Mūšis prie Česterio
Mūšis prie Česterio (angl. Battle of Chester) – vienas iš ankstyvųjų viduramžių mūšių anglosaksų Britanijos užkariavimo laikais, įvykęs 613 metais. VII amžiaus pradžioje Nortumbrija pradėjo kaimyninių britiškų karalysčių užgrobimą. Britiškos karalystės apsijungė, nujausdamos mūšį. 613 metais prie Kaer Legiono susidūrė dvi didelės armijos. Iš britų pusės žymiausi dalyviai buvo Selifas ir Dinoganas ap Kinanas iš Povio, Bledrkas ap Geraintas iš Dumnonijos, Iago ap Brochvailas ir Maunas ap Brochvailas iš Pengverno, Kindruinas Didysis iš Luitko, Kadvalas ap Kingenas iš Roso, Iago ap Beli ir Edrenas ap Beli iš Gvinedo, Rinas ap Idvalas (antros eilės karaliaus Kalchvinedo pusbrolis), Karadogas apa Gvalogas iš Elmeto, Gvaidas ap Dvuigas iš Pietų Regedo ir daugelis kitų. Iš anglosaksų pusės: Nortumbrijos karalius Etelfritas ir Mersijos karalius Keorlas. Anglosaksai visiškai sutriuškino britų armiją. Mūšio rezultate Velsas buvo atkirstas nuo Senovės Šiaurės, Pietų Regedas nustojo egzistuoti, o jo teritorija perėjo Nortumbrijai. Iš britų pusės žuvo daugelis karalių ir jų giminių. Tarp išgyvenusių buvo, tame tarpe, Kindruinas Didysis, Bledrikas ap Geraintas, ir kai kurie kiti.