Kiprijono pandemija
Kiprijono pandemija – maždaug 249–262 m. Romos imperijoje plitusi pandemija, pavadinta pagal ją aprašiusį Kiprijoną, Kartaginos vyskupą. Nėra konkrečiai žinoma, kokios tai ligos pandemija. Labiausiai tikėtini spėjimai yra raupai, pandeminis gripas ar kokie nors Filoviridae šeimos virusai. Pandemiją taip pat vėliau aprašė Pontijus Kartaginietis, Kiprijono biografas, savo veikale „Kiprijono gyvenimas“ (lot. Vita Cypriani). 2014 m. archeologai Egipte atkasė masinę III a. kapavietę žmonių palaikų, apipiltų kalkėmis – tuo periodu naudotomis dezinfekcijai. Manoma, kad nuo pandemijos mirė apie trečdalis Aleksandrijos gyventojų. Romoje mirdavo apie penkis tūkstančius žmonių per dieną. Kiprijono pandemija buvo vienas iš faktorių, sukėlusių Trečiojo amžiaus krizę, beveik sužlugdžiusią Romos imperiją.