Ostrublis
Ostrublis – piniginis vienetas, kuris buvo apyvartoje okupuotose Rusijos imperijos teritorijose ir kurį 1916 m. išleido Vokietija. Piniginis vienetas oficialiai vadinosi rublis, jo šimtojo dalis – kapeika. Pradžioje ostrublis buvo lygus Rusijos rubliui. Nuo 1918 m. ostrubliai cirkuliavo kartu su ostmarke, viena ostmarkė buvo lygi 2 ostrubliams. Ostrublių įvedimas buvo pavestas Rytų prekybos ir pramonės bankui (vok. Ostbank für Handel und Gewerbe), turėjusiam centrą Poznanėje. Šis bankas sukūrė specialią kredito kasą – Rytų skolinamąją kasą (vok. Darlehnskasse Ost), kuri turėjo veikti kaip emisijos bankas vokiečių okupuotuose rytiniuose kraštuose (išskyrus Lenkiją). 1916 m. birželio 26 d. buvo įkurtas Rytų skolinamosios kasos Kauno skyrius, įpareigotas išleisti į apyvartą naujųjų pinigų 100 mln. rublių sumai. Rugpjūčio 6 d. ostrubliai buvo paskelbti vienintele teisėta valiuta Lietuvoje. Ostrublis buvo prilygintas vokiečių markei santykiu 1:2. Apyvartoje šalia popierinių ostrublių kursavo geležinės kapeikos. Ostrubliai buvo dvipusiai, su vienodomis parašų faksimilėmis. Smulkesnių nominalų ženklai nenumeruoti. Trijų, dešimties ir dvidešimt penkių rublių vertės ženklai buvo pažymėti serijos raide ir šešiaženkliais numeriais. 100 rub. vertės ženklų numeriai buvo šešiaženkliai ir septynženkliai, be serijų raidžių. Ženkluose įrašai buvo keturiomis kalbomis: averse – vokiečių, reverse – lietuvių, lenkų ir latvių. Ostrublių ženklai buvo nesudėtingos spaudos ir ornamentikos, popierius – prastos kokybės. Tai labai palengvino ostrublių klastojimą. Kaip netikrų ostrublių centrai garsėjo Minskas, Vilnius, Kaunas, Šiauliai, Ryga, Liepoja. 1917 m. kovo mėn. Rytų skolinamoji kasa buvo atskirta nuo Rytų prekybos ir pramonės banko ir tapo atskira kredito įstaiga. Ji buvo perkelta iš Poznanės į Kauną, kur ir toliau tęsė popierinių pinigų emisiją: iš pradžių ostrublių, nuo 1918 m. ostmarkių. Rytų skolinamoji kasa popierinius pinigus leido nesirūpindama jų padengimu. Ostrubliai ir ostmarkės buvo padengti rusų rubliais, vertybiniais popieriais bei kt. vertybėmis ir prekėmis. Šie pinigai neturėjo brangiųjų metalų ir tvirtos valiutos pagrindo.