Baal Šem Tovas
Baal Šem Tovas (hebr. ‏בעל שם טוב‏‎, tikras vardas Izraelis ben Eliezeras (hebr. ‏רבי ישראל בן אליעזר‏‎), 1698 m. – 1760 m.) – Ukrainoje gimęs rabinas, mistikas, žydų dvasinis lyderis ir chasidizmo pradininkas. Pažiūros artimos XVI a. žydų mesianizmui. Baal Šem Tovo gyvenimo faktai neretai susipynę su įvairiomis legendomis. Gimė Podolės kaime. 1703 m. tapo našlaičiu. 1710 m. baigė žydų mokyklą hederį ir pradėjo dirbti melamedu. 1716 m. vedė, tačiau netrukus tapo našliu ir ėmė klajoti po Galicijos miestelius. 1727 m. vedė antrą kartą. Nuo 1734 m. tapo žinomas kaip cadikas (chasidų bendruomenės vadovas). Cadiką Baal Šem Tovas laikė dvasiniu žmonių mokytoju, Kūrėjo ir žmogaus tarpininku, siekiančiu pažinti aukščiausią būties prasmę. Apie 1740 m. apsigyveno Medžybižos mieste, kur iki gyvenimo pabaigos gyveno kaip pamokslininkas. Ten ir buvo palaidotas. Buvo kabalisto Lurijos Icchako ben Šlomo pasekėjas. Nepripažino dažnų pasninkavimų, barimų per pamokslą ir tvirtino, kad žmogui svarbiausia mylėti Dievą, Izraelio tautą ir Torą, o dvasiškai priartėti prie Dievo chasidas gali tik religinėje ekstazėje. Nepaliko raštų. Po Baal Šem Tovo mirties mokinys rabinas Jakovas Jozefas Kohenas išleido knygą, kurioje atpasakojo Baal Šem Tovo pokalbius, aforizmus, pasakėčias ir mįsles.