Nelaisvė
Nelaisvė – priešui pasidavusio ar jo valion patekusio kombatanto (kario, partizano) būklė, kai apribojama jo laisvė, kad jis negalėtų dalyvauti karo veiksmuose. Toks nelaisvėn patekęs asmuo vadinamas karo belaisviu. Nelaisvėn gali patekti ginkluoto konflikto, karo metu ar jam pasibaigus. Karo belaisvio statusą nustato tarptautinės teisės aktai. Į nelaisvę imti (šių dienų tarptautinės teisės požiūriu) gali tik valstybė (jos ginkluotosios pajėgos). Privatūs asmenys imti į nelaisvę negali. Į nelaisvę paimti gali būti tik kombatantai, kurie dalyvauja ar gali dalyvauti karo veiksmuose. Todėl į nelaisvę negali būti imami: taikūs gyventojai, net jei jie yra priešo valstybės piliečiai korespondentai, net jei jie veikia prie priešo kariuomenės karo medikai ir karo dvasininkai (karo kapelionai).