Niutono dėsniai
Niutono dėsniai arba Niutono mechanikos dėsniai – trys pagrindiniai klasikinės mechanikos dėsniai, kuriais apibūdinamas visų makroskopinių objektų judėjimas. Dėsnius suformulavo anglų fizikas Izaokas Niutonas XVII a. Šiame straipsnyje m – žymima kūno inercinė masė, v – kūno greitis, a – kūno įgytas pagreitis, F – kūną paveikusi (arba ir toliau tebeveikianti) jėga, p – judesio kiekis.