Žemasparnis lėktuvas
Žemasparnis lėktuvas – tai orlaivis (monoplanas), kurio sparno konstrukcija yra žemiau nei pusė fiuzeliažo aukščio ar net kerta apatinį fiuzeliažo paviršių. Daugelis šiuolaikinių civilinių lainerių yra žemasparniai modeliai, pavyzdžiui, Airbus 320, Boeing 737, Canadair Regional Jet, Embraer E 170/190, nors yra ir priešingų pavyzdžių: ATR 72, Dash 8-400, taip pat dauguma krovininių lėktuvų yra aukštasparniai, daugelis sklandytuvų ar sportinių lėktuvų – vidursparniai; pastaraisiais dešimtmečiais populiarėja „skraidančio sparno“ principu paremti mažo matomumo radarams modelio kariniai orlaiviai. Mažesniuose lėktuvuose su nedideliu fiuzeliažo skerspjūviu atraminė konstrukcija dažnai įrengiama po fiuzeliažu, taip užtikrinant daugiau vietos fiuzeliažo viduje. Tipiški tokio požiūrio pavyzdžiai yra lengvieji „Robin DR 400 Remorqueur“ ar „Airbus A320“. Pirmuoju žemasparniu lėktuvu Lietuvos aviacijoje laikytinas 1919 m. priverstinai nutupdytas, po to nacionalizuotas ir keletą metų Karo aviacijos naudotas Junkers F.13, 1937 m. įsigyti prancūziški naikintuvai Dewoitine D.501, pirmuoju lietuviškos konstrukcijos žemasparniu – 1925 m. pirmą kartą pakilęs A. Gustaičio konstrukcijos ANBO-I.