Sijų kalbos
Sijų kalbos − indėnų kalbų šeima, kurios kalbomis kalba indėnai sijai. XVII−XVIII a. sijų kalbomis kalbėjo indėnų gentys, gyvenusios Š. Amerikoje (nuo Misisipės upės rytuose iki Uolinių kalnų vakaruose ir nuo Saskačevano upės šiaurėje iki Arkanzaso upės pietuose). Sijų kalbas sudaro išnykusios katabvų kalbos (vokonų ir katabvų) bei vakarų sijų kalbos. Skiriamos 3 vakarų sijų kalbų grupės: šiverų (ajovų, otų, misūrių kalbos) dhegijų (kanzų, kuapių, arba kuapavių, omahų, osedžių, ponkų kalbos) mandanų (vinebagų, dakotų, lakotų, krou arba absarokų, mandanų, hidatsų kalbos). Kartais prie sijų kalbų priskiriama dar ir jučių kalba. Kalbančiųjų sijų kalbomis ~100 000.