Konkūrinis jodinėjimas
Konkūrinis jodinėjimas arba parodomieji šuoliai per kliūtis – žirginio sporto rūšis, raitelių varžybos griaunamų kliūčių ruože.. Konkūrinis jojimas atsirado XVIII a., kai jį pradėjo praktikuoti raitieji medžiotojai iš Jungtinės Karalystės. Viena iš trijų jodinėjimo olimpinės programos rungčių. Raitelio tikslas – be klaidų ir greitai įveikti kliūtis. Vidutinis kliūčių aukštis aukščiausio lygio varžybose – 160 cm. Kiekvienoje rungtyje leidžiamas tam tikras skaičius klaidų (pvz.: žirgo atsisakymas įveikti tam tikrą kliūtį), tačiau viršijus šį skaičių, duetas diskvalifikuojamas. Skaičiuojama kiek laiko duetas praleidžia kliūčių ruože ir kiek baudos taškų surenka įveikdamas maršrutą. Baudos taškai skiriami už žirgo nepaklusnumą, nuverstas kliūtis, viršytą kontrolinio laiko normatyvą (jeigu toks yra nustatytas) bei kitokias žirgo ar raitelio klaidas rungties įveikimo metu. Konkūrų taisyklės yra griežtai reglamentuotos ir prižiūrimos Tarptautinės žirgų sporto federacijos arba FEI (Fédération Équestre Internationale). Iki 2024 m. konkūrinis jojimas buvo įtrauktas į šiuolaikinės penkiakovės varžybas. Lietuvoje konkūrinio jodinėjimo sportu pradėta užsiimti 1920 m, o 1934 m. Lietuvos čempionate dalyvavo 248 žirgai. Per Antrąjį pasaulinį karą konkūrinis jodinėjimas liovėsi, o pokariu atkurtas tik 1956 m.