Psichoaktyviosios medžiagos
Psichoaktyviosios medžiagos – medžiagos arba jų mišiniai, darantys įtaką centrinės nervų sistemos veiklai ir sukeliantys psichinės būklės pokyčių. Vartojamos atsipalaidavimui, ritualuose (enteogenai) ir medicinoje. Psichiatrijoje taikomi preparatai, reguliuojantys sutrikusią medžiagų apykaitą galvos smegenyse ir skiriami psichikos sutrikimams gydyti, vadinami psichotropiniais vaistais. Terminas psichotropinės medžiagos (sen. gr. τροπικός – 'keičiantis') plačiąja prasme reiškia tą patį, ką ir terminas „psichoaktyviosios medžiagos“ (kuriuo vadinami tiek psichotropiniai vaistai, tiek ir narkotinės medžiagos, pavyzdžiui, psichikos stimuliatoriai, haliucinogenai, opioidai). Narkotinių medžiagų tarptautinės kontrolės kontekse terminas „psichotropinė medžiaga“ taikomas 1971 m. Tarptautinėje psichotropinių medžiagų konvencijoje išvardintiems preparatams. Neurotropinės medžiagos  – didelė vaistinių preparatų grupė, daranti kokybinį poveikį centrinei ir periferinei nervų sistemoms. Neurotropinės medžiagos gali slopinti arba stimuliuoti nervinio susijaudinimo perdavimą, pamažinti arba padidinti periferinių nervinių galūnių jautrumą, daryti įtaką įvairiems sinapsių receptoriams.