Harunas al Rašidas
Abu Džafaras Harunas ibn Muhamadas al-Mahdis (arab. أبو جعفر هارون ابن محمد المهدي = Abu Ja'far Hārūn ibn Muḥammad al-Mahdi) arba Harunas ibn al-Mahdis (arab. هَارُون ابْنِ ٱلْمَهْدِيّ = Hārūn ibn al-Mahdi; g. apie 763 arba 766 m. – 809 m. kovo 24 d.), dažniausiai vadinamas Harunu al Rašidu (arab. هارون الرشيد = Hārūn ar-Rašīd) – penktasis abasidų kalifas, valdęs nuo 786 m. rugsėjo mėn. iki savo mirties 809 m. Jo viešpatavimas tradiciškai laikomas islamo aukso amžiaus pradžia. Epitetas „al Rašidas“ reiškia „ortodoksas“, „teisusis“ arba „teisingai vadovaujantis“. Harunas Bagdade (dabartinis Irakas) įkūrė legendinę biblioteką Bait al Hikmą (kas reiškia „Išminties namai“), Jam valdant Bagdadas suklestėjo kaip pasaulinis mokslo, kultūros ir prekybos centras. Haruno valdymo metais Barmakidų giminės, suvaidinusios lemiamą vaidmenį kuriant Abasidų kalifatą, įtaka nuosekliai menko. 796 m. perkėlė savo rūmus ir valdžią į Raką (dabartinė Sirija). 799 m. Frankų delegacija atvyko pasiūlyti Harunui draugystę. Į tai atsakydamas Harunas siuntė į Karolio Didžiojo dvarą pasiuntinius su dovanomis. Viena dovanų buvo laikrodis, kurį Karolis Didysis ir jo palyda laikė užkeikimu dėl jo sklindančių garsų ir gudrybių, kurias rodydavo išmušus naujai valandai. Dalis pasakos „Tūkstantis ir viena naktis“ veiksmo vyksta Haruno rūmuose, o kai kurių pagrindinės veikėjos sekamų istorijų dalyvis yra pats Harunas.