Tatuiruotė
Tatuiruotė – amžinas piešinys ant kūno. Žodis tatuiruotė kilęs iš polinezietiško žodžio tatau. Tatuiravimas – įvairių nenutrinamų ženklų ant kūno įamžinimas mechaniniu būdu: pjaunant ar badant odą ir į žaizdeles įtrinant dažų arba po oda įšvirkščiant dažomosios medžiagos. Kada žmogaus kūnas pirmąsyk papuoštas spalvingais piešiniais, nenustatyta. Spėjama, jog tatuiruotėms apie keturiasdešimt tūkstančių metų. Seniausių rasta tiriant Egipto piramides (ant mumijų odos matosi piešinio liekanos). Tatuiruota įrankiais, pagamintais iš rago ir kaulo. Tatuiruotė buvo tarsi išskirtinumo žymė, kurią panoro turėti genties vadai, geriausi medžiotojai, kariai, giminės vyriausieji ir žyniai. XIX a. ėmė tatuiruotis ir aristokratai. Tatuiruotes nešiojo Anglijos, Danijos karaliai. Senovėje tatuiruotės buvo tarsi asmens tapatybės dokumentas. Jos nusakydavo priklausymą tam tikrai genčiai ar tautai (kiekviena gentis turėjo savitus simbolius, piešinius), socialiniam sluoksniui. XX a. paplito tatuiravimas kalėjimuose. Šiais laikais tai atspindi žmogaus pasaulėžiūrą, mąstymo būdą, gyvenimo stilių.