Grandininė linija
Grandininė linija (GL) – plokščia transcendentinė kreivė, kurios formą homogeniniame gravitaciniame lauke įgauna lanksti, netąsi, vienalytė sunki grandinė su įtvirtintais galais. Angl. k. GL yra catenary curve – pavadinimas, kilęs iš lotyniško žodžio „catena“ – grandinė. Lygtis Dekarto koordinatėse: y = a ( e x a + e − x a ) 2 = a cosh ⁡ ( x a ) {\displaystyle y={\frac {a\left(e^{\frac {x}{a}}+e^{-{\frac {x}{a}}}\right)}{2}}=a\,\cosh \left({\frac {x}{a}}\right)} (1) Taškas (0, A {\displaystyle A} ) – vadinamas viršūne, O x {\displaystyle Ox} ašis - direktrise. Matematines GL savybes pirmą kartą ištyrė Robert Hooke (1670), o jos matematinę lygtį, praktiškai vienu metu, išvedė Gotfridas Leibnicas , Christiaan Huygens ir Johannu Bernoulli 1691-iais metais . GL ir su ja susijusios kreivės yra naudojamos architektūroje ir inžinerijoje, tiltų ir arkų dizainuose.