Varšuvos konfederacija (1704)
Varšuvos konfederacija – ATR didikų karinis-politinis susivienijimas – visuotinė konfederacija, įkurta Didžiojo Šiaurės karo metu 1704 m. vasario 16 d. Varšuvoje. Konfederaciją įkūrė prorusiško karaliaus Augusto II Stipriojo priešininkai. Konfederacija buvo įkurta pertvarkant antisaksišką Didžiosios Lenkijos konfederaciją. Konfederacija buvo įkurta praėjus dviem dienoms po to, kai ATR Seimas paskelbė aktą dėl Abiejų Tautų Respublikos karaliaus nušalinimo ir karaliaus nebuvimo (lenk. bezkrólewia). Kartu konfederatai pradėjo derybas dėl taikos ir sąjungos su Švedija. Varšuvos konfederacijos lyderiais buvo primas Michalas Stefanas Radziejovskis, Poznanės vaivada Stanislovas Leščinskis, maršalas Piotras Jakubas Bronišas, Hieronimas Augustinas Lubomirskis ir Jonas Chrizostomas Pieniożekas. Faktiškai tikruoju konfederacijos vadovu buvo iš Suomijos kilęs Švedijos generolas Arvidas Hornas. Varšuvos konfederacija tapo 1704–1706 m. ATR pilietinio karo pradžia. 1704 m. liepos 12 d. Varšuvoje generolas Arvidas Hornas, palaikomas švedų kariuomenės, įtikino elekcinį Seimą karaliumi išrinkti Stanislovą Leščinskį. Tai privertė saksų šalininkus 1704 m. gegužės 20 d. įkurti Sandomiro konfederaciją, vadovaujamą Augusto II Stipriojo. 1704 m. rugpjūčio 30 d. Augustas II Stiprusis Narvoje pasirašė sutartį su Petru I, kuri glaudžiau sujungė ATR su Rusijos caryste, rusų kariuomenė gavo teisę veikti visoje ATR teritorijoje prieš švedus ir jų sąjungininkus. 1706 m. Altransštato sutartimi pasibaigusiame ATR pilietiniame kare Varšuvos konfederacijos šalininkai laimėjo. Tačiau ši pergalė buvo trumpalaikė – jau 1709 m., po švedų pralaimėjimo Poltavos mūšyje Augustas II grįžo į ATR sostą.