Zelandija (žemynas)
Zelandija, rečiau Tasmantis arba Naujosios Zelandijos žemynas – Žemės pietų pusrutulyje buvęs nedidelis žemynas, kurio 94 procentai sausumos ploto yra apsemti Ramiojo vandenyno ir likę tik fragmentai. Prieš 170 milijonų metų, Zelandijos žemynas buvo vientiso Gondvanos superžemyno dalimi. Prieš 83–85 milijonų metų Zelandijos ir Australijos žemynai atskilo nuo Antarktidos ir visi trys žemynai nudreifavo skirtingomis kryptimis. Maždaug prieš 23 milijonus metų didžioji Zelandijos žemyno dalis buvo galutinai apsemta. Prieš užliejant vandenims, mikrožemynas buvo gana siauros bei pailgos formos, nutįsęs šiaurės–pietų kryptimi. Šiaurinis pakraštys buvo kiek toliau į šiaurę nei dabartinė Naujosios Kaledonijos sala ir atogrąžose siekė 19° pietų lygiagretę. Pietinis žemyno pakraštys siekė 56° pietų lygiagretę – kiek toliau į pietus nuo Naujosios Zelandijos piečiausių subantarktinių salų. Zelandijos žemynas buvo apie 3 500 000 km², tai yra didesnis sausumos plotas už Grenlandiją bei Indiją, maždaug pusės Australijos žemyno arba trečdalio Europos žemyno dydžio. Prieš 85 milijonų metų atskilusioje ir tapusioje izoliuota nuo kitų žemynų Zelandijoje, augalija ir gyvūnija vystėsi atskirai, tik su jai būdingais bruožais, nors nuo Gondvanos laikų, Patagonija, Antarktida, Australija, Zelandija yra priskiriamos prie Antarkties augalijos karalystės, turinčios tik šioms žemių dalims daug bendrumų, pavyzdžiui, čia dominuojantys araukarijų genties bei podokarpinių šeimos medžiai.