Šizofrenija
Šizofrenija (iš gr. σχίζω 'skylu' + φρήν 'dvasia, protas') – tai lėtinė psichikos liga, kuri pažeidžia jausmų, mąstymo, suvokimo bei valios sferas. Šizofrenijos terminą pasiūlė E. Bleuleris 1911 m. Šiuo terminu norėta pabrėžti, kad sergant šizofrenija pastebimas atskirų psichikos procesų vienovės nebuvimas (disociacija), savotiškas jų skilimas. Šiuo sutrikimu pasaulyje serga apie 1 % žmonių. Labiau išsivysčiusiose industrinėse šalyse vyrauja paranoidinė šizofrenijos forma, besivystančiose dažniau pasitaiko katatoninė ir hebefreninė. Socialinės adaptacijos požiūriu geresnės ligos aplinkybės dažniau susiklosto besivystančiose šalyse, nes ten šie ligoniai nėra išstumiami iš visuomenės, juos globoja artimieji. Sergantys šizofrenija net trigubai dažniau nei kiti serga įvairiomis somatinėmis ligomis, jų gyvenimo trukmė yra vidutiniškai apie 12-13 metų trumpesnė, daugiausia dėl didesnės savižudybės rizikos (ji net 13 kartų didesnė nei bendroje gyventojų populiacijoje). Susirgus šia liga, nyksta susidomėjimas anksčiau mėgta veikla, kyla nerimas, depresija, žmogus negali sutelkti dėmesio ir tinkamai funkcionuoti socialinėje aplinkoje, mokytis ir dirbti. Kiekvienam ligoniui būdingas individualus simptomų ir išgyvenimų derinys. Psichiatrijos specialistų požiūriu tai – vienas sudėtingiausių psichikos sutrikimų.