Andinė antis
Andinė antis (Merganetta armata) – antinių šeimos andinių ančių (Merganetta) genties vandens paukščių rūšis, gyvenanti Pietų Amerikoje, Andų kalnuose. Dažnai sutinkama Čilėje ir Argentinoje, bet apie populiacijos skaitlingumą mažai žinoma. Andinės antys suka lizdus olose, tarp uolų ir aukštoje žolėje. Paprastai padeda ir peri po 3-4 kiaušinius. Inkubacinis periodas trunka 43-44 dienas. Jaunikliai išsirita dryžuoti ar su juodai baltomis dėmėmis. Mėgsta kalnų upes, gerai plaukioja ir nardo. Skraido aukštai, 1200-4500 m aukštyje. Nelaisvėje ilgiau neišgyvena. Andinė antis išauga iki 43-46 cm ilgio, 315–440 g svorio. Jos išskirtinis bruožas – ilgos uodegos plunksnos. Suaugusių paukščių plunksnų spalva, priklausomai nuo porūšio, smarkiai skiriasi, visos jos turi baltų plunksnų galvą ir išlenktą juodą liniją palei galvą ir kaklą. Kūno plunksnos visada tamsios, kai kurių andinių ančių iš dalies rudos. Patinams būdingi raudoni snapai. Patelės šiek tiek mažesnės, jų galva juoda, uodega tamsiai rausva. Jaunų paukščių plunksnos yra pilkos ant nugaros ir baltos papilvėje. Populiacijos mažėjimą lemia konkurencija su introdukuotais upėtakiais dėl mitybos bestuburiais, miškų kirtimo, hidroelektrinių statybos ant kalnų upių.