Lytinis nukrypimas
Lytinis nukrypimas (dar vadinama parafilija, parapatija, parerozija, lytine paresteze arba perversija) – tai lytinis elgesys, pasireiškiantis tam tikroje kultūroje ar visuomenėje nepriimtinais būdais, kitaip tariant, elgesys, išeinantis už seksualinio priimtinumo ribų visuomenėje. Lytinis nukrypimas, priešingai nei lytinis iškrypimas, nėra vertinamas kaip su sveikata susijusi patologija, tačiau yra kultūrinis reiškinys, atspindintis visuomenės priimtinumo ribas. Kai kurie seksologai nukrypimus apibrėžia kaip lytinius – erotinius sutrikimus, kuriems esant lytinis susijaudinimas ir orgazmas pasiekiami netipiškais būdais arba kultūroje nepriimtinomis formomis. Lytiniai nukrypimai nepalyginamai dažniau pasireiškia tarp vyrų nei tarp moterų. Neretai lytiniu nukrypimu vadinamas bet koks nukrypimas nuo lytinio elgesio normų. Todėl vienokio ar kitokio lytinio elgesio kažko laikymas nukrypimu ir priklauso nuo visuomenės normų bei ilgainiui kinta. Pavyzdžiui, masturbacija, oralinis seksas ir homoseksualumas (kuris Amerikos Psichiatrų asociacijos buvo išbrauktas iš parafilijų sąrašo 1973 m.) tam tikru metu irgi buvo laikomi lytiniais nukrypimais, tuo tarpu kai kraujomaiša buvo pakenčiama mažesnėse populiacijose, siekiant išlikti ekstremaliomis sąlygomis. XX–XXI a. daugiausia ginčų sukelia homoseksualumas, ir nors pasaulyje vis dar paplitęs požiūris jį laikyti nukrypimu nuo normos, nei Pasaulio sveikatos organizacijos Tarptautinėje ligų klasifikacijoje (kurio F.66 skyriuje aiškiai pabrėžta, kad lytinė orientacija pati savaime nėra laikoma jokiu sutrikimu), nei Amerikos psichiatrų asociacijos leidžiamame Diagnostiniame ir statistiniame psichinių sutrikimų vadove homoseksualumas nėra priskiriamas prie parafilijų. Kartais lytiniams nukrypimams bandoma priskirti ir išprievartavimą, tačiau dažniausiai jis yra kitokio lytinio nukrypimo pasekmė (pvz., sadizmo). Lytinio nukrypimo nepriimtinumas visuomenėje pasireiškia įvairiai – nuo pajuokos arba neapykantos iki bausmių pagal įstatymą. Lytinių nukrypimų priežastys nėra aiškios – kartais tai būna įgimti sutrikimai, organų pažeidimai, endokrininės sistemos pokyčiai, ligų pasekmės ir kt., tačiau nė viena iš teorijų nepajėgia visiškai paaiškinti lytinio sutrikimo atsiradimo priežasčių. Be to, neretai priežastys būna kelios, o ne viena. Lytinių nukrypimų atsiradimą gali lemti sąlyginiai refleksai, atsirandantys lytinio brendimo metu ar pradedant aktyvų lytinį gyvenimą. Tokiais atvejais ne visada galima nustatyti ribą tarp normos ir patologijos. Pavyzdžiui, koks nors specifinis kvapas, muzika ar drabužis gali būti susijęs su anksčiau patirtomis meilės akimirkomis, ir į jį neretai atsižvelgiama ieškant kito partnerio, tačiau jeigu ši sąlyga (pvz., aukštakulniai bateliai) yra esminė pasirenkant partnerį, tuomet beveik vienaprasmiškai galima teigti, kad tai yra nukrypimas (lytinis fetišizmas).