Vėtravarta
Vėtravarta arba audravarta, vėjavarta – stipraus vėjo išversti medžių kamienai ar jų dalys, nulaužtos viršūnės, stambios šakos, nukritusios ant žemės. Vėtravartos susidaro dėl natūralios medžių žūties, vykdomų kirtimų, miškų gaisrų, vėjo ir sniego poveikio (apledėjimo), apnikusių miško kenkėjų vabzdžių. Medžiai išverčiami tada, kai vėjo greitis viršija 20–25 m/s. Stipraus vėjo dažniausiai neatlaiko sniego prislėgti ar kenkėjų pažeisti, nudžiūvę medžiai, turintys puvinio pažeistas šaknis. Daug vėtravartų įvyksta senuose, šlapiuose miškuose. Dažniausiai nukenčia eglynai ar medynai su eglėmis. Išverčiami išaugę tankmėje, vėliau kirtavietėse palikti pavieniai medžiai. Medynų atsparumą vėjų poveikiui didina sistemingi miško ugdomieji kirtimai, mišrių ir įvairiaamžių medynų auginimas, vėjui atsparių miško palaukių formavimas.