Čaitanja Mahaprabhu
Čaitanja Mahaprabhu (skr. चैतन्‍य महाप्रभु = IAST: Caitanya Mahāprabhu; 1486–1534 m.) – XVI amžiaus religinis reformatorius rytų Indijoje – ypatingai šiandieniniame Bangladeše ir Vakarų Bengalijos, Biharo, Džharkhando, Manipuro, Asamo ir Orisos valstijose. Gaudija vaišnavai garbina Čaitanją Mahaprabhu kaip Krišnos pilną inkarnaciją. Čaitanja Mahaprabhu išpopuliarino vaišnavų bhakti jogos mokyklą, kurios filosofija rėmėsi Bhagavata Purana ir Bhagavad Gita. Čaitanja Mahaprabhu ypatingai garbino Krišnos formas, išpopuliarino Harė Krišna mantros giedojimą. ir sukūrė Siksastaka (aštuonias pasišventimo maldas) sankrito kalboje. Čaitanjos Mahaprabhu pasekėjai, vadinami gaudija vaišnavais, laikė jį Krišnos avataru Radharani nuotaikoje, kuri buvo išpranašauta paskutiniuose Bhagavata Purana skyriuose. Šri Čaitanjos Mahaprabhu gyvenimas yra aprašytas Caitanya Caritamrta šventraštyje, kuriame yra teigiama kad Čaitanja Mahaprabhu savo regėjimuose bendraudavo su Krišna ir patirdavo visus ekstatinės meilės Krišnai požymius.