Simploka
Simploka (gr. symplokē – supynimas) - anadiplozė; stilistinė figūra, anaforos ir epiforos junginys – tų pačių arba panašiai skambančių žodžių pakartojimas gretimų frazių, jų dalių, poezijos eilučių pradžioje ir pabaigoje (pvz., „ar tu manęs nepažįsti, ar tu savęs nepažįsti?“). Simploka vartojama poezijoje, prozoje, tinka patetiškiems retoriniams klausimams (subjekcijai) monologinėje kalboje.