Tiras (armėnų mitologija)
Tiras (arm. Տիր) – rašto, meno ir mokslo dievybė armėnų mitologijoje. Tiras taip pat laikytas dievo Aramazdo (aukščiausiosios dievybės armėnų panteone) raštininku, dievybe, pranašaujančia lemtį. Tikriausiai Tiras buvo laikomas ir sielų palydovu, psichopompu, palydinčiu jas į požemio pasaulį. Helenizmo laikais imtas tapatinti su graikų Apolonu. Įsivaizduota, kad Tiras per sapnus atskleidžiąs žmonėms ateitį. Armėnų istorikas Agatangechosas, gyvenęs V a., Tirą įvardijo žynių išminties mokytoju. Tarp Vagaršapato ir Artašato miestų būta Tiro šventyklos. Jos žyniai aiškindavo sapnus, be to, čia buvo mokoma įvairių mokslų ir menų. Kulto centre Bagarane stovėjo Tiro (Apolono) statula. Armėnijos karalius Artašesas I, valdęs II a. pr. m. e., ją pergabeno į naujai kuriamą Artašato miestą (būsimą Didžiosios Armėnijos sostinę). Iš šios dievybės vardo tikriausiai kilęs ketvirtojo senovės armėnų kalendoriaus mėnesio pavadinimas tre. Apie Tiro kultą liudija ir asmenvardžiai, kurių dėmuo yra šios dievybės vardas. Tokių asmenvardžių pavyzdžiai yra Tiranas („gimęs, kilęs iš Tiro“), Tiridatas („Tiro dovana“), Tirairas („Tiro žmogus“).