Lauda (nutarimas)
Lauda (lot. laudum – „nutarimas“) – Viduramžiais Vakarų ir Vidurio Europos teismų sprendimai, amatininkų cechų statutai, žemės susirinkimų nutarimai, taip pat nuo XIV a. pabaigos – Lenkijos karalystės atskiro teritorinio vieneto, žemės, bajorų susirinkimo, nuo XV a. vidurio – seimelio nutarimas. Sprendė vietinius reikalus, tuos, kuriems nereikėjo karaliaus patvirtinimo. Lietuvos Didžiojoje Kunigaikštijoje – vaivadijos arba apskrities (pavieto) seimelio nutarimas, priimtas po 1564–1565 m. administracinės ir teismų reformų iki Abiejų Tautų Respublikos III padalijimo 1795 m.