Priešmenstruacinis sindromas
Priešmenstruacinis sindromas (angl. premenstrual syndrome; PMS) – cikliškai pasireiškiančių simptomų kompleksas, kuris atsiranda antrojoje mėnesinių ciklo pusėje ir išnyksta mėnesinių pradžioje. Nulemia hormoniniai pokyčiai. Vargina daugelį moterų. Pasireiškia nerimu, nervine įtampa, svyruojančia nuotaika, irzlumu, verksmo protrūkiais, mieguistumu, atminties pablogėjimu, lytinio patraukio sumažėjimu, emociniu valgymu. Taip pat būdingi galvos ir kt. skausmai, padidėjęs krūtų jautrumas, padidėjęs kūno svoris ir išsipūtęs pilvas, aknė bei viduriavimas. Terminą priešmenstruacinė įtampa 1931 m. pasiūlė amerikiečių ginekologas Robertas T. Frankas. Juo jis apibūdino menstruacijų metu pasireiškiančius simptomus. Jei klinikinė raiška sunki, laikoma, kad tai priešmenstruacinis disforinis sutrikimas. 2013 m. Amerikos psichiatrų asociacija priešmenstruacinį disforinį sutrikimą išskyrė kaip atskirą ligą.