Piratų salynas
Piratų salynas (angl. Buccaneer Archipelago) – salų grupė Indijos vandenyne, prie vakarinių Australijos krantų, Vakarų Australijos valstijoje, Kimberlio regione. Salyną sudaro nuo 800 iki 1000 salų ir rifų, išsidėsčiusių Jampio sąsiauryje tarp Kingo ir Koljerio įlankų, Jampio pusiasalio pakrantėje. Skirstomos į 4 grupes. Didžiausios salos – Kulanas (Koolan, 27,1 km²), Paslėptoji (Hidden, 19,7 km²), Ervinas (Irvine), Ilgoji (Long, 14,8 km²), Sekmadienio (Sunday, 13,3 km²) ir Loklanas (Lachlan, 12,9 km²). Gyvenamos retai – yra tik kelios aborigenų, kasyklų ir akvakultūros ūkių gyvenvietės. Lankosi turistai (salos sunkiai pasiekiamos) ir žvejai. Artimiausia didesnė gyvenvietė – Derbis. Būdingos spinifeksų savanos, žemaūgių eukaliptų retmiškiai, mangrovių sąžalynai su dumblo juostomis, kai kur yra nedidelių atogrąžų miškų. Daug įlankų, smėlėtų paplūdimių, uolų ir rifų. Gyvena gyvatės, driežai, scinkai, didesnėse salose – ir žinduoliai (storauodegės žiurkės, sterbliakiaunės, šikšnosparniai). Pakrančių vandenyse plaukioja briaunagalviai krokodilai, jūrinės gyvatės, rykliai, durklažuvės, įvairios atogrąžų žuvys, veisiasi austrės ir krabai. Salas veikia aukšti (beveik iki 12 m) potvynių ir atoslūgių svyravimai, sukeliantys pavojingas sąlygas laivybai. Slūgso aukštos kokybės geležies rūdos ir kitų mineralų telkiniai; geležies rūda (hematitas) kasama Kakadu saloje (nuo 1951 m.) ir Kulane (nuo 1965 m.). Salynas susidarė, pakilus vandenyno lygiui ir užliejus vandeniu pakrantės žemumas. 1688 m. pro salyną praplaukė anglų jūrininkas, piratas Viljamas Dampyras. 1820 m. salas tyrinėjęs australų keliautojas Filipas Parkeris Kingas pavadino salyną jo garbei. Apie 1880 m. salose rasta geležies rūdos.