PLX
PLX (santrumpa iš Picatinny Liquid EXplosive ' Picatinny arsenalo skystasis sprogalas') – skysta binarinė sprogstamoji medžiaga, 95 % nitrometano (NM) ir 5 % etilendiamino (EDA). Etilendiaminas gali būti pakeistas kitais junginiais su amino grupėmis – trietilentetraminu ar etanolaminu. Paminėti aminai didina nitrometano jautrumą, bet etilenaminas yra efektyviausias. Sumaišytas PLX yra skaidrus gelsvokas skystis. Tiek nitrometanas, tiek etilendiaminas yra labai lakūs, todėl juos laikant reikia labai hermetiškai uždaryti. Saugumo sumetimais abu komponentuųs perveža atskirai, o sumaišo naudojimo vietoje. PLX detonacijos greitis yra 6000-7000 m/s, greitis priklauso nuo skysčio stulpelio pločio. Nors ir EDA įjautrintas PLX susprogdinamas galinga detonuojamąja kapsule ar net panaudojant užtaisą stiprintuvą. PLX buvo sukurtas Antrojo pasaulinio karo metais Piketinio arsenale (Picatinny arsenal) Naujajame Džersyje. Pradžioje ši sprogstamoji medžiaga buvo skirta minų laukams valyti – išliejant ant minų lauko iš lėktuvo ar iš saugaus nuotolio, o vėliau detonuojant išlietąją SM. PLX gali būti sudrebutinamas primaišius nitroceliuliozės, ETN ar kokio tirpiųjų nitroesterių mišinio ar standiklio. Tuomet į PLX gelį galima įmaišyti metalų miltelių (aliuminio, magnio), kurie lieka pakibę gelyje. Šie priedai mažina detonacijos greitį, bet didina karščio (šilumos) išeigą ir sudaro tolygesnę sprogimo bangą. PLX yra pakankamai galinga brizantinė sprogstamoji medžiaga, bet galingumu tik nežymiai viršija komercinį TNT.