Etrurijos karalystė
Etrurijos karalystė – istorinė valstybė Šiaurės Italijoje, egzistavusi 1801–1807 m. Etrurijos valstybė buvo sukurta Aranchuezo sutartimi, pasirašyta 1801 m. kovo 21 d. Karalystė pavadinta etruskų šalies Etrurijos pavadinimu. Etrurijos karalystė buvo kompensacija Parmos Burbonams, kurie prarado savo žemes Šiaurės Italijoje, kurias nuo 1796 m. okupavo Prancūzijos kariuomenė. Parmos hercogas Ferdinandas atsisakė savo pretenzijų, nes iš buvusios Toskanos didžiosios kunigaikštystės buvo sukurta Etrurijos karalystė, kurią ėmė valdyti Ferdinando sūnus Liudvikas. Toskanos kunigaikštystė buvo paimta iš Ferdinando III Habsburgo, kuriam nuostolius atlygino perduodami sekuliarizuotas Zalcburgo arkivyskupijos žemes. Pirmasis karalius Liudvikas I mirė jaunas 1803 m. Sostą paveldėjo jo 4 m. amžiaus sūnus Karolis Liudvikas, tapęs Etrurijos karaliumi Liudviku II. Regente buvo Etrurijos karalienė našlė Marija Luiza Ispanė.