Akadija
Akadija (pranc. Acadie) – istorinė sritis, buvęs Naujosios Prancūzijos administracinis vienetas, esantis Šiaurės Amerikos šiaurės rytuose, apimanti Kanados Naujosios Škotijos, Naujojo Briunsviko, Princo Edvardo salos provincijas, nedidelę, rytinę Kvebeko provincijos dalį, bei JAV dabar priklausančią didesniąją Meino valstijos šiaurės rytinę dalį iki Kenebeko upės. Akadijoje (Šv. Krua saloje) pirmieji koloniją įkūrė prancūzai 1604 metais. Kitais metais gyvenvietė perkelta per Fandžio įlanką į Port Rojalį. 1608 metais dalis gyventojų, vedami Samuelio de Šampleno (Samuel de Champlain) įkūrė Naująją Prancūziją dabartinio Kvebeko miesto teritorijoje. 1613 metais svarbiausia prancūzų gyvenvietė (Port Rojalis) sugriauta anglų, o 1623 metais anglai žemyninėje dalyje įkūrė Naujosios Škotijos koloniją. 1632 metais Anglijos karalius perdavė koloniją prancūzams, bet 1654 metais teritorijas vėl užgrobė ir iki 1670 valdė anglai, vėliau taikiai gražino regioną Prancūzijai. 1710 metais teritorija vėl užimta anglų, o 1713 metų Ultrechto taika Naująją Škotiją pripažino Didžiajai Britanijai. 1755 metais daugelis akadiečių buvo iškeldinti į Šiaurės Amerikoje Jungtinei Karalystei priklaususias Trylika kolonijų, bei atgal į Europą – Prancūziją ir Jungtinę Karalystę. Po Septynerių metų karo Didžioji Britanija užvaldė iki tol prancūzų valdytas Akadijos salas – Šv. Džono (dabar Princo Edvardo) ir Bretono Kyšulio.