Žagarės dvaro koplyčia
56°21′30″š. pl. 23°15′47″r. ilg.﻿ / ﻿56.358471°š. pl. 23.262943°r. ilg.﻿ / 56.358471; 23.262943 Žagarės dvaro koplyčia – buvusi koplyčia, išlikusi Joniškio rajone, Žagarėje, priklausanti Žagarės dvaro sodybos statinių kompleksui. Koplyčios pastatas stūkso dvaro parko pakraštyje, 0,4 km į pietus nuo centrinių rūmų, 180 m į rytus nuo Žagarės gimnazijos. 2000 m. dvaro koplyčia, kaip nacionalinės reikšmės architektūros paminklas, buvo įrašyta į Kultūros vertybių registrą. Žagarės dvarą XVIII a. pabaigoje įkūrė grafas Platonas Zubovas (1767–1822). XIX a. pabaigoje, valdant Georgijui Naryškinui (1848–1924), sodyba išplėsta ir rekonstruota. Koplyčia pastatyta 1898 m. pagal anglų architekto Edward Arden Minty (1857-1936) projektą. Angliškų kotedžų arba Tiudorų stiliumi pasižymi ir kiti šio architekto suprojektuoti dvaro sodybos pastatai. Britų architekto pasirinkimą galimai lėmė tai, jog G. Naryškino žmona Elizabeth Knight buvo anglė. Jų šeima 1922 m. gyveno Londono prestižiniame Šiaurės Kensingtono rajone. Istorikai Rusijos bajorus Naryškinus lygino su įtakinga bankininkų Rotšildų šeima. Prie savo dvaro Anglijoje ūkio darbininkams turtuoliai Rotšildai buvo pastatę Tiudorų stiliaus kotedžų kaimelį. Panašu, jog ir Žagarėje Naryškinai mėgino įkurti tarsi atskirą kaimelį, tik pastatai išdėstyti didesniame plote. Be koplyčios, plačioje dvarvietės teritorijoje išsidėstę kiti Anglijos karalių dinastijos (1485–1603 m.) stilių menantys pastatai: arklidės, žirgų maniežas, ratinė, pieninė, taip pat namai, priklausę arklininkui, šventikui, sargui, šėrikui, aludariams. Tarpukariu koplyčios pastate buvo vykdoma edukacinė veikla, nes čia veikė Žagarės pradžios mokykla. Pastaraisiais metais koplyčioje įsikūręs Joniškio istorijos ir kultūros muziejaus padalinys, tęsiantis edukacinės veiklos tradiciją: rengiamos amatų dirbtuvės, įvairūs kultūriniai renginiai. Dviejų aukštų raudonplytis koplyčios pastatas yra atviro T formos plano, dengtas dvišlaičiu stogu su keraminių čerpių danga ir iškylančiais keraminių plytų mūro dūmtraukiais. Po dalimi pastato (pietvakarių pusėje) įrengtas rūsys. Pamatas su lauko akmenų ir keraminių plytų mūro rūsio sienomis. Istorizmo Tiudorų stiliui būdingi elementai pastatui suteikia išraiškingumo. Tai atvirų plytų mūro sienos, trikampių frontonų gausa bei fasadus puošiantis medinis fachverko imitacijos dekoras. Vidaus patalpų architektūrinės detalės: mediniai profiliuoti lubų karnizai, užapvalintos lubų paskliautės, lygaus tinko sienos.