Brinkimas
Brinkimas – kieto kūno tūrio didėjimas, kai kūnas iš aplinkos sugeria skystį ar garus. Brinksta įvairios polimerinės medžiagos (mediena, krakmolas, plastikai, dažų dangos), kai kurie sluoksniuotieji mineralai (pvz., moliai). Brinkdamas kūnas paprastai neištirpsta, nepraranda formos. Kai kurių medžiagų (krakmolo, molio) brinkimas gali pereiti į tirpimą, ir gali susidaryti skiediniai. Brinkimo laipsnis vertinamas išbrinkusio kūno ir pradinio kūno masių (ar tūrių) santykiu. Kai aplinkoje tirpiklio pakanka brinkimas didėja, kol brinkstančiame kūne tirpiklio molekulės nebetelpa. Galop brinkimas pasiekia maksimalų laipsnį, kai susidaro pusiausvira būsena – kiek tirpiklio molekulių įeina, tiek ir išeina. Brinkimo pradžioje brinkdamas polimeras gali sudaryti kelių šimtų megapaskalių (kelių tūkstančių atmosferų) slėgį.