Rūdinis Altajus
Rūdinis Altajus (rus. Рудный Алтай, kaz. Кенді Алтай) – pietvakarinė Altajaus kalnų dalis, kurioje yra didelės polimetalų rūdų sankaupos. Tęsiasi apie 400 km per Kazachstano (Rytų Kazachstano sritis) ir Rusijos teritorijas, daugiausia tarp Irtyšiaus ir Čaryšo upių. Į Rūdinį Altajų įeina Ubos, Kolyvanio, Kalbos kalnagūbriai, Tigireko, Ivanovo, Ulbio, Cholzuno kalnagūbrių pašlaitės. Būdingas vidutikalnių reljefas (aukštis iki 2776 m), vakaruose – žemakalniai. Yra dvi rūdų juostos: vario-švino-cinko rūdų (Orlovo, Usos, Beriozovo ir kt. telkiniai) ir švino-cinko rūdų (Rubcovsko, Stepnojaus, Leninogorsko, Zyrianovsko ir kt.). Kasamas piritas, sfaleritas, galenitas, chalkopiritas, yra sidabro, aukso, telūridų telkinių. Randamas kvarcas, chloritas, sericitas, baritas, karbonatai. Rūdinio Altajaus sąvoką įvedė geologas Vladimiras Kotulskis.