Jotunai
Skandinavų mitologijoje Jotunai – milžinai, žmonių ir asų priešininkai. Kai kurių dievų tapatybė nėra aiški – ar jie dievai, ar milžinai jotunai (Lokis, Gerda, Skadi ir kt.). Dievas Lokis pradžioje buvo milžinas, tačiau vėliau priimtas į asų tarpą, todėl laikomas dievu. Milžinų klasifikacija, pvz., „Edoje“, nėra nuosekli, jie skirstomi į pirmykščius šerkšno milžinus hrymtursus ir jotunus, bet neretai hrymtursai, ir net pati pirminė būtybė Imis, taip pat vadinami jotunais arba jotais. Hrymtursai – Imis ir jo tiesioginiai palikuoniai – egzistavo prieš dievus ir žmones, ir kai dievai iš nužudyto Imio kūno kūrė pasaulį, hrymtursai paskendo jo kraujyje. Išsigelbėjo tik Bergelmis – laive kaip Nojus. Tačiau sakmėse hrymtursai minimi ir po pasaulio sukūrimo, šlovinama jų didinga išmintis: Boltornas, Odino motinos tėvas, kuris duoda Odinui magiškąsias runas, ir Vaftrūdnis, su kuriuo Odinas varžosi išmintimi („Giesmė apie Vaftrūdnį“, „Vyresnioji Eda“). Matyt, milžinas yra ir protingasis Mimis, medaus šaltinio, iš kurio išminties semiasi Odinas, šeimininkas. Tai pačiai kategorijai priklauso milžinas Asgardo statytojas. Jotunai priešpriešinami dievams ne tik laiko, bet ir erdvės atžvilgiu – kaip akmenuoto ir šalto šiaurės ir rytų žemės krašto gyventojai. Dažniausiai minima, kad Jotunai – milžinai iš Jotunheimo („Jotunų žemės“). Jie yra ir stichinių demoniškų gamtos jėgų įsikūnijimas. Jotunai trokšta atimti asų žmonas su jų stebuklingomis brangenybėmis; su jotunais be paliovos kaunasi Toras, nuo jų saugantis Asgardą ir žmonių pasaulį Midgardą. Šios kovos aprašymuose jotunai dažnai apibūdinami kaip kvaili velniai. Lokis tyčia ar netyčia yra asų ir milžinų tarpininkas. Jotunai – ne tik siaubingi milžinai, bet ir dailios merginos (pvz., Tjacio duktė Skadi), kurios neretai tampa asų žmonomis, jų vaikų motinomis.