Nameisio žygis į Rygą (1280)
Nameisio žygis į Rygą – 1280 m. vėlyvą rudenį, po Kuldygos komtūro išpuolių prieš Duobelės pilį žiemgalių valdovo Nameisio surengtas mėginimas užimti Rygą. Mūšis aprašytas Eiliuotoje Livonijos kronikoje. Po Livonijos ordino pralaimėjimo Aizkrauklės mūšyje, Nameisis manė, kad kryžiuočiai neturi pakankamai karių Rygai apginti. Tačiau Livonijos landmaršalas Gerhardas (vok. Gerhard von Katzenelnbogen) per trumpą laiką sugebėjo sutelkti Cėsių krašto gvardiją ir įsirengti gynybines pozicijas dabartiniame Rygos priemiestyje Pardaugavoje. Susidūręs su stipriu pasipriešinimu, Nameisis nusprendė trauktis. Jis padalino savo pajėgas į dvi dalis, viena kurių traukėsi Žiemgalos keliu palei Lielupę (vok. die Â), o kita dalis, vadovaujama paties Nameisio, surengė pasalą ordino maršalo pajėgoms, persekiojusioms žiemagalių raitelius. Prie Lielupės įvykusiame mūšyje maršalas buvo paimtas į nelaisvę ir išvežtas į Tėrvetę, o vėliau – išsiųstas pas Lietuvos valdovą Traidenį ir žuvo pastarojo surengtoje viešoje dvikovoje.