Psamtikas I
Psamtikas I (Psamtikas I Vahibra, Psametechas I, Psamtekas I, valdė 664–610 m. pr. m. e.) – pirmasis dvidešimt šeštosios dinastijos Senovės Egipto valdovas. Psamtikas I buvo Saiso miesto Nilo deltoje valdovo Nekau I sūnus. Jie abu buvo išvežti į Nineviją po Kušo valstybės karaliaus Taharkos bandymo atsiimti Egipto valdžią iš asirų. Psamtikas tikriausiai buvo išauklėtas asiriškai ir jam suteiktas Nabušezibanio vardas. Tėvas ir sūnus grįžo į Egiptą kaip Ašurbanipalo vasalai. Nekau I valdė Memfį ir Saisą, o Psamtikui valdyti buvo atiduotas Atribio miestas. 664 m. pr. m. e. Nekau I žuvo per kušitų valdovo Tanutamono invaziją į Egiptą. Ašurbanipalas išvijo kušitus, bet pats turėjo grįžti į Asiriją dėl prasidėjusių maištų. Tuomet Psamtikas I atkūrė nepriklausomą Egipto valstybę tapdamas faraonu ir su graikų samdinių pagalba numalšindamas konkurentus Nilo deltoje. 656 m. pr. m. e. surengęs žygį į Tėbus jis pajungė pietinę Egipto dalį. Jis privertė Tėbų aukščiausiąją Amono žmoną Šepenvepet ir valdytoją Amanirdį II pasirinkti įpėdiniu Psamtiko I dukterį Nitokrę ir ilgainiui Tėbų administracijoje pakeitė žmones sau ištikimais. Įgijęs pakankamai įtakos Egipte Psamtikas I galutinai nusikratė priklausomybės nuo asirų. Jo valdymo metu skatintas egiptiečių nacionalizmas, menininkai kopijavo Senosios karalystės laikų darbus. Tuo metu išpopuliarėjo šventųjų gyvūnų kultas, kuris sudarė nemenką dalį Egipto ekonomikos. Po Psamtiko I valdė jo sūnus Nechas II. 2017 m. Kairo teritorijoje rastos milžiniškos Psamtiko I statulos liekanos.