Ero ežeras
Ero ežeras (angl. Lake Eyre, arabanų k. Kati Thanda) – ežeras centrinėje Australijoje, Pietų Australijos valstijoje, didžiausias visame žemyne. Ero ežeras yra žemiausiame Australijos taške – jo dugnas yra 15 m žemiau jūros lygio. Dvi ežero dalys – šiaurinis Ero ežeras ir pietinis Ero ežeras – kartu užima apie 9 600 km² plotą. Šiuos ežerus jungia 15 km ilgio Godjero sąsiauris. Paviršiaus altitudė – 9,5 metro. Ero ežero baseino plotas apie 1,3 mln. km². Pavadinimą ežerui davė Edvardas Eras (Edward Eyre), kuris 1839 m. išvyko iš Adelaidės norėdamas tapti pirmuoju europiečiu, kirtusiu Australiją iš pietų į šiaurę. Įveikęs Flinderso kalnagūbrį jis susidūrė su neįveikiama sūrių ežerų juosta ir buvo priverstas grįžti atgal. Po keleto metų Eras dar kartą išvyko į kelionę ir pasiekė ežerą, kuris buvo pavadintas jo vardu. Aborigenai arabanai ežerą vadino Kati Thanda. Upėms pripildžius Ero ežerą, jo pakrantėse įsikuria didžiulė pelikanų kolonija ir susuka dešimtis tūkstančių lizdų. Tam, kad čia patektų, šie paukščiai įveikia didžiulius atstumus skrisdami virš kaitrios dykumos. Vandens srautui nutrūkus, didelėje kaitroje ežeras greitai garuoja ir tampa dar sūresnis. Didžiąją metų dalį Ero ežeras – uždruskėjusi pelkė, vandens prisipildo tik vasarą. Ilgą laiką tyrinėtojai manė, kad Ero ežeras – didžiulis gėlo vandens ežeras. Šiandien jau aišku, kad Ero ežeras gali būti didžiulėmis gėlo vandens platybėmis – tačiau vos kartą per aštuonerius ar dešimt metų. Šis ciklas jau kartojasi apie 20 tūkstančių metų. Smarkūs lietūs dvi vasaras iš eilės – retas įvykis šiame regione: pirmųjų metų lietus susigeria į žemę, antraisiais metais žemė sugeria mažiau vandens, jis atiteka į Ero ežerą iš kalnų ir jį pripildo. Aplink ežerą įsteigtas Ero ežero nacionalinis parkas.