Durmitoro nacionalinis parkas
Durmitoro nacionalinis parkas – saugoma teritorija kalnuotoje šiaurės vakarų Juodkalnijos dalyje, daugiausia Žabliako savivaldybėje. 1980 m. jis įtrauktas į UNESCO Pasaulio paveldo sąrašą su pratęsimu 2005 m. Pavadintas pagal Durmitoro kalnų masyvą. Įkurtas 1952 m. Tuo metu apėmė Durmitoro kalnų masyvą, 1978 m. prie parko prijungtas Taros kanjonas. Dabar nacionalinis parkas apima Durmitoro kalnus, Taros, Sušicos ir Dragos upių kanjonus ir Komarnicos plokščiakalnį, iš viso 32100 ha teritoriją. Durmitoro kalnuose yra apie 50 aukštesnių nei 2000 m viršūnių, aukščiausia jų - Bobotov Kukas (2523 m). 82 km ilgio ir 1300 m gylio Taros kanjonas, kuris įeina į Durmitoro nacionalinį parką, pagal savo dydį laikomas antruoju pasaulyje kanjonu po Kolorados upės kanjono Arizonoje. Durmitoro nacionalinio parko kraštovaizdis yra suformuotas ledynų ir upių. Tankūs miškai ir ledyniniai ežerai kraštovaizdį paįvairina ir daro patrauklesniu lankytojams. Parke iš viso yra 18 ledyninių kalnų ežerų, tarp jų 1450 m aukštyje esantis Crno ežeras Lokio viršūnės (vrh Međed) papėdėje, taip pat "kalnų akimis" (Gorske oči) vadinami mažesni ežeriukai Zmijinje, Barno, Riblje, Vrazje, Modro. Gausu ir olų su stalaktitais ir stalagmitais, tarp jų garsiausia Ledena Pecina ("Ledo ola") esanti 2160 m virš jūros lygio aukštyje. Taros, Dragos ir Sušicos upes maitina 748 šaltiniai ir upokšniai. Durmitoro nacionalinis parkas yra Juodkalnijos kalnų turizmo centras. Turistinės veiklos centru yra Žabliakas. Žiemos metu pagrindinė rekreacinė veikla Durmitore yra slidinėjimas ir snieglenčių sportas. Vasarą pagrindinės veiklos yra alpinizmas ir laipiojimas. Aktyvėjanti žmonių veikla turi įtakos ir parko gamtai. 2002 m. 7000 parko hektarų leista vykdyti ūkinę veiklą.