Mezofitas
Mezofitai (sen. gr. μέσος = mesos 'vidutinis, vidurinis, tarpinis' + sen. gr. φυτόν = phytón 'augalas') – augalai, kurie auga vidutinio drėgnumo aplinkoje ir ten, kur pakanka drėgmės. Mezofitai yra vidutiniškai reiklūs ne tik vandens režimui, bet ir dirvožemio derlingumui (mineralinei mitybai), oro temperatūrai ir dirvožemio aeracijai. Išskiriami mezotrofiniai, mezoterminiai ir mezoaerofitai. Lietuvoje mezofitai plačiai paplitę, nes klimato sąlygos, vietovės reljefas ir žemdirbystė sudarė palankias sąlygas jiems plisti. Dauguma lapuočių (ąžuolas, klevas, liepa, uosis, drebulė, kaštonas) ir kai kurie spygliuočiai (eglė, kėnis, maumedis) priklauso mezofitams. Dauguma pašarinių augalų bei pievų žolių taip pat yra mezofitai.