Luviai
Luviai – senovės indoeuropiečių tauta III–II tūkst. pr. m. e. gyvenusi vakarinėje ir pietvakarinėje Mažosios Azijos (dab. Turkija) dalyje. Jie kalbėjo luvių kalba, kuri laikoma viena iš keturių žinomų Anatolijos kalbų (kitos buvo hetitų, palų ir lydų).