Erich Ludendorff
Ėrichas Frydrichas Vilhelmas Liudendorfas (vok. Erich Friedrich Wilhelm Ludendorff, 1865 m. balandžio 9 d. – 1937 m. gruodžio 20 d.) – vokiečių generolas, politikas. Per Pirmąjį pasaulinį karą išgarsėjo dėl pagrindinio vaidmens 1914 m. vokiečių pergalėse prie Lježo ir Tanenbergo. 1916 m. paskirtas Vokietijos generalinio štabo pirmuoju generolu kvartirmeisteriu, jis tapo pagrindiniu politikos formuotoju de facto karinėje diktatūroje, dominavusioje Vokietijoje visą likusį karo laikotarpį. Po Vokietijos pralaimėjimo svariai prisidėjo prie nacių atėjimo į valdžią. Po karo Liudendorfas tapo žymiu nacionalistų lyderiu, teigiančiu, kad Vokietijos pralaimėjimas ir Versalyje pasiektas susitarimas buvo marksistų, masonų ir žydų išdavikiško sąmokslo rezultatas. Jis taip pat dalyvavo nepavykusiame 1920 m. Kapo puče ir 1923 m. Alaus puče, o paskui nesėkmingai kandidatavo į prezidentus prieš feldmaršalą Hindenburgą, savo karo laikų viršininką. Vėliau pasitraukė iš politikos ir paskutiniuosius metus skyrė karo teorijos studijoms. 1937 m. Miunchene Liudendorfas mirė nuo kepenų vėžio.