Škotų gėlų kalba
Škotų gėlų kalba arba škotų geilų kalba (Gàidhlig) – kalba, priklausanti indoeuropiečių kalbų šeimai, keltų kalbų grupei, goidelų pogrupiui. Ja kalbama Škotijos Vidinių Hebridų ir Išorinių Hebridų salose, Škotijos aukštumų vakaruose, taip pat Glazge. Škotų gėlų kalbą vartoja apie 1,5 % (apie 60 tūkstančių) Škotijos gyventojų. Ne visiems kalbantiemsiems škotų gėlų kalba yra gimtoji ar pirmoji kalba. Nuo 2005 m. ji turi oficialios kalbos statusą Škotijoje (kartu su anglų kalba). Kalba artimai susijusi su airių ir meniečių kalba. Tai yra dėl to, kad iš esmės škotų gėlų kalba susiformavo airių kolonistų tarmei Škotijoje nutolus nuo motininės airių kalbos. Škotų gėlų kalba vadinama siekiant ją išskirti iš kitų gėlų kalbų. Kartais vadinama škotų kalba, tačiau paprastai škotų kalba vadinama germanų kalbų grupei priklausanti kalba, kuria kalbama Žemutinėje Škotijoje.