Mirino lagūna
Mirino lagūna arba Mirino ežeras (port. Lagoa Mirim, isp. Laguna Merín) – lagūninis ežeras pietų Brazilijoje (Pietų Rio Grandė) ir Urugvajuje; antroji pagal plotą Pietų Amerikos lagūna (po Patos ežero). Lagūnos ilgis apie 190 km, plotis iki 45 km, plotas 3830 km². Nuo Atlanto vandenyno ją skiria pelkėta 17–55 km pločio smėlio juosta (joje yra Mangeiros ežeras). Su šiauriau plytinčia Patoso lagūna jungiasi San Gonsalo kanalu (Canal do São Gonçalo). Mirino ežero baseiną (apie 60 000 km²) sudaro žemos, drėgnos lygumos, pievos, šlapžemės. Vidutinis metinis kritulių kiekis siekia 1 200–1 500 mm. Lagūnos vanduo naudojamas pasėlių (ypač ryžių) drėkinimui. Mirino lagūna laivuojama nedidelės grimzlės laivais. Pakrantės pelkėtos, didelių gyvenviečių nėra.