Rovinų mūšis (1282)
Rovinų mūšis (1282 m.) – mūšis, vykęs 1282–1283 m. žiemą tarp Krokuvos kunigaikščio Lešeko Juodojo kariuomenės ir Lenkijoje plėšikavimo žygį vykdžiusios LDK kariuomenės. Po nesėkmingos ekspedicijos 1282 m. rudenį ir jotvingių pralaimėjimo prie Narevo upės, tų pačių metų žiemą lietuviai surengė atsakomąjį žygį į Lenkiją. Per pietinės Palenkės Lukovo miškus (lenk. Lasy Łukowskie) Lietuvos pajėgos pasiekė Sandomiežo kunigaikštystę. Kelią jiems pastojo Mažosios Lenkijos kariuomenė, vadovaujama kunigaikščio Lešeko Juodojo. Abi kariaunos susitiko prie Rovinų kaimo į šiaurės rytus nuo Liublino. Mūšį laimėjo Krokuvos kunigaikštystės pajėgos. Šiame mūšyje jos sėkmingai panaudojo atsitraukimo imitaciją, suardžiusią lietuvių rikiuotę. Tai buvo pirmasis iš keturių su didžiuoju kunigaikščiu Daumantu siejamų LDK žygių į Lenkiją. Pirmoji nesėkmė neprivertė Daumanto keisti savo politikos, todėl laikoma, kad pralaimėjimas prie Rovinų lemtingų pasekmių neturėjo.