Archetipas
Archetipas (sen. gr. arkhetypos = αρχή 'pradžia' + τύπος 'pavyzdys') – originalus modelis, idealus pavyzdys, prototipas, kolektyvinės pasąmonės vaizdinys, nepriklausomas nuo individualaus pažinimo, kopijuojamas visos visuomenės, sudarantis žmonijos psichosocialinės sanklodos pagrindą. Bendrai suprantamas, universalus simbolis. Pasireiškia ir per religinius pasakojimus, mitus, folklorą, stereotipus, literatūrą, kalbą, sapnus. Tačiau nei mitas, nei religija visiškai neapima archetipo prasmės, tik iš dalies jį paaiškina. Psichologinį archetipo konceptą įvedė Karlas Gustavas Jungas. Jo sukurtas psichoanalitikos modelis veikia archetipų interpretacija. Jungas išskyrė šiuos pagrindinius asmenybės archetipus: pats, šešėlis, anima ir animus, persona. Archetipų skaičius iš esmės neribotas, tačiau dažniausiai sutinkami šie: vaikas, didvyris, dieviškoji motina, senas išminčius, apgavikas, velnias, baidyklė. Pasak Jungo, archetipas yra visiškai neatsiejama žmonijos ir paties žmogaus dalis, kurios neįmanoma atskirti, kaip neįmanoma atskirti kūno ir dvasios iki įvykstant mirčiai. Archetipai svarbūs suvokiant ne tik žmogaus elgesį, bet ir religiją, mitologiją, folklorą. Už šių bendražmogiškų darinių slypi archetipiniai žmogaus elgesio pirmavaizdžiai.