Ige-halkis
Ige-halkis arba Igi-halkis (Ige-halki, Igi-halki) – Elamo karalius, valdęs XIV a. pr. m. e., apie 1320 m. pr. m. e. Manoma, kad Ige-halkis – naujos dinastijos pradininkas; valdžia jam atiteko, kuomet babiloniečiai nugalėjo Elamo karalių Hurbatilą. Viename elamitų įraše, priskiriamame Ige-halkiui, rašoma: „[deivė] Manzat-Ištarė suteikė jam karališkąją valdžią Sūzuose ir Anšane…” Būtent iš to, kad šiame įraše neminimi jokie valdovai protėviai, sprendžiama, kad Ige-halkis davė pradžią naujai dinastijai, paprastai vadinamai Igihalkidais. Gali būti, kad Ige-halkį karaliumi paskyrė Babilonijos valdovas Kurigalzu, maždaug tuo metu nukariavęs Sūzus. Įrašuose ant dviejų buožių galvų, aptiktų Čoga Zanbilyje, įvardijamas Atar-kitaho (Attar-kittah) tėvu; karaliaus Šilhak-Inšušinako įraše minima, kad buvo karalių Pahir-išano bei Atar-kitaho tėvas.