Lyties tapatybė
Lyties tapatybė – savęs kaip kurios nors socialinės lyties atstovo suvokimas. Lyties tapatybė gali sutapti su biologine lytimi (cislytiškumas) arba, anot translytiškumo proponentų, nuo jos skirtis (translytiškumas). Lyties išraiška paprastai atspindi asmens lyties tapatybę, tačiau pasitaiko išimčių. Yra nuomonių, jog asmens elgesio išraiška, pasaulėžiūra, išvaizda, net jei atitinka lyčiai tipišką elgesį, nebūtinai atspindi asmens lyties tapatybę. Sąvoka „lyties tapatybė“ pirmą kartą buvo pavartota Robert J. Stoller 1964 m. Visos visuomenės turi lyties kategorijų rinkinį, galintį padėti pagrindus asmens savivokai ir sukurti ryšius su kitais bendruomenės nariais. Absoliučioje daugumoje bendruomenių yra paprasta binarinė lyčių sistema (vyro ir moters), kurioje yra nustatyti arba numanomi lyties atributai, įskaitant elgesį, aprangą, darbą ir panašiai, ir daugelis žmonių gali susitapatinti su šiais atributais bei priskirti save vyriškumo ar moteriškumo kategorijoms visais seksualumo ir lyties aspektais: biologine lytimi, lytine tapatybe ir lyties išraiška. Dalis žmonių negali susitapatinti su dalimi arba visais biologinės savo lyties atributais, dalis šių žmonių yra translyčiai arba priskiria save nebinarinėms lytims. Dalis bendruomenių turi trečiosios lyties kategoriją. Lyties tapatybę lemia ir biologiniai, ir socialiniai faktoriai. Barbara Newmann lyties tapatybės formavimosi procesą išskyrė į keturias dalis: pirmiausia suprantama lyties sąvoka; antra, mokomasi lyties standartų ir stereotipų; trečia, bandoma susitapatinti su tėvais; ketvirta, susiformuoja lyties tapatybė.