Pepis I
Pepis I (Merirė, Fios, m. apie 2283 m. pr. m. e.) – trečiasis šeštosios Egipto dinastijos faraonas. Valdė apie 2332–2283 m. pr. m. e. Sosto vardas Merirė reiškia „Ra mylimas“. Pepis I buvo faraono Tečio sūnus. Manoma, kad jam reikėjo įrodyti savo teisė į sostą, prieš tada trumpai valdžiusį Userkarę. Kai kurie egiptologai mano, kad Userkarė buvo uzurpatorius, kiti − kad regentas, valdęs iki kol Pepis I sulauks tinkamo valdyti amžiaus ir pasitraukęs iš sosto. Pepio I valdymo pradžioje jo koregente tikriausiai buvo motina, karalienė Iput. Pepis I buvo vedęs turėjo dvi žmonas, abi Aukštutinio Egipto vizirio Khuji dukteris. Jos jam pagimdė įpėdinius Merenrą ir Pepį II. Šis faktas rodo, kad Khuji turėjo didžiulę įtaką to meto Egipte, jo sūnus Džau vėliau tapo irgi pirmuoju viziriu. Per apie 40 valdymo metų Pepis I inicijavo šventyklų statybas ir dekoravimą Denderoje, Bubastyje, Abydose, Elefantine ir, tikriausiai, Hierakonpolyje. Pastarajame mieste rasta Pepio I varinė žmogaus dydžio statula su mažesne statula, tikriausiai sūnaus Merenros, viduje. Pepio I valdymas pasižymėjo agresyvia ekspansija į Nubiją, plėtėsi prekyba su tolimais kraštais, kaip Libanas ir Somalio krantas. Kartu didėjo Egipto aukštuomenės įtaką. Pepio I piramidė pastatyta Sakaros pietinėje dalyje. Joje pirmą kartą atrasti piramidžių tekstai (bet nėra anksčiausi). Faraono sarkofagas buvo sudaužytas, mumija nerasta, tačiau išliko kanopų skrynia su ryšuliu balzamuotų vidurių ir indo šukėmis, kuriame jie laikyti. Pagal jo laidojimo komplekso vardą Men-nefer vėliau pavadintas Memfis. Tikėtina, kad valdymo pabaigoje Pepis I buvo koregentas kartu su sūnumi Merenra.