Archontas
Archontai (gr. ἄρχων „valdantysis“) buvo Atėnų klasikinio laikotarpio 9 aukščiausieji pareigūnai. Greičiausiai VIII a. pr. m. e., o vėliausiai VII a. pr. m. e. Atėnuose monarchiją nuvertė didikai ir įsteigė aristokratiją. Nuo 682 m.pr.m.e prasideda Atikos archontų sąrašas: kasmet besikeičianti kilmingųjų archontų kolegija perėmė valdžią polyje. Kaip jie buvo renkami nėra visiškai aišku. Archontų tarpe buvo tokios pareigybės: 1 Archon Eponymos: vyriausiasis archontas; jo vardu buvo vadinami metai 1 Archon Basileus: vyriausiasis sakralinių apeigų pareigūnas – vadovavo viešosioms aukojimo apeigoms ir religinėms šventėms 1 Archon Polemarchos: vyriausiasis karinių pajėgų vadas 6 Themosthetai: „įstatymdaviai“, teisės interpretuotojai; skelbė nuosprendžius privačiuose ginčuose. Klasikinio laikotarpio 9 archontų skaičius susiklostė per ilgą laiką. Iš pradžių tebuvo Archon Eponymos ir Basileus. Po metus trunkančių pareigų archontai tapdavo areopago nariais. Galutinai archontų pasidalinimą pareigomis sureguliavo Solonas, jo laikais archontai išliko aukščiausiaisiais vykdomosios valdžios pareigūnais. Vykstant Atėnų politinės sistemos demokratizacijai archontų politinė valdžia buvo apribota, o po Kleistenio reformų 508–507 m. archontas tapo tik garbės pareigybe. Nuo 487–486 m. archonto tarnybą galėjo gauti kiekvienas pilietis burtų keliu. Tuo metu tikroji valdžia valstybėje jau kuris laikas buvo renkamų strategų rankose.