Žvynuotosios antys
Žvynuotosios antys (Tachyeres) – vandens paukščių gentis iš antinių (Anatidae) šeimos. Gentyje išskiriamos 4 rūšys. Žvynuotosioms antims būdingas pilkų plunksnų apdaras, jos nepasižymi lytiniu dimorfizmu. 1875 m. gentį aprašė Richard Owen. Visos 4 rūšys paplitusios Pietų Amerikos žemyno pietiniame kūgyje Čilėje ir Argentinoje. Jos visos, išskyrus patagoninę žvynuotąją antį, yra neskraidantys paukščiai, tačiau ir pastaroji į orą pakyla retai. Genties vardas Tachyeres („turintis greitus irklus“) kilęs iš graikiškų gr. ταχυ, 'greitas' + ἐρέσσω, 'aš irkluoju'. Šios antys turi savybę greitai plaukti su sparnais mušdamos į vandens paviršių, be to, spartos irklavimui prideda su kojų pagalba, sudarydamos plaukiančio garlaivio su mentiniu ratu įspūdį. Jos gali būti agresyvios ir įstengti nubaidyti plėšrius jūrų paukščius. Gamtoje pastebimos kruvinos žvynuotųjų ančių tarpusavio dvikovos dėl teritorijų. Jos net gali nužudyti didesnius už save kitus vandens paukščius.