Kalbos filosofija
Kalbos filosofija – filosofijos šaka, nagrinėjanti kalbą ir reikšmę. Pagrindinės jos problemos – ryšys tarp kalbos ir tikrovės bei ryšys tarp kalbos ir mąstymo. Kalbos filosofija taip pat yra bendrosios kalbotyros atšaka, be to, ją galima laikyti ir semiotikos dalimi. Kalbos filosofija yra glaudžiai susijusi su logika, nes joje taip pat nagrinėjamos loginės kalbos struktūros. Prie kalbos filosofijos kartais priskiriama į kalbą orientuota filosofija, kurioje žmogus antropologiškai apmąstomas kaip kalbinė būtybė. Kalbos filosofijos dalimi kartais taip pat laikoma kalbos kritika. Kalbos analizę galima išskirti kaip filosofinį kalbos filosofijos metodą, skirtą šiai sričiai tirti. Kalbos filosofijos klausimai nagrinėjami jau nuo Antikos laikų, tačiau tik nuo XIX a. vidurio imta juos apibrėžti kaip „kalbos filosofiją“ (nors šią sąvoką dar 1748 m. pavartojo prancūzų filosofas Pjeras Lui de Mopertiui).