Šiaurės šalies tapatybė Estijoje
Šiaurės šalies tapatybė Estijoje – požiūris, kad Estija yra arba turėtų būti laikoma Šiaurės šalimi. Įprastai užsienyje laikomasi nuostatos, kad Estija Šiaurės šalims nepriklauso. Tačiau pačių estų tarpe nuomonė, kad jų valstybė priklauso Šiaurės šalims, gana paplitusi. Siekis būti laikoma Šiaurės šalimi Estijoje atsirado dar 1918 m., kuomet šalis išsikovojo nepriklausomybę, bet šios idėjos tarpukariu realizuoti nepavyko. 1991 m. atkūrus nepriklausomybę, Estija vėl išsikėlė tikslą tapti Šiaurės šalimi. Estų kalba yra glaudžiai susijusi su suomių kalba, kurios drauge priklauso finų kalbų grupei. Istoriškai šias dvi šalis sieja ir švedų mažumos svarba regione – nuo XIII a. Estijos salose, kaip ir dabartinėje Suomijoje, gyveno švedai, estiškai vadinti eestirootslased arba rannarootslased. Švedų įsikūrimas šiaurinėje ir vakarinėje Estijos dalyse turėjo didžiulę įtaką estų kultūrai bei kalbai: Taline (seniau – Revelyje) jie sudarė 25 % visų gyventojų. Tačiau šalį okupavus TSRS, švedų populiacija ženkliai sumažėjo. Estiją, ypač šiaurinę valstybės dalį (est. Estland), su Skandinavijos regionu sieja vikingų amžius, priklausymas Danijai bei Švedijos imperijai. Vėliau šie veiksniai darė įtaką estų tautinės tapatybės susiformavimui tautinio atgimimo laikotarpiu XIX a.