Jungtinių Tautų misija Bosnijoje ir Hercegovinoje
Jungtinių Tautų misija Bosnijoje ir Hercegovinoje (angl. United Nations Mission in Bosnia and Herzegovina, UNMIBH) – tarptautinė organizacija, įsteigta 1995 m. gruodžio 21 d. Jungtinių Tautų Saugumo Tarybos rezoliucija Nr. 1035. Jos įgaliojimai baigėsi 2002 m. gruodžio 31 d., kai ją pakeitė Europos Sąjungos policijos misija Bosnijoje ir Hercegovinoje. UNMIBH įgaliojimai – prisidėti prie teisinės valstybės kūrimo Bosnijoje ir Hercegovinoje padedant reformuoti ir restruktūrizuoti vietos policiją, vertinant esamos teismų sistemos veikimą, stebint ir audituojant policijos ir kitų su teisėtvarkos palaikymu susijusių asmenų veiklą. UNMIBH vadovavo JT Generalinio sekretoriaus specialusis atstovas (angl. Special Representative of the Secretary-General, SRSG), kurį paskyrė tuometinis JT Generalinis sekretorius Kofis Ananas. SRSG vadovavo JT Tarptautinių policijos pajėgų komisarui ir koordinavo kitą Jungtinių Tautų veiklą Bosnijoje ir Hercegovinoje. Pagrindinės UNMIBH sudedamosios dalys buvo: Tarptautinės policijos pajėgos, Baudžiamojo teisingumo patariamasis padalinys, Civilinių reikalų padalinys ir Žmogaus teisių biuras. Misija veikė visoje šalyje, jos regioninės būstinės buvo Bania Lukoje, Bichače, Dobojuje, Mostare, Sarajeve ir Tuzloje, o apygardos būstinė – Brčke. 2001–2003 m. Kofio Anano prašymu Jungtinių Amerikos Valstijų diplomatas Žakas Polas Kleinas buvo paskirtas jo specialiuoju atstovu ir Jungtinių Tautų misijos Bosnijoje ir Hercegovinoje koordinatoriumi. Jam buvo suteiktas Generalinio sekretoriaus pavaduotojo laipsnis. Būdamas misijos vadovu, Ž. P. Kleinas turėjo bendrus valdymo įgaliojimus ir buvo atsakingas už 2 700 tarptautinių policijos pareigūnų iš 48 skirtingų šalių, kurių biudžetas siekė 168,2 mln. dolerių. UNMIBH pertvarkė prieš karą buvusias policijos pajėgas ir sumažino apmokytų darbuotojų skaičių nuo 44 000 iki maždaug 16 000. Misija įdarbino ir parengė pirmąjį Bosnijos ir Hercegovinos policijos kontingentą, kuris buvo dislokuotas Jungtinių Tautų misijoje Rytų Timore, ir pirmąją Bosnijos ir Hercegovinos Jungtinių Tautų karinių stebėtojų grupę. Daugiausia dėmesio ji skyrė kovai su tarptautiniu terorizmu, nelegalia migracija ir organizuotu nusikalstamumu ir per aštuoniolika mėnesių sugebėjo sumažinti per tris Bosnijos ir Hercegovinos oro uostus atvykstančių nelegalių asmenų skaičių nuo 25 000 iki 300 per metus. Personalą UNMIBH teikė Airija, Argentina, Austrija, Bangladešas, Bulgarija, Čilė, Danija, Egiptas, Estija, Fidžis, Gana, Graikija, Indija, Indonezija, Islandija, Ispanija, Italija, Jordanija, Jungtinė Karalystė, Jungtinės Amerikos Valstijos, Kanada, Kenija, Lenkija, Lietuva, Liuksemburgas, Malaizija, Nepalas, Nigerija, Norvegija, Nyderlandai, Pakistanas, Portugalija, Prancūzija, Rumunija, Rusija, Senegalas, Suomija, Švedija, Šveicarija, Tailandas, Tunisas, Turkija, Ukraina, Vengrija ir Vokietija.