Lietuvių liaudies architektūra
Lietuvių liaudies architektūra – lietuvių liaudies kultūros sudedamoji dalis, viena iš pasaulio architektūros formų, paplitusi lietuvių valstiečių tarpe. Ji buvo kuriama neprofesionalių žmonių ir tuo skyrėsi nuo tuo pat metu Lietuvoje kuriamos profesionaliosios architektūros, atsispindinčios miestų, dvarų ir bažnytinėje kultūrose. Liaudies architektūra egzistavo iki XX a., o šiuo metu šios architektūros formos yra nunykę arba transformavęsi. Lietuvos liaudies architektūra priskiriama Šiaurės rytų ir Vidurio Europos arealui.