Chasechemvis
Chasechemvis (Khasekhemvis, Chasechemujis, m. apie 2686 m. pr. m. e.) – paskutinis antrosios Egipto dinastijos faraonas. Žinoma, kad Chasechemvis vadovavo kelioms reikšmingoms karinėms kampanijoms ir pastatė kelis monumentus. Išliko užrašų, menančių karą su šiauriečiais. Valdymo chronologija neaiški, pagal vienus tyrinėtojus, jis valdė po Peribseno, pagal kitus – valdė po Sechemibo. Yra manančių, kad Sechemibas ir Peribsenas valdė skirtingas Egipto dalis tuo pačiu metu (galimai konfliktavo tarpusavyje), po jų į valdžią atėjo Chasechemvis. Pagal vienus tyrinėtojus jis iš naujo suvienijo susiskaldžiusį Egiptą, po pilietinio karo tapo Seto ir Horo pasekėju. Setą atstovavo Peribsenas, valdęs Aukštutinį Egiptą, o Horą − Sechemibas, valdęs Žemutinį. Pagal kitus, jis nugalėjo valdantį karalių Setą-Peribseną ir numalšino Nubijoje kilusį maištą. Vienaip ar kitaip jis suvienijo konfliktų draskomą Egiptą ir užbaigė antrosios dinastijos valdymo periodą. Jis buvo prisiėmęs Horo vardą Chasechemas, kas reikštų „galia pasirodė“. Po to, kai karalius tapo vienvaldžiu Egipto valdovu, jis prie vardo pridėjo Seto gyvūno simbolį sereche ir praplėtė vardą į Chasechemvio, kas reikštų „dvi galios pasirodė“. Šis vardas turi sąskambių su pirmojo antrosios dinastijos faraono Hotepsechemvio vardu, kas irgi nurodytų simbolinę šalies vienytojo prasmę. Chasechemvis buvo ypatingas faraonas, kadangi jo sereke buvo atributai, priklausę ir Horui, ir Setui. Iki tol faraonas visada palaikydavo vieną dievą, dažniausiai Horą (Rą). Manoma, kad taip Chasechemvis siekė suvienyti dvi politines Egipto frakcijas, tačiau po jo mirties Seto atributika galutinai sereke nebenaudota. Savo valdymo metu Chasechemvis skyrė išskirtinį dėmesį Hierakonpoliui. Vienintelis ne Hierakonpolyje rastas karaliaus pirmojo Chasechemo vardo paminėjimas yra iš Džoserio piramidės komplekse rastos akmeninės vazos. Hierakonpolio Horo šventykloje rastos travertino ir granito vazos su pavaizduota deive Nekhbet su prierašu „kovos su šiaurės priešu metai“, kas gali nurodyti, kad Chasechemvis pradėjo valdyti Aukštutinį Egiptą ir suvienijo šalį nukariaudamas Žemutinį. Dvi sėdinčio karaliaus statulos, rastos Hierakonpolyje, irgi nurodo kovas su šiaurės priešu, tačiau, kas tai per priešas, nepaminėta. Iš tam tikrų požymių vėlesniuose karalių sąrašuose, tikėtina, kad jis turėjo varžovą šiaurinėje Egipto dalyje, kurio vardas vėliau sąmoningai buvo pašalintas. Tikėtina, kad Chasechemvis rengė žygius į Nubiją. Antrasis karaliaus Chasechemvio vardas paminėtas plačiai: nuo Hierakonpolio iki Biblo Libane. Karalius buvo palaidotas Abydose, kape, kuris yra įspūdingiausias tarp ankstyvųjų dinastijų karališkųjų kapų akmens panaudojimu. Kapo ilgis siekia beveik 70 metrų, jis sudarytas iš požeminio koridoriaus, kurį supa 33 gėrybių sandėliai. Koridorius veda į laidojimo patalpą, už kurios yra koridoriaus tąsa su dar 10 sandėlių. Netoli kapo, dykumos pusėje pastatytas didelis dvigubos plaušaplyčių sienos aptvaras, vadinamas Šunet el Zebib. Šalia jo rasta laidojimo valčių duobių. Panaši konstrukcija rasta Hierakonpolyje, vadinama „fortu“, tačiau kodėl karalius būtų statęs antrą kapo sieną skirtingoje vietovėje, lieka sunkiai paaiškinama. Jo kape Abydose rasta keletas vertingų objektų, kurių nesurado kapų plėšikai. Iš įrašų ir radinių tikėtina, kad faraonas inicijavo šventyklų statybas Hierakonpolyje, Elkabe ir Gebeleine, kas nurodytų jį buvus aktyviausiu statytoju iš ankstyvųjų dinastijų faraonų. Pagal kai kuriuos egiptologus, jis, o ne Narmeras ar Menas, buvo pirmasis faraonas, suvienijęs Egiptą. Chasechemvio valdymas rodo pilnai susiformavusią Senovės Egipto civilizaciją su jos būdingais bruožais ir piramidžių statybų prielaidomis. Chasechemvio žmona buvo princesė iš Egipto šiaurės, vardu Nemathap. Tikėtina, kad jos sūnus buvo Džoseras, galbūt su antruoju vyru, o gal su Chasechemviu.