Vyžuonų miškas
55°35′45″ š. pl. 25°31′42″ r. ilg.﻿ / ﻿55.59583°š. pl. 25.52833°r. ilg.﻿ / 55.59583; 25.52833 Vyžuonų miškas – miškas Lietuvoje, Aukštaitijoje, Utenos rajone, tuoj į šiaurės rytus nuo Vyžuonų. Priklauso Utenos miškų urėdijos Vyžuonų girininkijai. Apima 9,2 km² plotą. Paviršius banguotas. Būdingi velėniniai jauriniai, jauriniai vietomis glėjiški priesmėliai ir jauriniai silpnai sujaurėję smėliai. Miško šiauriniu pakraščiu teka Šventoji, per mišką – jos intakai Vyžuona (su Lukna), Girbys. Miške telkšo Girbio, Balčio, Išleistinio ežerai. Medynai: pušynai: 64 % eglynai: 25 % beržynai: 9 % juodalksnynai: 1 % baltalksnynai: 1 % Jaunuolynai sudaro 24 % medynų, pusamžiai medžiai 70 %, pribręstantys 4 %, brandūs 2 %. Miške veisiasi stambieji kanopiniai žvėrys (sirnos, šernai ir kt.), kiškiai, lapės, voverės, opšrūs, usūriniai šunys, kiaunės. Įsteigtas Vyžuonų botaninis draustinis. Per mišką eina kelias  5310  Dusetos–Užpaliai–Vyžuonos . Yra dailės paminklas – Vyžuonų kapinių vartų skulptūra. Miške ir greta įsikūrusios šios gyvenvietės: Vyžuonos, Ažuraistis, Pašiliai, Bartašiūnai, Pašvenčiai, Galiniai, Gaižiūnai.