Euripidas
Euripidas (gr. Εὐριπίδης, lot. Euripides, 480–406 m. pr. m. e.) – senovės Graikijos dramaturgas, naujosios Antikos tragedijos, kurioje vyrauja ne psichologija, o dieviška lemtis, atstovas. Euripidas buvo vienas iš trijų didžiųjų Atėnų tragikų, kartu su Aischilu ir Sofokliu. Manoma, kad jis parašė virš devyniasdešimt dramų, iš jų išliko aštuoniolika, kitų tik fragmentai. Dėl devynioliktosios Rhesus autorystės abejojama. Jo dramų išliko daugiau nei Aischilo ir Sofoklio kartu sudėjus, iš dalies dėl jo rankraščio išsaugojimo, kuris tikriausiai buvo visos jo darbų kolekcijos dalis. Euripidas yra žinomas dėl to, kad jis pakeitė tradicinės antikinės tragedijos struktūrą, įvesdamas stiprios moters ir protingo vergo veikėjus, pašiepdamas daugelį graikų mitologijos herojų. Dramaturgas pralenkė savo amžių moderniomis idėjomis ir subtiliu veikėjų psichologizmu. Jis jau Antikoje pagarbiai vadintas scenos filosofu, o šių dienų literatūros kritikai jo kūrinius laiko nauju etapu teatro meno istorijoje, pabrėžia jų įtaką šiuolaikiniam teatro menui. Euripido dramos artimos ir XXI a. skaitytojui savo sudėtingu veiksmu, jautriu santykiu su žmogumi, jo vaizdavimu atsisakant patoso bei subtiliu veikėjų aistrų ir emocijų atskleidimu.