Lokomotyvas
Lokomotyvas – geležinkelių transporto priemonė, kuri yra varomoji traukinio dalis, traukiantį jį. Žodis lokomotyvas kilęs iš lotynų kalbos, pažodžiui verčiamas „loco“ vieta ir „motivus“ – judėjimo sukėlimas. Lokomotyvas skirtas traukti vagonus su kroviniu, pačiame lokomotyve vieta naudingam kroviniui nenumatyta. Geležinkelio transporto priemonės, turinčios tiek variklį, tiek ir žymią vietą kroviniui (automotrisės ir pan), lokomotyvais nevadinamos. Nesunkiai nuo traukinio atskiriamą lokomotyvą paprasčiau pakeisti, atskirai remontuoti, tyliau vagonuose, avarijos metu jo masė gali apsaugoti keleivus. Tačiau tik maža dalis tokio traukinio ratų (lokomotyvo ratai) yra varomieji. Automotrisėse visi ratai gali būti varomieji, todėl jos įkalnėse efektyvesnės. Vagonams traukti pritaikyta priemonė su vieta ir kroviniui vadinama varikliniu vagonu. Tradiciškai lokomotyvas traukinį traukia iš priekio. Tačiau dažnai pasitaiko, kai vykdoma vadinamoji stumti – traukti operacija – į vieną pusę traukinys traukiamas, į kitą – stumiamas, kontroliuojant lokomotyvą iš priešingo galo. Mašinisto vieta gali būti vienam iš lokomotyvo galų, abiejuose (keičiant važiavimo kryptį, nereikia apsukti) arba jos išvis gali nebūti (lokomotyvas valdomas iš kito tame pat traukinyje esančio vagono ar lokomotyvo). Mašinisto vietos neturintys lokomotyvai dažniausiai vis dar turi valdymo pastotę lėtam pervarymui stoties ribose.