Dharmačakra
Dharmačakra (skr. धर्मचक्र = IAST: dharmacakra- 'dharmos ratas', tibet. འཀོར་ལོ།  = chos-kyi 'khor-lo) – plačiai paplitęs budizmo simbolis, vaizduojamas kaip aštuonių stipinų ratas. Jis reiškia atgimimų ciklą ir momentą, kai Buda paskelbė keturias tauriąsias tiesas, stipinai – aštuonlinkį kelią. Dharmos ratas, kaip manoma, išsivystė iš soliarinio simbolio, aptinkamo dar Indo slėnio civilizacijos mene. Vėliau ratas kaip ginklas (čakra) yra dievo Višnaus simbolis. Budizmas perėmė ratą kaip pagrindinį „rato sukėjo“ (čakravartino) arba „visuotinio valdovo“ simbolį, su kuriuo sutapatintas Budos mokymas apie dharmą. Spartus rato sukimasis reiškia greitą dvasinę transformaciją, kurią įgalina Budos mokymas. Kaip čakros ginklas, jis naikina iliuzijas ir trikdžius dvasiniame kelyje. Pirmasis Budos pamokslas Sarnathe laikomas pirmuoju dharmačakros pasukimu, tuo tarpu vėlesni Gautamos pamokymai Radžghire ir Šravastyje – antruoju ir trečiuoju pasukimais. Rato ašis atstovauja budizmo etinę doktriną, kuri nurimdo ir sulaiko protą, aštrūs stipinai – išmintį arba aštrią įžvalgą, skrodžiančią neišmanymą, o ratlankis simbolizuoja meditatyvią sutelktį, kuri aprėpia ir palengvina rato judėjimą. Ratas su tūkstančiu stipinų, pasirodančių lyg saulės spinduliai, atstovauja tūkstantį budų mokymų ir poelgių. Rato ašyje vaizduojama spirališka svastika, sudaryta iš trijų arba keturių spindulių (reiškia tris budos brangakmenius arba keturias tauriąsias tiesas). Tibeto budizme auksinė dharmačakra yra daugelio dievybių atributas, ypač Budos Vairočanos simbolis. Tibeto mene dharmačakra dažnai įkomponuojama kartu su lotosu bei šilkinėmis juostomis. Dharmačakra dažnai nuspalvinama keturiomis spalvomis, atitinkančiomis 4 pasaulio kryptis ir 4 budas. Ikonografijoje dharmačakra pradėta vaizduoti apie III a. pr. m. e. Dharmačakra gausiai vaizduojama budistiniame mene, budistinių šalių heraldikoje. Ji taip pat pavaizduota ant Indijos vėliavos ir Indijos herbo kaip indiškai kultūrai bendras dharmos simbolis.