Warren G. Harding
Vorenas Hardingas (angl. Warren Gamaliel Harding, 1865 m. lapkričio 2 d. – 1923 m. rugpjūčio 2 d.) – buvo 29-asis Jungtinių Amerikos Valstijų prezidentas, ėjęs pareigas nuo 1921 metų iki pat savo mirties 1923 metais. Hardingas, priklausęs JAV respublikonų partijai, buvo savo jėgomis iškilęs įtakingas laikraščių leidėjas. Jis dirbo Ohajo valstijos senate (1899-1903) ir JAV Senate (1915-1921). Jis taip pat buvo pirmasis pareigas ėjęs JAV senatorius ir pirmasis laikraščių leidėjas išrinktas JAV prezidentu. Jo prezidentinės kampanijos metu, laikotarpyje po Pirmojo pasaulinio karo, jis pažadėjo sugrąžinti tautą „į normalią padėtį” (angl. normalcy). Ši kampanija skatino industrializaciją ir stiprią ekonomiką, nepriklausomą nuo užsienio įtakų. 1920 metų rinkimuose Hardingas ir jo viceprezidentas Kelvinas Kulidžas nugalėjo demokratų partijos kandidatą Džeimsą M. Koksą didžiausiu rinkėjų balsų skirtumu Amerikos istorijoje (60,36 % prieš 34,19 %). Prezidentas Hardingas savo draugus ir politinius pagalbininkus, dažnai vadinamus „Ohajo gauja”, apdovanojo paskirdamas į finansiškai įtakingus postus. Skandalai ir korupcija galiausiai išplito jo administracijoje: vienas prezidento kabineto narys ir keletas jo paskirtų pareigūnų buvo patraukti baudžiamojon atsakomybėn už kyšininkavimą ir federalinės valdžios apgaudinėjimą. Hardingas į savo kabinetą vis dėlto pakvietė ir keletą pastebimai teigiamų pareigūnų. Hardingas su panieka atmetė Tautų Sąjungą ir pasirašė atskirą taikos sutartį su Vokietija ir Austrija, formaliai užbaigdamas Pirmąjį pasaulinį karą. Hardingo vidaus politika pasižymėjo pasirašyta pirmąja JAV vaikų socialinio aprūpinimo programa. Jis susitvarkė su kasyklų ir geležinkelių sektoriuose streikuojančiais darbininkais. Hardingo prezidentavimo metu nedarbas šalyje sumažėjo perpus. 1923 metų rugpjūtį kelionės į Aliaską metu, prezidentas Hardingas netikėtai susmuko ir mirė. Jį poste pakeitė viceprezidentas Kelvinas Kulidžas. Istorikai jau daug metų vertina Hardingą kaip vieną blogiausių JAV prezidentų. Vertinimai atsižvelgia tiek į prezidento administracijos pasiekimus, tiek į administracijos skandalus.