Švedijos politinė sistema
Švedijos valdymo forma - parlamentinė konstitucinė monarchija. Vyriausybės vadovas yra ministras pirmininkas. Kaip ir kitose konstitucinės monarchijos respublikose karalius labiau yra simbolinis šalies vadovas. Vykdomoji valdžia yra vyriausybė. Įstatymų leidžiamoji valdžia yra sutelkta ir parlamente ir vyriausybėje . Teisminė sistema yra nepriklausoma nuo vykdomojo ir įstatymų leidžiamojo organo. Konstituciją sudaro keturi pagrindiniai įstatymai. Svarbiausias iš jų yra Valdžios aktas priimtas 1974 m. nurodantis šalies politiką, žmonių teises ir laisves. Paveldėjimo aktas pasirašytas 1809 m. tarp parlamento ir Bernadotų, nurodantis jų teises į sostą. Taip pat yra du kiti įstatymai susiję su pilietiškumu ir žodžio laisve. Šalies vadovas yra karalius. Tačiau jis turi tik reprezentacines funkcijas. Dabartinis valstybės vadovas yra karalius Karolis XVI Gustavas. 1973 m. rugsėjo 15 d., mirus Karolio tėvo broliui karaliui Gustavui VI Adolfui, jam atiteko Švedijos karalienės sostas. Ministras pirmininkas yra Nuosaikiųjų partijos atstovas Fredrik Reinfeldt, išrinktas per 2006 m. rugsėjo 17 d. vykusius rinkimus. Kartu su kitomis trim partijomis jis sudarė centro-dešinės valdančiąją koaliciją. Ministrų kabinetą tvirtina pats pirmininkas be parlamento pritarimo. Parlamento pirmininką skiria ministras pirmininkas, bet jo kandidatūrai turi pritarti parlamentas. Karalius šiuose procesuose nedalyvauja. Įstatymų leidžiamoji valdžia yra vienų rūmų parlamentas, vadinamas Riksdagu. 349 parlamento nariai renkami visuotiniuose rinkimuose ketveriems metams, remiantis proporcine rinkimų sistema. Iki 1975 m. parlamentas buvo dviejų rūmų. Sesijos vyksta nuo rugsėjo iki birželio. Stipriausia partija Švedijoje - socialdemokratai. Švedija Europos Sąjungos (nuo 1995 m.) ir Šengeno susitarimo (nuo 1996 m. gruodžio 19 d.) narė. Militariškai neutrali valstybė, pasižyminti ilgomis neutralumo tradicijomis. Nepriklauso Šiaurės Atlanto Sutarties Organizacijai (NATO).