Senovės baltų šventyklos
Senovės baltų dievų šventyklos – senovės baltų kulto ir apeigų vietos. Iš pradžių jų egzistavimas neigtas, o vėliau patvirtintas archeologiniais tyrinėjimais. Archeologai patvirtino šaltiniuose minimos šventyklos buvimą Vilniuje, Šventaragio slėnyje. Taip pat po Vilniaus arkikatedros pamatais aptiktos Perkūno šventyklos liekanos. Tokių šventųjų vietų nemažai rasta ir kitose Lietuvos vietose. Seniausios maldavietės – šventyklos – buvo apskritos. Jų centre stovėdavo stulpas, tariamai jungiantis tris visatos dalis: dangų, žemę, požemį. Stulpas tapatintas su Pasaulio medžiu, esančiu visatos centre.