Vakarų stepių pastoralistai
Vakarų stepių pastoralistai – archeogenetinis terminas, kuriuo apibūdinamas atskirą genetinės kilmės komponentas, siejamas su kilme iš Duobinių kapų kultūros, egzistavusios Ponto stepėje. Ši genetinė kilmė dažnai vadinama Duobinių kapų kultūros genetine kilme, Stepės genetine kilme arba Su stepe susijusia genetine kilme. Tvirtinama, kad Vakarų stepių pastoralistai yra kilę iš Rytų Europos medžiotojų-rinkėjų, įgavusių tam tikros genetinės priemaišos iš Kaukazo medžiotojų-rinkėjų neolite. Minėto genetinės kilmės komponento individų Y chromosomos tipai buvo haplogrupės R1a ir R1b, kurios yra Rytų Europos medžiotojų-rinkėjų kilmės. Tai rodo, kad Kaukazo medžiotojų-rinkėjų genetinė priemaiša tarp stepių pastoralistų išliko dėl Rytų Europos medžiotojų-rinkėjų vyrų poravimosi su Kaukazo medžiotojų-rinkėjų moterimis. Apie 3 tūkstantmetį pr. m. e. Duobinių kapų kultūros individai, kurie priklausė Vakarų stepių pastoralistų grupei, pradėjo masinę ekspansiją per Euraziją, sukėlusią indoeuropiečių kalbų sklaidą. Vakarų stepių pastoralistų genetinė kilmė iš šio laikotarpio dažnai įvardijama kaip Stepės ankstyvojo ir viduriniojo bronzos amžiaus genetine kilmė. Ši ekspansija paskatino Virvelinės keramikos kultūros iškilimą, kurios atstovai turi apie 75 % Vakarų stepių pastoralistų genetinės kilmės, ir Europos neolito ūkininkų Y-DNR faktinį išnykimą iš europiečių genofondo. Ji ženkliai pakeitė Europos kultūrinį ir genetinį kraštovaizdį. Virvelinės keramikos kultūros atstovai su genetine priemaiša iš Vidurio Europos grįžę atgal į stepę bronzos amžiuje suformavo Vakarų stepių pastoralistų genetinės kilmės tipą, vadinamą Stepės viduriniojo ir vėlyvojo bronzos amžiaus genetine kilme. Dėl Sintaštos, Andronovo ir Srubnajos kultūrų, Stepės viduriniojo ir vėlyvojo bronzos amžiaus genetinė kilmė pasiekė Vidurinę Aziją ir Pietų Aziją kartu su indoiranėnų kalbomis, taip palikdama ilgalaikį kultūrinį ir genetinį palikimą. Šiuolaikinė Europos populiacija gali būti modeliuojama kaip Vakarų Europos medžiotojų-rinkėjų, Europos neolito ūkininkų ir Vakarų stepių pastoralistų asimiliacijos tarpusavyje rezultatas. Europoje minėtų stepių pastoralistų genetinė kilmė aukščiausią tašką siekia tarp norvegų (apie 50 proc.). Tuo tarpu, Pietų Azijoje – tarp kalašų (apie 50 proc.) ir brahmanų.