Fazė
Sąvoka fazė bangų fizikoje yra susijusi su aprašomo kompleksiniais kintamaisiais fizikinio dydžio matematiniu atvaizdavimu. Fazė yra kampas, kurį sudaro fizikinį dydį kompleksinėje plokštumoje vaizduojantis vektorius su realiųjų skaičių ašimi. Kuomet fizikinis dydis kinta laike arba erdvėje, kinta jį aprašantis kompleksinis skaičius. Kuomet kinta kampas tarp kompleksinio dydžio vektoriaus ir realiųjų skaičių ašies, tuomet kinta ir fizikinio dydžio fazė. Jei fizikino dydžio fazės kitimas yra tiesinis laikui begant arba padėčiai besikeičiant, tuomet fizikoje yra kalbama apie harmoninę fizikinio dydžio priklausomybę, nes pagal Oilerio formulę kompleksinio argumento eksponentė yra atskiriama į realią ir menamą dalis, aprašomas trigonometrinėmis funkcijomis. Fazės sąvoka yra lengviau suvokti nagrinėjant elementarius atsikartojančius procesus, aprašomus paprastomis sinuso arba kosinuso funkcijomis. Šiuo atveju fazė yra periodinio vyksmo ciklo dalis, atitinkanti tam tikrą dydžio pokytį, įvykusį nuo proceso stebėjimo pradžios t = 0. Fazės sąvoka taip pat plačiai naudojama signalų analizėje nagrinėjant dažninės signalo charakteristikas, gaunamas atlikus signalą aprašančio dydžio Furjė transformaciją. Fazės sąvoka yra intuityvi signalų spektriniame nagrinėjime, kadangi Furjė transformacijos rezultatas gali būti interpretuotas kaip signalą sudarančių trigonometrinių funkcijų kompleksinių amplitudžių nustatymas. Ši procedūra leidžia sudėtingiausią signalą nagrinėti, kaip atskyrų harmoninių svyravimų sumą - bangų interferencija. Ta pati metodika gali būti taikoma net tik laike kintantiems signalams, bet ir erdvėje. Elementaraus harmoninio proceso pavyzdys gali būti stygos svyravimas, kuomet laike kinta stygos taško padėtis, arba kinta stygos aukštis erdvėje: ir yra aprašomas formule: x ( t ) = A ⋅ sin ⁡ ( 2 π f t + θ ) , {\displaystyle x(t)=A\cdot \sin(2\pi ft+\theta ),\,} kur A yra svyravimo amplitudė, f yra dažnis. Dažnio f virpesys turi periodą T = 1 f . {\displaystyle T={\frac {1}{f}}.}    t {\displaystyle t\,} yra nuo stebėjimo pradžios praėjęs laikas, o dydis θ {\displaystyle \theta } yra svyravimo pradinė fazė. Ji aprašo pradinį stygos taško poslinkį nuo pusiausvyros padėties stebėjimo pradžios momentu t = 0. Reiškinys po sinuso argumentu yra bendroji fazė. Kuomet kalbama apie fazę dažnai reiškinio supratime kyla problemos dėl skirtumų naudojamuose apibrėžimuose : Pakeitus svyravimo apibrėžime sinuso funkcija į kosinuso, pradinis stygos poslinkis   cos ⁡ ( 2 π f t + θ ) {\displaystyle \cos(2\pi ft+\theta )\,}   bus kitokios vertės, nors pradinė fazė bus ta pati. Nuo laiko priklausantis trigonometrinės funkcijos argumentas (kampas)   2 π f t + θ , {\displaystyle 2\pi ft+\theta ,\,}   arba dydžio modulis pagrindu 2 π {\displaystyle 2\pi } , dažnai sutrumpintai vadinamas fazė.