Sasanidų imperija
Sasanidų imperija ar Sasanidų dinastija (persų kalba: ساسانیان [sɒsɒnijɒn]) – trečioji Irano ir antroji Persijos valdovų dinastija, valdžiusi nuo 226 ar 227 iki 651 ar 652 m., Artimuosiuose ir Viduriniuosiuose Rytuose. Sasanidų dinastiją įkūrė Ardaširas I, nugalėjęs paskutinį partų karalių Artabaną IV (persų kalba: اردوان Ardavan) ir užbaigė Jazdegerdas III (632–651 m.). pralaimėjęs 14 metų trukusią kovą su ankstyvuoju Arabų Kalifatu, pirma islamiška imperija. Imperijos tradicinė teritorija buvo visas Iranas, Irakas, Armėnija, Afganistanas, rytinė Turkijos dalis, tam tikros Sirijos, Pakistano, Kaukazo, Centrinės Azijos ir Arabijos sritys. Sasanidai savo imperija vadino Eranshahr („Iranėnų valdos“). Sasanidų laikotarpis, trukęs visą vėlyvąją Antiką, laikomas vienu svarbiausiu ir įtakingiausiu laikotarpiu Irano istorijoje. Tuo metu Persų civilizacija daugiausiai pasiekė prieš atsivertimą į Islamą. Sasanidų Persija labai paveikė to meto Romos imperiją ir Romos imperatoriai tik Sasanidus pripažino sau lygiais ir į persų Šachų šachą (Shahanshah) laiškuose kreipdavosi "Mano broli". Kultūrinė įtaka siekė toli už imperijos sienų iki Vakarų Europos, Afrikos, Kinijos ir Indijos, darė pastebimą įtaką Europos ir Azijos viduramžių meno formavimuisi. Sasanidų kultūros įtaka jaučiama ir ankstyvajame Islamo pasaulyje. Dinastijos unikali aristokratiška kultūra islamišką Irano užkariavimą pavertė Persų renesansu. Daugelis dalykų vėliau priskirtų Islamo architektūrai, kultūrai ir literatūrai buvo perimta iš Sasanidų Persijos ir išplatinta po visą Islamo pasaulį.