Edmund Burke
Edmundas Berkas (angl. Edmund Burke, 1729 m. sausio 12 d. Dubline – 1797 m. rugpjūčio 9 d.) – airių politikas, rašytojas, oratorius, politikos teoretikas ir filosofas, ilgą laiką ėjęs pareigas Didžiosios Britanijos Bendruomenių rūmuose atstovaudamas Vigų (angl. Whig) partiją. Išrinktas į Bendruomenių rūmus, netrukus išgarsėjo kaip vienas ištikimiausių opozicijos šalininkų. Dažniausiai minimas dėl Amerikos kolonijų, kovojusių prieš karalių Jurgį III, palaikymo ir stiprios Prancūzijos revoliucijos kritikos. Dėl pastarosios E. Berkas tapo viena iš vedančiųjų figūrų konservatyviojoje Vigų partijos frakcijoje (pramintoje „Senaisiais Vigais“), kurios opozicijoje buvo revoliuciją rėmę „Naujieji Vigai“, vadovaujami Čarlzo Džeimso Fokso. E. Berkas taip pat publikavo filosofinį tekstą apie estetiką ir pradėjo leisti politikos apžvalgos žurnalą „Annual Register“. Jis dažnai laikomas anglų-amerikiečių konservatizmo pradininku. Tai buvo pirmasis mokslininkas, išdėstęs konservatizmo esmę ir susisteminęs jo principus („Apmąstymai apie Didžiąją Prancūzijos revoliuciją“, 1790 m.). Aiškinosi, kodėl Prancūzijoje žlugo monarchija. Minties istorijoje retas atvejis, kai idėjų sistema taip glaudžiai susijusi su vienu žmogumi bei vienu įvykiu, kaip šiuolaikinis konservatizmas su E. Berko vardu ir jo reakcija į Prancūzijos revoliuciją.