Fimozė
Fimozė (gr. φίμωσις – „užmauti“) – būklė, kuomet apyvarpė visiškai ar dalinai negali būti atitraukta nuo varpos galvutės. Dėl šios priežasties gali būti itin sunku šlapintis, kas gali lemti apyvarpės ištinimą, uždegimą ar kitas komplikacijas. Paauglių bei suaugusiųjų atveju varpos sustandėjimas lytiškai susijaudinus gali sukelti ir skausmą. Jaunų berniukų atveju visiška fimozė yra normalu. Virš 90 % fimozės vaikystėje atvejų išsisprendžia savaime, kuomet berniukui sukanka septyneri metai nors dėl preputialinės sąaugos apyvarpės atsmaukimas tokiame amžiuje būna tik dalinis. Kartais fimozė atsiranda dėl antraeilių priežasčių, tokių kaip randai, kurie gali būti balanito pasekmė. Įprastai fimozės problema dingsta savaime, sulaukus 18 metų. Bandymai atsmaukti apyvarpę ankstyvaisiais jaunuolio gyvenimo metais nerekomenduotini. Asmenims, kuriems būklė ir toliau negerėja, gali būti skiriamas steroidinis kremas, siekiant atlaisvinti apyvarpės odą. Jeigu minėtas metodas ir skiriami papildomi tempimo pratimai nepasiteisina, neretai rekomenduojamas apipjaustymas. Viena iš potencialių fimozės komplikacijų – parafimozė, kuomet apyvarpės neįmanoma užtraukti ant varpos galvutės.