Kaulinis audinys
Kaulinis audinys – jungiamasis audinys, sudarytas iš kaulinių ląstelių ir kietos mineralizuotos tarpląstelinės medžiagos. Šiame audinyje sukauptos kalcio jonų atsargos. Kaulinį audinį iš išorės dengia netaisyklingojo glaudžiojo jungiamojo audinio sluoksnis - antkaulis, kaulą iš vidaus dengia vidinis antkaulis - endostas, sudarytas iš puriojo kolageninio jungiamojo audinio sluoksnio. Šiuose audiniuose yra osteogeninių ląstelių. Kitos kaulinės ląstelės - osteoblastai, osteocitai ir osteoklastai. Osteoblastai išskiria kaulinio audinio organinius komponentus, osteocitai - išsidėsto subrendusio kaulinio audinio ertmėse, osteoklastai - rezorbuoja ir nuolatos remodeliuoja kaulinį audinį. Pašalinus vandenį ir riebalus, trečdalį kaulo masės sudaro organinės, du trečdalius - neorganinės medžiagos. Didžiausia organinių medžiagų dalis - kolageninės skaidulos, neorganinės - hidroksiapatitų kristalų formos, bei magnis, kalcio chloridas, kalis, fluoras, bei kiti. Kaulo matrica (tarpląstelinė medžiaga) sudaryta iš organinių ir neorganinių elementų. Organinė dalis - I tipo kolagenas ir pagrindinė medžiaga, taip pat proteoglikanai - chondroitinsulfatas ir keratinsulfatas, baltymai - osteokalcinas ir osteopontinas. Neorganinė dalis - hidroksiapatitas, didžioji neorganinių komponentų dalis yra amorfinė.