Burokėlis
Burokėlis – burnotinių (Amaranthaceae) šeimos, runkelio (Beta) genties dvimetė daržovė, kilusi iš savaime augančių paprastųjų runkelių (Beta vulgaris). Lietuvoje auginamas paprastojo runkelio varietas Beta vulgaris var. atrorubra. Šakniavaisiai apvalūs, tamsiai raudoni. Lapkočiai tvirti, statmeni, ryškiai raudoni. Lapai dideli (5–20 cm), vešlūs, žali su raudonomis gyslomis. Paliktas žiemoti, antrais metais burokėlis išaugina stiebą su smulkiais, į varpas susitelkusiais, vėjo apdulkinamais žiedais. Burokėliai domestikuoti II tūkstantmetyje pr. m. e. Viduržemio jūros regione. Išplito po Mesopotamiją, Kiniją. Maistui vartojamas šakniavaisis, taip pat švieži lapkočiai ir lapai. Lietuvoje iš burokėlių gaminamos sriubos (barščiai, šaltibarščiai, batviniai), mišrainės, sultys. Šakniavaisiuose yra 9-16 % cukrų, 1,8-3 % baltymų, 0,7-1,4 % celiuliozės, 0,8-1,3 % mineralinių medžiagų, taip pat rūgščių, vitaminų (ypač vitamino P). Burokėliai dažnai naudojami kaip maistinis dažas. Burokėliai geriausiai auga vidutinio sunkumo, puveningose, gerai įdirbtose priemolio dirvose. Tradiciškai sėja pradedama ievoms sužydėjus. Naudojama sėklų 12–14 kg/ha. Pagrindiniai kenkėjai – sprakšiai, spragės, runkeliniai nematoidai, runkelinės musės; ligos – lapų rudmargė, netikroji miltligė, tikroji miltligė, baltuliai.