Nojonas
Nojonas (mong. ноён) – feodalo rangas Mongolijoje nuo viduramžių iki XX a. pradžios. Mongolų imperijoje – karo vado ar pareigūno titulas. Šiuolaikinėje Mongolijoje jis atitinka kreipinį ponas ar misteris. XI a. – XII a. I pusėje nojonai buvo senųjų mongolų aristokratų giminių vadovai, vėliau (XII a. II pusė) kilmingųjų feodalų atstovai. Čingischano laikais nojonais vadino kariuomenės vadus, vadovavusius tumenams ir tūkstantinėms. Užkariavimų metu nojonai gaudavo teritorijas valdyti, tad iš esmės tapo mongolų aristokratija. Nojonai užėmė aukštesnę padėtį už paprastus mongolus, bet žemesnę už Čingischaną bei jo brolių palikuonis. Džučio uluse, Ilchanate ir Čagatajaus chanate nojonus kartais vadino emyrais ar bėjais. Juan dinastijoje nojonų atitikmeniu laikė guanreną, nes jų pagrindinė funkcija buvo karinė. XIV–XVII a., feodalinio susiskaldymo laikais, nojonai buvo nuo centrinės chanų valdžios nepriklausomi valdovai, kunigaikščių analogas.