Alfonsas XIII
Alfonsas XIII (1886 m. gegužės 17 d. – 1941 m. vasario 28 d.) – Ispanijos karalius, valdęs nuo 1886 m. iki Antrosios Ispanijos respublikos paskelbimo 1931 m. Alfonsas XIII buvo karaliumi nuo gimimo, nes jo tėvas mirė 1885 m. Jo motina Marija Kristina Austrė buvo regentė, kol jis sulaukė šešiolikos metų 1902 m. Valdant Alfonsui XIII Ispanija susidūrė su 4 didelėmis problemomis, kurios nulėmė liberalios monarchijos žlugimą: didelių socialinių grupių realaus politinio atstovavimo nebuvimas; prasta liaudies, ypač valstiečių, padėtis; Rifo karo pasekmės; katalonų nacionalizmas. Politiniai ir visuomeniniai neramumai kilę po Ispanijos-Amerikos karo sutrukdė partijoms žengti liberalios demokratijos keliu ir lėmė Migelio Primo de Riveros diktatūros atsiradimą. Po diktatūros politinio žlugimo Alfonsas XIII bandė sugrąžinti demokratiją, tačiau dėl karaliaus paramos diktatūrai nuo monarchijos nusigręžė Ispanijos visuomenė. Jis savo valia paliko Ispaniją po 1931 m. savivaldybių rinkimų, kurių rezultatus interpretavo kaip referendumą dėl monarchijos panaikinimo. 1917 m. už vadovavimą Europos karo biurui, kuris padėjo Pirmojo pasaulinio karo aukoms nepaisant jų tautybės, Alfonsas XIII buvo nominuotas Nobelio taikos premijai, bet ją laimėjo Raudonasis kryžius. Iki šiol jis yra vienintelis monarchas nominuotas Nobelio taikos premijai.