Fitopatologija
Fitopatalogija (gr. phyton – augalas + pathos – liga + logos – mokslas) – tai augalų ligų mokslas, tiriantis augalų susirgimo priežastis, procesus, rengiantis profilaktines ir apsaugos nuo augalų ligų priemones. Skiriama bendroji ir specialioji fitopatalogija. bendroji fitopatalogija nagrinėja ligų atsiradimo priežastis, raidos ir plitimo dėsnius, ligų sukeliamus augalų pažeidimus, apsikrėtimo ir augalų apsigynimo mechanizmus, aplinkos įtaką ligų plitimui, augalų atsparumą, ligų dinamiką ir paplitimą, apsaugos metodus, sudaro ir tiria ligų gausumo ir pasirodymo prognozes. specialioji fitopatalogija nagrinėja tam tikros augalų rūšies konkrečias ligas ir rengia gydomąsias, profilaktikos ir organizacines priemones augalams nuo jų apsaugoti. Prie specialiosios fitopatologijos skiriama žemės ūkio, miškų ūkio ir dekoratyvinių augalų fitopatologija. Fitopatologija remiasi bendrosios biologijos, mikrobiologijos, mikologijos, virusologijos, genetikos, selekcijos, augalų anatomijos ir fiziologijos, augalininkystės, žemdirbystės, meteorologijos, ekologijos, chemijos mokslu. Tyrimams naudoja radioaktyviųjų izotopų, elektroninės mikroskopijos, liuminescencinės ir rentgenostruktūrinės analizės, spektrozoninės fotografijos (iš lėktuvų ir kosminių aparatų), molekulinės biologijos ir kibernetikos metodus.