Tirijai
Tirijai arba trijai (port. tiriós, tiriyó, ol. trio, sav. Wü tarëno) – indėnų karibų tauta, gyvenanti šiaurės Amazonijoje: pietų Suriname ir aplinkinėse Brazilijos srityse (Amapos ir Paros valst.). Tirijų kalba priklauso karibų kalbų šeimai. Dauguma puoselėja tradicinę tikybą, apie trečdalis – krikščionys (katalikai ir protestantai). Tirijai šaltiniuose minimi nuo XVIII a., su europiečiais ryšius užmezgė XIX a. vid. Tradiciškai verčiasi kapline-lydimine žemdirbyste (augina daugiausia karčiuosius manijokus; taip pat bananus, ananasus, cukranendres, jamsus, batatus, kukurūzus, medvilnę, tabaką ir kt.), medžiokle (ypač su šunimis), žvejyba upėse, rankiojimu. Amatai – pynimas (vyrų), lipdytinė keramika (moterų). Verčiasi mainais su „miškiniais negrais“. Tirijų būstas skirtas vienai šeimai, su vienu ar dviemis išėjimais. Kaimo struktūra žiedinė (aplink aikštę). Vilki medvilnines prijuostes (moterys švenčių proga – siuvinėtas karoliukais). Apeigoms kūną dažosi raudonai su juodais dryžiais. Virtuvei būdinga virta mėsa su pipirais, manijokų blynai (tapijoka), manijokų alus. Per šventines puotas vyrai ir moterys valgo atskirai. Tirijai dalijasi į 13 toteminių klanų (Erelio, Tapyro, Balandžio, Širšės žmonės ir kt.); praeityje jie galėjo būti egzogaminiai. Giminė vedama pagal motinos pusę. Seniau pačios iškilmingiausios apeigos būdavo vaikų įšventinimas į vyrystę – inicijuojamieji būdavo išbandomi skruzdėlių ir širšių įgėlimais. Tririjai telkiasi apie dvi protestantų misijas Suriname ir katalikų misiją Brazilijoje. Išlikęs šamanizmas. Tirijų pogrupis akurijai (akurijekariai – „agučio žmonės“) prieš 100–150 metų dėl nuolatinių tarpgentinių kovų atsitraukė į džiungles, nustojo verstis žemdirbyste ir mainais. Jie gamindavosi akmeninius kirvius, medžiodavo ir rankiodavo, išlaikė keramikos amatą. Nuo 1970 m. gyvena sėsliai podraug su tirijais. Tirijų vėriniai Tirijų vėriniai Apeiginė kaukė (1960 m.)