John Dillinger
Džonas Herbertas Dilindžeris (angl. John Herbert Dillinger, 1903 m. birželio 22 d. Indianapolio, Indianos valstija – 1934 m. liepos 22 d. Čikagoje, Ilinojaus valstijoje, JAV) – bankų plėšikas, siautėjęs JAV vidurio vakaruose XX a. trečiojo dešimtmečio pradžioje. Šis pavojingas nusikaltėlis atsakingas dėl keleto policininkų nužudymo, daugiau nei dvidešimties bankų ir keturių policijos nuovadų apiplėšimo, bei dviejų pabėgimų iš kalėjimo. Nepaisant šių nusikaltimų kai kurie žmonės jį laikė moderniųjų laikų Robinu Hudu. Dėl savo grakščių judesių apiplėšimų metu, tokių kaip šuoliai ant prekystalių, ir sugebėjimo pabėgti nuo policijos, D. Dilindžeris įgijo „Kiškio“ (angl. „Jackrabbit“) pravardę. Didžiosios depresijos metais D. Dilindžerio ir jo gaujos žygiai, taip pat kaip ir Boni ir Klaido ar Ma Barkerio nusikaltimai, buvo plačiai nušviečiami JAV žiniasklaidos. Šių nusikaltėlių siautėjimo periodas (1931–1935 m.) dažnai vadinamas „Valstybės priešų era“ (angl. „Public Enemy Era“). Tuometiniai įvykiai padėjo išaugti Federalinių Tyrimų Biuro (FTB) įtakai. Persekiojamas policijos D. Dilindžeris daugiau nei metus slapstėsi Floridoje, Arizonoje, Mičigane bei Viskonsine. Visgi per eilinį pabėgimą nuo policijos jis buvo sužeistas, todėl slapta grįžo gydytis į savo tėvo namus. Netrukus, 1934 m. liepą, jis grįžo į Čikagą – miestą, kuriame buvo itin aktyviai ieškomas. Netrukus jį aptiko policija, kuri informaciją apie D. Dilindžerio buvimo vietą gavo iš vienos prostitutės. Liepos 22 d. policija apsupo kino teatrą, kuriame nusikaltėlis žiūrėjo filmą. D. Dilindžeris buvo ginkluotas ir bandė pabėgti iš apgulties, tačiau trys policininkų kulkos perskrodė jo kūną, o viena iš jų, pataikiusi į veidą, sužalojo D. Dilindžerį mirtinai.