Mergystės plėvė
Mergystės plėvė (lot. hymen) – tai plona ir įprastai siaura gleivinės raukšlė tarp moters makšties ir makšties prieangio, skirianti moters vidinius lytinius organus nuo išorinių. Nors tarp šios plėvės būsenos ir lytinių santykių turėjimo (ar neturėjimo) fakto nėra jokio moksliškai įrodyto ryšio, ši plėvė yra apipinta daugybės kultūrinių mitų. Jos praradimas siejamas su defloracija. Mergystės plėvę sudaro plona skaidulinio jungiamojo audinio plėvė be nervinio audinio, iš abiejų pusių padengta daugiasluoksniu plokščiuoju nesuragėjusiu epiteliu[reikalingas šaltinis]. Iš makšties pusės šis epitelis storesnis, o iš makšties prieangio – plonesnis[reikalingas šaltinis]. Tarp gleivinės lapelių yra elastinio ir raumeninio audinių pluošteliai, kurie lemia plėvės standumą ir paslankumą. Dažnai klystama galvojant, kad ši plėvė dengia visą makštį: iš tikro makštis aklinai uždengta būna tik 1-2 iš 1000 atvejų. Tokia aklina mergystės plėvė reikalauja medicininės intervencijos, nes, atsiradus mėnesinėms, išskyros iš makšties negalėtų ištekėti lauk, ir dėl to sukeltų rimtų medicinių problemų. Įprastai, jeigu jos iš viso esama, plėvė dengia tik makšties šonus. Ji būna įvairaus pločio žiedinė, spurguota, akyta, arba jos gali ir visai nebūti. Joje paprastai būna keletas įvairaus dydžio ir formos angų, pro kurias mėnesinių metu išteka kraujas. Dažnai klaidingai galvojama, kad ši plėvė dengia makštį ir plyšta pirmo penetracinio lytinio akto metu, tačiau tai tėra tik kultūrinis mitas: plėvė yra elastinga, tad, net jei lytinio akto metu ji kliudoma, ji turi galimybę ištitempti. Taip pat neteisingai manoma, kad pirmų lytinių santykių metu atsiradęs kraujas ar skausmas yra mergystės plėvės plyšimo padariniai. Iš tikro, kraujas ir skausmas pranešamas nenuosekliai, jų pranešimo dažnumas itin priklausomas nuo kultūros, ir jų atsiradimas gali būti paaiškinamas kitais faktoriais nei mergystės plėvės traumos, tokiais kaip lubrikacijos trūkumas dėl nepatyrimo, negebėjimas atsipalaiduoti dėl baimės ar kitos priežastys. Nors mergystės plėvės traumų lytinio akto metų galimybė yra teoriškai įmanoma, traumų buvimas ar dažnumas nėra moksliškai ištirti. Taip pat dažnai teigiama, kad mergystės plėvės traumos gali kilti aktyviai sportuojant, jodinėjant, važiuojant dviračiu, įvairiai dirginant lyties organus. Dažnai ši plėvė siejama su merginos skaistybe, nors taip yra daroma klaidingai. Mergystės plėvės nebuvimas nereiškia, kad mergina ar moteris yra užsiėmusi penetraciniais lytiniais santykiais - tokių santykių turėjimo fakto tyrinėjant mergystės plėvę ar kitus lytinius organus nustatyti negalima.