Močia (albumas)
Močia – antrasis studijinis lietuvių folkroko ir postfolkloro grupės „Atalyja“ albumas. 12-kos dainų albumą grupė įrašė studijoje „Tamsta“, 2004 m. jį išleido įrašų kompanija „Dangus“. 12-os dainų albume savitai interpretuojamos lietuvių vestuvinės, kalendorinės, rugiapjūtės dainos ir sutartinės; jos jungiamos su klasikinio roko, improfolko, metalo roko, artroko, indų muzikos išraiškos priemonėmis. Albume skamba keturios sutartinės („Močia“, „Oželis“, „Kuosela“ ir „Gervela“), dvi kalėdinės („Leliumai“ ir „Lapela“), dvi rugiapjūtės dainos („Lietus“, „Ąžuolėlis“), karo daina („Bajorai“) ir kt. Albumas pasižymi savita instrumentuote. Greta tradicinių lietuvių liaudies (skudučiai, kanklės, dūdmaišis, dambreliai), klasikinių (smuikas, altas) ir roko instrumentų (elektrinė ir bosinė gitaros, mušamieji) pirmąkart grupės kūryboje panaudota ir indiška skersinė bambuko fleita – bansuris. Albumą atveria antifonu atliekama advento daina „Leliumai“. Po jos skamba lyriškoji „Kas pramynė“ (iš A. ir J. Juškų rinkinio). Trečioji albume – dvejinė sutartinė „Močia“, davusi pavadinimą ir visam albumui; ji praturtinta lyrine įžanga, pasižymi „kietoku“ skambesiu (pasitelkiama metalo roko išraiška). Lyrinis albumo centras – rugiapjūtės daina „Ąžuolėlis“ (vyriškam balsui, kanklėms ir trims bansuriams). Albumą užbaigia melancholiško skambesio trejinė sutartinė „Gervelė“. Jos pabaigoje klausytojams pateikiamas siurprizas – slaptasis takelis („Sakalėlis“), kuriame skamba lietaus garsai, balsas ir kanklės. Albumą puošia videoklipas (rugiapjūtės vaizdai iš LRT archyvų, skambant „Gervelės“ įrašui). Didžiausio klausytojų populiarumo susilaukė penktoji albumo daina – „Dūda“.