Paul von Rennenkampf
Pavelas fon Renenkampfas (rus. Па́вел Ка́рлович Ренненка́мпф, vok. Paul von Rennenkampf, 1854 m. balandžio 29 d. – 1918 m. balandžio 1 d.) – baltvokiečių didikas, valstybės veikėjas, paskutinis Vilniaus karinės apygardos vadas ir Rusijos imperijos kariuomenės generolas, vadovavęs 1-ajai armijai, kuri įsiveržė į Rytų Prūsiją pradiniame Pirmojo pasaulinio karo Rytų fronto etape. Renenkampfas išgarsėjo kaip veiksmingas kavalerijos vadas per Boksininkų sukilimą ir Rusijos–Japonijos karą. 1905 m., revoliucijos metu, vadovavo rinktinei, kuri nuslopino neramumus vadinamoje Čitos respublikoje. Dėl to jis buvo paaukštintas ir iki Pirmojo pasaulinio karo pradžios buvo Vilniaus karinės apygardos, iš kurios pajėgų buvo suformuota jo vadovaujama 1-oji armija, vadas. Vadovavo 1-osios armijos įsiveržimui į Rytų Prūsiją ir 1914 m. rugpjūčio pabaigoje pasiekė ankstyvą pergalę Gumbinės mūšyje, tačiau po pralaimėjimų prie Tanenbergo, Mozūrijos ežeryno ir Lodzės buvo atleistas iš vado pareigų, nors vėliau buvo įrodyta, kad jis nekaltas dėl klaidų, padarytų mūšyje prie Lodzės. Po oficialaus jo veiksmų tyrimo Renenkampfas buvo išteisintas, tačiau 1918 m. Taganroge per raudonąjį terorą bolševikai jį sušaudė.