Nesavastingumas
Nesavastingumas (skr. अनात्मन् = IAST: anātman „ne-atmanas“, pali anatta) – budizmo terminas, apibūdinantis kiekvieną būtybę, kaip neturinčią savasties – nemirtingo, vientiso ir nepriklausomo pagrindo, kuris būtų nekintantis ir amžinas. Pali budizmo raštai mini, kad visos gyvos būtybės susidaro iš penkių dalių vadinamų skandhais, kurie neturi savasties.