Rajatėja
16°44′0″ p. pl. 151°27′0″ v. ilg.﻿ / ﻿16.73333°š. pl. 151.45000°r. ilg.﻿ / 16.73333; 151.45000 Rajatėja (pranc. Raiatea, tait. Ra’iatea) – sala Ramiajame vandenyne, Prancūzų Polinezijoje, Draugijos salose (Pavėjinių salų grupėje). Antra pagal dydį Draugijos salyno sala. Išsidėsčiusi 210 km į vakarus nuo Taičio, tarp Huahinės ir Bora Boros salų. Plotas 238 km². Gyvena 12 825 gyventojai (2017 m.). Gyventojų tankumas – 53,9 žm./km². Rajatėją ir šiauriau esančią Tahaa salą supa bendras koralinis rifas ir lagūna todėl neretai laikomos viena sala. Sala vulkaninės kilmės; kalnuota. Aukštis iki 1017 m (Tefatoaiti k.). Saloje yra endeminių augalų rūšių (Taičio gardenija). Rajatėjos sala padalinta į 3 komunas: Uturoa, Taputapuatea ir Tumaraa. Svarbiausia gyvenvietė – Uturoa (Pavėjinių salų padalinio administracinis centras). Yra ligoninė, trys koledžai (vienas privatus), 2 licėjai, oro ir jūrų uostai. Kopros gamyba, vanilės eksportas, žvejyba. Senovėje Rajatėja buvo svarbus Polinezijos kultūros centras. Ji darė didelę įtaką aplinkinių salų kultūrai. Yra išlikę senovinių šventyklų griuvėsių (Taputapuatea maraė – pasaulio paveldo objektas). 1769 m. salą iš vakariečių pirmasis atrado Džeimsas Kukas.