Šv. Steponas
Šventasis Steponas (gr. Στέφανος, Stéphanos, reiškiantis „vainiką, karūną“, hebr. ‏סטפנוס הקדוש‏‎, Stephanos HaQadosh, 5 m. – 34 m.) – tradiciškai laikomas pirmuoju krikščionybės kankiniu. Pagal Apaštalų darbus, jis buvo ankstyvosios Jeruzalės bažnyčios diakonas, kuris savo mokymais supykdė įvairių sinagogų narius. Teismo metu apkaltintas šventvagyste, Šv. Steponas pasakė kalbą, kurioje pasmerkė jį teisiančią žydų valdžią, ir vėliau buvo užmėtytas akmenimis. Apaštalas Paulius, tuomet dar fariziejus ir Romos pilietis, taip pat dalyvavo Stepono kankinime. Vienintelis informacijos apie Šv. Steponą šaltinis yra Naujojo Testamento Apaštalų darbai. Apaštalų darbų 6 skyriuje Šv. Steponas minimas kaip vienas iš graikiškai kalbančių helenistinių žydų, išrinktų padėti graikiškai kalbančioms našlėms gauti sąžiningą valdžios aprūpinimą. Šv. Steponą šventuoju laiko katalikų, anglikonų, rytų stačiatikių, stačiatikių, liuteronų ir Rytų bažnyčios. Meninėse reprezentacijose Šv. Steponas dažnai vaizduojamas su kankinystę simbolizuojančia karūna, trimis akmenimis, kankinio palmės lapeliu, smilkaline ir laikantis nedidelį bažnyčios pastatą. Jis dažnai vaizduojamas kaip jaunas, bebarzdis vyras su tonzūra, dėvintis diakono drabužius.