Didžioji jubėja
Didžioji jubėja (Jubaea chilensis) – vienintelė jubėjų (Jubaea) genties (iš Arecaceae šeimos) gentis. Tai endeminė pietvakarių Pietų Amerikos rūšis, auganti nedideliame centrinės Čilės rajone tarp 32°S ir 35°S pietiniame Kokimbo, Valparaíso, Santjago metropoliniame, O’Higinso ir šiauriniame Maulės regionuose. Ilgą laiką buvo manyta, kad Velykų saloje augusi ir išnykusi palmė buvo irgi jubėja, tačiau dabar ši išnykusi rūšis priskirta savai genčiai Paschalococos. Jubėja užauga iki 25 m aukščio, kamieno storis iki 1,3 m ties žeme. Iki 5 m ilgio lapai yra plunksniški. Žievė lygi.