Arklio oro maišai
Arklio oro maišai – poriniai ausies trimitų (tubae auditivae) išsiplėtimai, kurie talpina apie 300–500 ml oro. Būdingi neatrajojantiems kanopiniams, pvz., arkliams, raganosiams, jungiasi su vidine ausimi ir nosies ertmės ryklės nosine dalimi (pars nasalis pharyngis). Arklio oro maišai išsidėstę po galvos smegenų ertme, kaukolės kaudaliniame krašte, šalia atlanto sparnų. Juos dengia poausinės bei žandinės seilių liaukos, taip pat sparniniai raumenys. Dėstosi ant ryklės, šalia stemplės pradžios. Ylinis poliežuvinis kaulas (os stylohyoideus) dalina į medialinę ir lateralinę dalis. Padengtas gleivine. Taip pat paviršiumi eina daug kranialinių nervų, kraujagyslių, tarp jų išorinė ir vidinė miego arterijos (arteria carotis externa et interna). Manoma, kad oro maišų funkcija – vėsinti arterinį kraują, tekantį į galvos struktūras, smegenis. Tai apsaugo galvos smegenis nuo perkaitimo, intensyviai dirbant gyvūnui. Grybeliniai (arklių oro maišų mikozė) ir bakteriniai užsikrėtimai yra reti, tačiau, laiku nepastebėjus, tikimybės išgyventi labai mažos. Oro maišų ligos: empiema, grybelinės infekcijos ir meteorizmas. Empiema dažnai išsivysto sergant viršutinių kvėpavimo takų bakterinėmis infekcijomis. Grybelinės infekcijos gali būti bet kurioje oro maišų dalyje ir tai yra dažniausia šio organo liga. Tuo tarpu oro maišų meteorizmas yra labai retai pasitaikanti liga ir būdinga kumeliukams arba arkliams iki 20 savaičių amžiaus. Šios ligos etiologija nežinoma, tačiau pasireiškia oro susikaupimu viename arba abiejuose oro maišuose.