Diplomatinė konferencija
Diplomatinė konferencija arba diplomatinis kongresas – iškilmingas suverenų ar jų įgaliotinių susitikimas bendrų tarptautinės politikos klausimų sprendimui. Terminai taikomi įvairiai, nors kongresais dažniau vadinami svarbesni susitikimai. Teoriškai kiekviena valstybė gali sušaukti diplomatinę konferenciją, ir kiekviena valstybė, suinteresuota svarstomais klausimais gali joje dalyvauti. Tačiau, nors pastarasis principas buvo patvirtintas, pavyzdžiui, 1818 m. Acheno kongrese, išties jo ne visada laikomasi. Pavyzdžiui, Vienos kongrese visi svarbūs klausimai buvo nusprendžiami penkių pagrindinių didžiųjų valstybių. Viena iš šito priežasčių yra ta, kad visos priimtos į diplomatinę konferenciją valstybės turėtų gauti vienodą balsą. Be to, pavyzdžiui, „Encyclopædia Britannica“ vienuoliktame leidime svarstoma, kad visos diplomatinės konferencijos, pasiekusios ko nors reikšmingo, buvo sušauktos ir dominuojamos valstybių, kurios buvo pakankamai galingos, jog priverstų gerbti savo nuomonę. Jei valstybės atstovaujamos įgaliotinių, diplomatų (tokiu atveju paprastai 2-3), konferencijos pradžioje patikrinami jų įgaliojimai. Tada sprendžiami procedūros ir etiketo klausimai. Anksčiau tokie klausimai užimdavo daug laiko, bet 1878 m. Berlyno kongrese buvo nutarta delegatus sodinti prie pasagos formos stalo, rikiuojant pagal valstybių prancūziškus pavadinimus abėcėlės tvarka. Tam, kad sprendimai saistytų visus dalyvius, jie priimami bendru sutarimu. Rengiami konferencijų protokolai. Be to, besibaigiant konferencijai gali būti pasirašoma sutartis.