Džonka
Džonka – mažos grimzlės plokščiadugnis burlaivis, skirtas daugiausia plaukioti upėmis. Žodis džonka kilęs iš malaj. djong, kuris savo ruožtu kilęs iš pietų minų kalbos žodžio 船 (chûn), reiškiančio „laivas“. Džonka išsiskiria plačiu aukštai iškeltu priekiu ir laivagaliu bei žema vidurine dalimi. Turi nuo dviejų iki keturių (penkių) stiebų. Burės keturkampės, pintos iš bambuko plaušų ir sutvirtintos horizontaliomis kartelėmis. Kiekviena iš burių susiskleidžia ar išsiskleidžia žaliuzės principu. Džonka valdoma vairu. Ilgis siekia iki 55 m, plotis iki 9 m. Džonkomis plukdomi kroviniai. Paplitusios Pietryčių Azijos ir Tolimųjų Rytų šalyse. Kai kuriuose Vietnamo regionuose džonkos naudojamos ir kaip plaukiojantieji būstai. Nėra tiksliai žinoma, kada džonkos atsirado ir iš kur. Tačiau ištakos dažnai siejamos su Kinija. Han dinastijos laikais jau buvo plačiai naudojamos. Ankstyvaisiais viduramžiais naudotos karo tikslais, jau tada buvo sutinkamos Indonezijos ir net Indijos vandenyse. Laikui bėgant džonkas pradėta naudoti ilgiems reisams jūra visoje Rytų Azijoje. Paplitus garlaiviams, džonkos išlaikė savo, kaip labai manevringo krovininio laivo, svarbą.