Mesjė 79
Mesjė 79, M79, NGC 1904 – kamuolinis spiečius, esantis Kiškio žvaigždyne. Nuo Žemės nutolęs 41 000 šviesmečių, o nuo galaktikos centro – 60 000 šm. Objekto regimasis ryškis – 8. Skirtingai nuo didžiumos Paukščių Tako kamuolinių spiečių, kurie išsidėstę apie galaktikos branduolį ir matomi Šaulio žvaigždyne, Mesjė 79 matomas priešingoje dangaus pusėje. Be to, Mesjė 79 yra vienas iš dviejų į Mesjė katalogą įtrauktų kamuolinių spiečių, kosminiu mastu palyginti netolimoje praeityje į Paukščių Taką galbūt patekusių iš kaimyninių galaktikų. Mesjė 79 galėjo būti perimtas iš Didžiojo Šuns nykštukinės galaktikos. Mesjė 79 spiečiuje esama apie 150 000 žvaigždžių, išsidėsčiusių 118 šviesmečių skersmens erdvės ruože. Spiečiuje gausu senų raudonų žvaigždžių, tačiau stebėjimai Hablo kosminiu teleskopu atskleidė, jog esama ir vadinamųjų mėlynųjų atsilikėlių – neįprastai jaunų žvaigždžių. Teigiama, kad palankiausios sąlygos stebėti Mesjė 79 spiečių yra sausio mėnesį. Pro žiūronus galima įžvelgti tankų šio spiečiaus branduolį, o norint įžiūrėti paskiras žvaigždes ir spiečiaus pakraščius reikalingas bent vidutinio dydžio teleskopas. Šį kosminį objektą 1780 m. atrado Pierre Méchain. Informuotas apie atradimą, Charles Messier objektą įtraukė į savo katalogą. Praėjus apytikriai 4 metams, William Herschel pirmasis įžiūrėjo paskiras spiečiaus žvaigždes ir apibūdino objektą kaip „kamuolinį žvaigždžių spiečių“.