Korėjiečių deportacija Tarybų Sąjungoje
Korėjiečių deportacija Sovietų Sąjungoje – masinis prievartinis korėjiečių, gyvenusių SSRS Tolimuosiuose Rytuose, perkeldinimas į Vidurinės Azijos SSRS respublikas 1937 m. Šios etninės grupės deportacija buvo sumanyta 1926 m., pirmas bandymas atliktas 1930 m., įvykdyta 1937 m. Tai buvo pirmas etninės grupės perkėlimas Sovietų Sąjungoje. Deportavimas prasidėjo 1937 m. rugsėjį remiantis bendru SSRS LKT ir VKP(b) CK nutarimu Nr. 1428–326 „Apie gyventojų korėjiečių iškeldinimą iš Tolimųjų Rytų krašto pasienio rajonų“ (О выселении корейского населения из пограничных районов Дальневосточного края), kurį pasirašė Josifas Stalinas ir Viačeslavas Molotovas. Į numatytus Kazachstano ir Uzbekistano Taškento srities rajonus buvo iškeldintas 171 781 etninis korėjietis. Deportacija buvo aiškinama tuo, kad 1937 m. liepos 7 d. Japonijos kariuomenė įsiveržė į Kiniją, o Korėja tuo metu buvo Japonijos imperijos dalis. Represijas patyrė ir buvę projaponiškos Mandžuko valstybės piliečiai bei buvę Kinijos-Rytų geležinkelio linijos tarnautojai (1937 m. rugsėjo 20 d. NKVD įsakymas Nr. 00593). Pagal 1983 m. gyventojų surašymo duomenis daugiausia SSRS piliečių korėjiečių (350 tūkst.) gyveno Uzbekistane. Suirus SSRS Uzbekistane nebuvo imtasi priemonių prievarta iškeldinti kokias nors tautas. Tačiau dalis Uzbekistane gyvenusių korėjiečių išvyko kitas šalis, tarp jų – į Rusiją ir Kazachiją.