Petlyakov Pe-2
Petlyakov Pe-2 (rus. Петляков Пе-2, NATO kodinis pavadinimas - "Buck") – Sovietų Sąjungoje gamintas lengvasis bombonešis ir žvalgybinis lėktuvas, naudotas II pasaulinio karo metu. Jis laikomas vienu geriausiu sausumos taikinius naikinančiu bombonešiu kare. Taip pat šis lėktuvas buvo sėkmingai naudotas kaip naktinio bombonešio bei žvalgybinėse misijose. Pe-2 pradėtas kurti 1937 m., NKVD specialiame konstruktorių biure (rus., žargonas - šaraška). Jo kūrėjų komanda, vadovaujama A Tupolevo konstruktorių biuro konstruktoriaus V. Petliakovo buvo įkalinta apkaltinus sabotažu ir šnipinėjimu. Lėktuvas pradžioje buvo kuriamas kaip aukštuminis naikintuvas, skirtas kovoti su strateginiais bombonešiais, todėl pirmasis jo indeksas buvo VI-100 (rus. высотный истребитель). Savo komponuote Pe-2 labai panašus į panašiu metu sukurtą Tu-2, kuris laikomas nutraukto Vokietijoje kurto bombonešio Junkers Ju-85 kopija. Turint omenyje kad abu sovietinius bombonešius kūrė "šaraškose" įkalinti inžinieriai, kuriems dažniausiai būdavo duodama užduotis pritaikyti Vakaruose sukurtą įrangą gamybai Sovietų Sąjungoje, tikėtina, kad Pe-2 taip pat buvo kuriamas Ju-85 brėžinių pagrindu. Pe-2 tapo vienu ikoniškiausių Antrojo Pasaulinio karo lėktuvų, plačiai naudotas propagandoje. 1941 m. pabaigoje 6 trofėjinius Vokietijoje modernizuotus lėktuvus iš Vokietijos įsigijo Suomija, juos sėkmingai naudojusi Tęstiniame kare bombardavimo ir žvalgybos operacijose Karelijoje, prie Leningrado, Suomijos įlankoje (eskadrilė PLelv 48). Dar vieną lėktuvą suomiai tokiu pat būdu įsigijo 1944 m. sausio mėn. Vienas lėktuvas vidutiniškai atliko 94 misijas. Visi šie lėktuvai buvo sunaikinti iki karo pabaigos. Po karo lėktuvą taip pat naudojo kelios Varšuvos pakto narės. Ilgiausiai šio tipo orlaivius naudojo Jugoslavijos Karinės oro pajėgos, paskutinius jų nurašiusios 1954 m. Pagal pagamintų orlaivių kiekį (11 427 vnt.) "Petlyakov Pe-2" tapo trečiu po vokiško Junkers Ju 88 ir britiško Vickers Wellington. Lėktuvas buvo vertinamas dėl savo manevringumo ir ilgaamžiškumo. Lėktuvas pasižymėjo sudėtingu pilotavimu - dauguma 1944 m. iš prancūzų SSRS formuoto bombonešių pulko "Langedokas" pilotų taip ir neįsisavino jo pilotavimo. Ironiškas faktas - lėktuvo kūrėjas žuvo šio orlaivio katastrofoje - 1942 m. vasario 12 d. pakeliui iš Kazanės į Maskvą užsidegė Pe-2, kuriuo skrido ir V. Petliakovas. Lėktuvas sudužo, pilotai ir keleivis žuvo.