Civilinė inžinerija
Civilinė inžinerija – inžinerijos šaka, atsakinga už didelių, viešajam ar civilių naudojimui reikalingų infrastruktūrų (kelių, tiltų, kanalų, užtvankų, oro ir jūrų uostų, nuotakynų, vamzdžių, pastatų struktūrinių komponentų, geležinkelių ir kitų objektų) projektavimą, statybą ir priežiūrą. Civilinės inžinerijos specialistas vadinamas civiliniu inžinieriumi. Civilinė inžinerija paprastai skirstoma į kelias atšakas. Civilinė inžinerija laikoma antra seniausia inžinerijos disciplina po karinės inžinerijos, o pradinis tokio kategorizavimo tikslas – atskirti karinių ar gynybinių ir nekarinių objektų inžineriją. Civilinės inžinerijos lopšiu galima laikyti Senovės Egiptą, Indo slėnio civilizaciją ir Mesopotamiją, o jos taikymo pradžią – laikotarpį tarp 4000 m. pr. m. e. ir 2000 m. pr. m. e., tenykštėms visuomenėms perėjus iš klajoklinės į sėslų gyvenimo būdą, o kuriantis sėslioms bendruomenėms prireikus inžinerinių objektų. Civilinė inžinerija skirstoma į pakrančių inžineriją, struktūros inžineriją, žemės drebėjimų inžineriją, aplinkos inžineriją, geotechninę inžineriją ir kitas šakas. Lietuvoje civilinės inžinerijos specialybių mokytis galima KTU ir VGTU.