Lytinis susilaikymas
Lytinis susilaikymas – savanoriškas ar priverstinis lytinio gyvenimo nutraukimas tam tikram laikui. Lytinis susilaikymas gali būti traktuojamas kaip kontracepcijos būdas, kurio metu yra vengiama bet kokių lytinių santykių, pavyzdžiui, moters ciklo viduryje, apie ovuliaciją, kuomet didžiausia rizika pastoti. Taip pat susilaikymas gali būti traktuojamas kaip saugus seksas (pvz., abipusė masturbacija, glamonės), kuomet apsieinama be lytinės penetracijos. Tačiau lytinis susilaikymas skirtinas nuo skaistumo (nekaltybės), kadangi pastarasis suprantamas ne tik kaip fizinis lytinių santykių neturėjimas, tačiau kaip pasaulėžiūros ir vertybių visuma. Tokio susilaikymo priežastys įvairios: nuolatinio lytinio partnerio nebuvimas, turint sutuoktinį ar nuolatinį partnerį – išvykimas, liga, gyvenimas izoliacijoje, kur nėra kitos lyties asmenų ir kt. Iki pirmų lytinių santykių lytinis susilaikymas yra laikomas norma. Didelį lytinį potraukį lydi savireguliacija – poliucijos, masturbacija, kurios sumažina lytinę įtampą. Susilaikymas gali sukelti irzlumą, todėl kad seksas ar masturbacija sumažina stresą. Tačiau aseksualams pats lytinis aktas dėl įvairių priežasčių gali pasirodyti nemalonus. Ankstyvi lytiniai santykiai gali patraukti baudžiamojon atsakomybėn. Pagal Lietuvos įstatymus lytinis santykiavimas (dar kitaip traktuojamas išprievartavimu) pilnamečiui neleidžia santykiauti su jaunesniu negu 16 m. asmeniu net jei ir amžiaus skirtumas labai mažas. Griežtos religinės normos smerkia nesantuokinius lytinius santykius. Tačiau dėl seksualinės revoliucijos, ypač Vakarų šalyse jau beveik nebesmerkiami lytiniai santykiai iki santuokos, ankstyvas seksas tarp bendraamžių kartais net nesulaukus pilnametystės.