Čamamė
Čamamė (isp. chamamé) – muzikos ir šokio stilius, paplitęs šiaurės rytų Argentinoje, daugiausia Korjenteso provincijoje. Atsirado sumišus čia gausiai atsikėlusių migrantų iš Rytų Europos (lenkų, ukrainiečių, Pavolgio vokiečių) liaudies muzikai (ypač, polkai) su afrikietiškais ritmais ir vietinėmis muzikinėmis tradicijomis. Čamamė pradžioje griežta smuiku ir viuela, bet vėliau pradėta naudoti gitara, armonika, akordeonas, bandonija, bosinė gitara. Dainavimas jausmingas, melancholiškas. Atliekama gvaranių kalba arba gvaranių–ispanų kalbų mišiniu (jopara). Šokama poromis prisispaudus prie krūtinės, be planingos choreografijos. Čamamė – svarbi Korjenteso regiono kultūrinės savipratos dalis. Atliekama giminės sueigose, per bažnytines šventes, festivalius. Nuo XX a. vid. su migrantais pradėjo plisti Buenos Airėse, sulaukė didesnio pripažinimo. Šį stilių išpopuliarino atlikėjai Raulis Barbosa, Čango Spasiukas. 2020 m. čamamė paskelbta nematerialiuoju UNESCO pasaulio paveldo objektu.