Liūninis lipikas
Liūninis lipikas (Galium uliginosum) – raudinių (Rubiaceae) šeimos žolinis augalas. Paplitęs Grenlandijoje, Skandinavijoje, Vidurinėje ir Vakarų Europoje, Rusijoje, Kaukaze, Vakarų ir Rytų Sibire, Vidurinėje Azijoje, Mongolijoje. Augalas daugiametis, 15-40(60) cm aukščio su kietu, siūlišku šakniastiebiu. Stiebas liaunas, gulsčias arba kylantis, šakotas, kibus nuo briaunas apaugusių plonų, žemyn nulinkusių dygių. Lapai linijiškai lancetiški, 1-1,8 cm ilgio ir 1-3 mm pločio, viršūnė su ilgu dygiu, į pamatą laipsniškai susiaurėję, vienagysliai, kiek pariestais ir šiurkščiais kraštais, susitelkę po 6 (5-8) menturyje. Pažiedlapiai labai smulkūs, apie 2 mm ilgio ir 0,5 mm pločio. Žiedai sudėtiniai, susitelkę skėtiškose kekėse iš 6-9 žiedų, stiebo ir šakelių viršūnėse susitelkę į šluotelinį žiedyną. Vainikėlis baltas, keturskiltis, apie 3,5 mm skersmens, su trumpu, plačiu vamzdeliu ir kiaušiniškomis, smailiomis atbrailos skiltelėmis. Dulkinės geltonos. Liemenėlio viršūnė dviskiltė, jo pamate dvi nektarinės. Vaisiai smulkūs, apie 1 mm ilgio ir 1,5-2 mm pločio, iš dviejų merikarpių, retai išauga tik vienas merikarpis, su smulkiomis taškinėmis karputėmis. Žydi birželio – rugpjūčio mėnesiais. Liūninis lipikas auga upių ir ežerų pakrantėse, šlapiose pievose, krūmuose, žemapelkių pakraščiuose. Labai dažnas visoje šalyje. Pievose apydažnis kupstinių šluotsmilgių (Deschampsietum caespitosae), paprastųjų viksvų (Caricetum nigrae), viksvų trainių (Caricetum paniceae), kupstinių viksvų (Caricetum caespitosae) bendrijose.