Palatavio piliakalnis
Palatavio piliakalnis – piliakalnis Palatavio kaime (Anykščių rajonas), įrengtas aukštumos kyšulyje į Latavos slėnį, 550 m į šiaurės rytus nuo Anykščių–Troškūnų plento, 250 m į šiaurę nuo Latavos upelio, buvusio Latavos ežerėlio šiauriniame krante. Aikštelė beveik apvali, 30-33 m skersmens, kiek iškilusiu viduriu. Aikštelės šiaurės vakarinės dalies pakraštyje, nuo piliakalniui nepanaudotos aukštumos pusės, supiltas pusmėnulio formos pylimas žemėjančiais kraštais (20 m ilgio, 12 m pločio ties pagrindu ir 1,5 m aukščio nuo aikštelės). Jo išorinis šlaitas yra 3 m aukščio, leidžiasi į griovį, kuris yra 2 m gylio, 10 m pločio viršuje, 2 m pločio dugne. Piliakalnio šlaitai statūs, iki 15 m aukščio, viršutinėje 2–3 m aukščio dalyje pastatinti. Vakariniame šlaite yra griovio ir pylimėlio liekanų. Piliakalnis atrastas 1997 m. pagal kraštotyrininko Raimondo Guobio surinktą informaciją. Archeologas Gintautas Zabiela, tais pačiais metais žvalgydamas piliakalnį, aikštelėje vietomis rado pilką kultūrinį sluoksnį su degintais akmenimis, o su metalo detektoriumi aptiko 3 metalinius dirbinius: 1) 9,7x7,9 cm dydžio 1 mm storio varinės skardos gabalėlis nuo kažkokio indo; 2) trapecijos formos 5,4 cm ilgio 2,7–3,5 cm pločio žalvarinis skardinis apkalas, padarytas iš 0,8 mm storio skardos; jis ornamentuotos palei kraštus dviem eilėmis iš vidinės pusės įmuštų taškučių, viduje grupelėmis po 4 išdėstytų keturkampių taškučių su kniedėmis abiejose apkalo pusėse; 3) 8,2 cm ilgio ir 5 mm storio geležinio peilio viršūnė 1,5 cm pločio ašmenimis. Pagal išorę bei radinius Palatavio piliakalnis datuojamas XIII–XIV a. Remiantis rašytiniais šaltiniais, jis siejamas su Mindaugo pilimi Latava, kurioje Mindaugas 1253 m. ir 1260 m. išdavė du donacinius aktus. Kadangi 1253 m. aktas išduotas karūnavimo proga, piliakalnis taip pat siejamas su Mindaugo karūnavimo vieta.