Baltasis švyturys
Baltasis švyturys – švyturys, stovėjęs Klaipėdos Šiaurinio molo gale. Atidarytas 1884 m. gruodžio 16 d. Įrengtas ant paaukštinto molo galo, bokšto aukštis siekė 8,5 m, tamsiuoju paros metu švyturyje degė raudona šviesa, kurią skleidė 500 HK galingumo elektros žiburys. Baltuoju švyturys pavadintas dėl to, kad mūras buvo tinkuotas ir nudažytas baltai. Ant Pietinio molo 1927 m. įrengtas kitas kelią į Klaipėdos uostą žymintis švyturys, kuriame degė žalia šviesa; geležinės fachverkinės konstrukcijos bokšto aukštis siekė 7,35 m. Švyturiams aptarnauti ant Šiaurinio ir Pietinio molų nutiesti siaurojo geležinkelio bėgiai, jais į švyturius gabenta anglis. 1931 m. sausio 6 d. Šiauriniame mole pradėjo veikti nautofonas, kuris tvyrant rūkui kas 30 sekundžių skleidė ilgą, trumpą ir vėl ilgą garsą, taip perspėjant laivus. Baigiantis Antrajam pasauliniam karui, 1945 m. sausį ir Baltąjį, ir Pietinio molo švyturį traukdamiesi susprogdino hitlerininkai. Sovietiniais laikais švyturio nuspręsta neatstatyti, jo vietoje pastatyta geležinė konstrukcija. Baltasis švyturys buvo pavaizduotas 1922 m., prieš Lietuvai atgaunant Klaipėdos kraštą, išleistame 10 markių banknote, vaizduotas prieškariniuose nepriklausomos Lietuvos pašto ženkluose, senesniuose atvirukuose, kur Klaipėda įvardijama Memel. Lietuvai atgavus nepriklausomybę, šis švyturys buvo pavaizduotas 200 litų banknoto, išleisto 1997 m., reverse. Kaip buvęs istorinis objektas, į kultūros paveldo objektų registrą Baltasis švyturys neįtrauktas.