1941 m. birželio 26 d. Pravieniškių žudynės
Pravieniškių žudynės – vienas iš Raudonosios armijos nusikaltimų Lietuvos teritorijoje, įvykdytas 1941 m. traukiantis Raudonajai Armijai iš Lietuvos teritorijos. Karo pradžioje Pravieniškėse kalėjo 444–451 kalinys. Kalinti daugiausia 2–4 metams nuteistieji, jie čia turėjo atlikti priverčiamus sunkiuosius darbus, tokius kaip durpių kasimas. Tarp jų buvo 80 internuotų lenkų, 20–30 už įvairius nusikaltimus nuteistų raudonarmiečių. Nuo kitų kalinimo įstaigų Pravieniškėse įkurtas lageris skyrėsi ir tuo, kad visi sargybiniai ir prižiūrėtojai buvo lietuviai. Vokietijai užpuolus SSRS, kalinti raudonarmiečiai buvo apginkluoti ir išvežti, sustiprinta lagerio sargyba. 1941 m. birželio 26 d. apie 12-13 valandą į lagerį atvyko bolševikų tankas ir šarvuotas automobilis su maždaug 50 kareivių. Iš barakų į uždarą kiemą buvo išvesti kaliniai, visiems liepta rankas iškelti aukštyn ir taip stovėti apie 2 valandas. Vėliau jie sušaudyti panaudojant kulkosvaidžius ir automatinius šautuvus. Vadovaujant leitenantui Kiseliovui sušaudyti visi tuo metu kalėję kaliniai, taip pat 21 lagerio tarnautojas, įskaitant samdomuosius raštinės darbuotojus, 6 moterys ir 13 bei 16 metų mergaitės. Pirmiau sušaudytas kalėjimo personalas, vėliau kaliniai. Likę gyvi buvo pribaigti durtuvais ir į kūnų krūvą numesta granata. Skaičiuojama, kad žudynių aukomis tapo 260 žmonių, skirtingais duomenimis, apie 60-150 žmonių pavyko išsigelbėti. Tų pačių metų birželio 29 d. lagerio teritorijoje buvo palaidoti 182 nužudytųjų palaikai, o 50 jų išsivežė giminės. Nacių vokiečių propagandos būrys ištisą parą darkė lavonus prieš parodant juos giminėms ir jų sielvartą užfiksavusiems fotografams. Laidotuvių išvakarėse buvo atidaryta foto paroda.