Privalomasis egzempliorius
Privalomasis egzempliorius – spausdinto leidinio arba kito dokumento egzempliorius, kurį leidėjas pagal įstatymą privalo pristatyti bibliotekoms ir kitoms valstybinėms organizacijoms fondų kaupimui, leidinių kontrolei, bibliografinei apskaitai ir saugojimui. Būna nemokami, apimantys beveik visus valstybėje ar tam tikroje teritorijoje išleistus leidinius, ir mokami, apimantys tik pačius vertingiausius leidinius. Privalomieji egzemplioriai gali būti spausdinti (knygos, periodiniai leidiniai, žemėlapiai ir kiti) ar kiti leidiniai (garso ir vaizdo įrašai, mikroformos, elektroniniai ištekliai ir kiti). Yra visos šalies privalomieji egzemplioriai ir atskirų jos teritorijų (apskričių, rajonų) bei žinybiniai (valstybinio valdymo šakų) privalomieji egzemplioriai. Pirmieji privalomieji egzemplioriai įvesti 1537 m. Prancūzijos nacionalinėje bibliotekoje, 1588 m. – Rygos miesto bibliotekos (dabar Latvijos nacionalinė biblioteka) fondui komplektuoti, 1661 m. – Švedijoje, 1663 m. – Vokietijoje (Bavarijoje), 1710 m. – Anglijoje.