Savižudybės Lietuvoje
Savižudybė yra procesas, apimantis tokius etapus, kaip minčių, ketinimų, planų apie savižudybę atsiradimas, kuris gali baigtis mirtimi. Kai kuriais atvejais savižudybė arba bandymas nusižudyti būna impulsyvūs. Dažnai savižudybės procesas yra ilgas, iki mėginimo nusižudyti įvyksta įvairių patirčių ir išgyvenimų. Savižudybės procesas prasideda mintimis apie savižudybę, kaip galimybę nutraukti kančią; savižudiški ketinimai atsiranda, kai mąstoma apie nusižudymo būdus; toliau gali būti apmąstomas ir kuriamas savižudybės planas. Apsispręndęs nusižudyti žmogus gali imtis tam tikrų veiksmų, kaip atsisveikinti su artimaisiais, grąžinti skolas, arba kaip tik gali pagerėti emocinė savijauta. Savižudybės grėsmė apima ne tik bandymus nusižudyti, bet ir savižalą ir suicidines mintis. Pasak Pasaulio sveikatos organizacijos (toliau – PSO), kiekvienai savižudybei gali tekti daugiau kaip 20 savižalos ar bandymų žudytis atvejų. Lietuvoje sudėtinga turėti tikslius savižalos atvejų skaičius dėl stigmos, trukdančios kreiptis pagalbos, dėl bandymų nuslėpti nuo artimųjų ar specialistų, savižalos atvejų registravimo sistemos trūkumų ir kita.