Švedijos imperija
Švedijos imperija (šved. Stormaktstiden) – Europos didžioji valstybė, XVII a. ir XVIII a. pradžioje kontroliavusi didžiąją dalį Baltijos regiono. Imperijos pradžia paprastai laikomas 1611 m. į sostą įžengusio Gustavo Adolfo valdymas, o pabaiga – teritorijų praradimas 1721 m. po Šiaurės karo. Rusijos pergalė Poltavos mūšyje nutraukė Švedijos ekspansiją į rytus, o 1718 m. mirus Karoliui XII liko tik gerokai susilpnėjusi ir gerokai mažesnė teritorija. Paskutinės užimtos žemyno teritorijos prarastos per Napoleono karus, o 1809 m. Suomija atiteko Rusijai, taip pat išnyko ir Švedijos, kaip didžiosios valstybės, vaidmuo. Švedija yra vienintelė Skandinavijos šalis, kada nors pasiekusi karinės didžiosios valstybės statusą.