Pionierių judėjimas
Pionierių judėjimas – tarptautinis pionierių (komunistų partijų ir panašių partijų sukurtų vaikų organizacijų) judėjimas. Paprastai vaikai į tokią organizaciją stojo pradinėje mokykloje ir buvo jos nariais iki paauglystės (iki 14-16 m.). Tada stoja į vyresnio amžiaus jaunuolių organizaciją (pvz., Tarybų Sąjungoje – į komjaunimą). Iki 1990 m. judėjime dalyvavo apie 30 šalių pionierių organizacijos, kurias koordinavo 1958 m. Budapešte įkurtas tarptautinis komitetas International Committee of Children’s and Adolescents' Movements. Daugelyje socialistinių šalių narystė pionierių organizacijos oficialiai buvo savanoriška, nors praktikoje dažnai vaikai buvo spaudžiami stoti į tokias organizacijas. Pionierių organizacijos nuo skautų organizacijų skyrėsi žymiai didesne politizacija. Kaip ir skautų organizacijos skatino vaikų fizinį aktyvumą, veiklą gamtoje. Pionierių organizacijos buvo politinio rengimo grandinės dalis. Tarybų Sąjungoje tokią grandinę sudarė Spaliukų organizacija, pionierių organizacija, komjaunimas ir galų gale – komunistų partija. Socialistinės orientacijos šalyse pionierių organizacijas paprastai remdavo vyriausybė ir profsąjungos. Pvz., TSRS buvo statomos ir finansuojamos pionierių stovyklos, pionierių rūmai, pionierių laikraščiai ir žurnalai. Nesocialistinėse šalyse pionierių organizacijas rėmė tos šalies komunistų ir panašios partijos. Pionieriai pionierių veikloje dėvėdavo ir dabar dėvi uniformas. Esminė jų dalis – trikampis kaklaraištis. TSRS pionierių kaklaraištis buvo raudonas, kitų šalių organizacijose spalva būdavo ir kitokia – pvz., šviesiai mėlyna. Valstybės pionierių organizacija paprastai vadindavosi kokio garsaus komunistų ar socialistų veikėjo vardu. TSRS pionierių organizacija buvo vadinama Lenino vardu, VDR pionieriai – Ernsto Telmano (Ernst Thälmann), Albanijos – Enver Hoxha vardu.