολεμαῖος Ἐπιφανής, Ptolemaĩos Epiphanḗs, valdė 204 m. pr. m. e. – 181 m. pr. m. e.) buvo Egipto faraonas, priklausęs Ptolemėjų dinastijai. Jis buvo Ptolemėjo IV ir Arsinės III sūnus. Kadangi jis sostą paveldėjo 5 metų, regentų valdoma šalis faktiškai buvo paralyžiuota. Ptolemėjo IV favoritai Agatoklis ir Sosibijus bijodami, kad Arsinė III po vyro mirties taps regente, ją nužudė prieš sužinant apie vyro mirtį ir tapo regentais. Tačiau 202 m. pr. m. e. sukilo Tlepolemas, už Pelusijų atsakingas generolas. Kai Ptolemėjas V atsidūrė Tlepolemo rankose, šis įtikinėjo berniuką, kad jo motinos žudikai turi būti nubausti. Pasak Bevano, jaunasis karalius nusileido iš baimės ir Agatoklį ir jo pasekėjus nulinčiavo aleksandriečiai. Antiochas III ir Filipas V susitarė pasidalinti Ptolemėjų užjūrio valdas. Filipas užėmė Ptolemėjų nuosavybę Karijoje ir Trakijoje, o po Panijaus mūšio 198 m. pr. m. e. Sirija bei Judėja tapo Seleukidų nuosavybe. Po to Antiochas III sudarė taikos sutartį ir atidavė savo dukrą Kleopatrą I Ptolemėjui V į žmonas (193–192 m. pr. m. e.). Tačiau, kai kilo karas tarp Antiocho ir Romos, Egiptas buvo romėnų pusėje. Užaugęs Ptolemėjas V buvo entuziastingas sportininkas. Graikai labai žiauriai numalšino vietinių egiptiečių sukilimą, o kai kurie įrašai Ptolemėją V vaizduoja kaip labai tironišką valdovą. 197 m. pr. m. e. Likopolį užėmė Ankmachio, save vadinusio Aukštutinio Egipto faraonu, pajėgos, kurios vėliau buvo priverstos atsitraukti į Tėbus. Karas tęsėsi iki 185 m. pr. m. e., kai Ptolemėjų generolas Konanas pagavo Ankmachį. 184 m. pr. m. e. sukilėliai Žemutiniame Egipte pasidavė, kai Ptolemėjas V jiems asmeniškai davė pažadą. Tačiau pasak Bevano po to jis tuos egiptiečius žiauriai nužudė. Rozetės akmuo yra faraono padėka šventikams už paramą krizės metu. Po Ptolemėjo V mirties karaliumi tapo jaunasis Ptolemėjas VI Filomėtoras, valdęs su motina Kleoptra I, po kurios mirties Ptolemėjai ir Seleukidai vėl kovojo dėl Sirijos.