Sipahiai
Sipahiai (persų kalba سپاهی, Sepâhi 'karys, raitelis') buvo elitiniai Osmanų imperijos kariuomenės raitelių daliniai. Sipahio statusas atitiko viduramžių Europos riterio statusą. Sipahiai valdydavo feodą (tîmâr), kurį suteikdavo Osmanų sultonas, sipahiui priklausė visos to feodo pajamos, už kurias jis turėdavo atlikti karinę tarnybą. Sipahių daliniai sukurti valdant Muradui I. Nors pradžioje sipahiai buvo renkami iš nemusulmonų, panašiai kaip janyčarai, tačiau nuo sultono Mehmedo I valdymo sipahiais tapdavo tik etniniai turkai, kurie valdė žemes imperijos teritorijoje. Sipahių daliniai ilgainiui tapo didžiausia Osmanų kavalerijos sudėtine dalimi. Jei Osmanų kariuomenė išsidėstydavo pusmėnuliu, sipahiai būdavo išdėstomi pusmėnulio smaigaliuose. Iš čia raiteliai turėjo spausti priešininką iš šonų link kariuomenės pagrindo, kur buvo išdėstomi pėstininkai, janyčarai. Į sipahių pareigas taip pat įėjo dalyvavimas paraduose kartu su sultonu, taip pat sultono asmeninė apsauga. Taikos metu sipahiai buvo atsakingi už mokesčių rinkimą.