Toba (Indonezija)
Tobos ežeras (indonez. Danau Toba) – kalderinis ežeras Indonezijoje, Sumatros saloje, šiaurinėje Barisano kalnų dalyje, Šiaurės Sumatros provincijoje. Ilgis apie 100 km, plotis apie 34 km. Iškilęs į 911 m aukštį virš jūros lygio. Tai didžiausias vulkaninės kilmės ežeras pasaulyje. Šis ežeras susiformavo milžiniško senovinio Tobos ugnikalnio kalderoje (išsiveržė prieš 75 tūkst. metų). Toba buvo labai galingas superugnikalnis, ir jo išsiveržimas smarkiai pakeitė Žemės klimatą. Išsiveržimas buvo pats galingiausias per paskutiniuosius 25 milijonus metų. Nors būdamas Indonezijoje, ugnikalnis visą dabartinę Indiją padengė apie 15 cm pelenų sluoksniu (kai kur šis sluoksnis siekia iki 6 metrų). Ugnikalnis turėjo išmesti daug sieros, kylant rūgščiojo lietaus liūtims. Iš viso buvo išmesta apie 2800 km³ medžiagos – tūkstančius kartų daugiau nei net ir galingo įprastinio ugnikalnio išsiveržimo metu. Iš jų 800 km³ buvo vėjo į vakarų pusę nupūsti pelenai. Manoma, kad Toba galėjo sukelti klimato atšalimą ir ledynmečių pradžią. Išsiveržimas sutampa su archeogenetikų numanomu žymiu žmonių skaičiaus sumažėjimu maždaug tuo pačiu metu (pagal kai kurias teorijas visame pasaulyje bebuvo likę ne daugiau kaip tūkstantis žmonių). Tobos ežere yra 640 km² ploto Samosiro sala. Aplink ežerą gyvena batakų tautos žmonės.