Minimalistinė muzika
Minimalistinė muzika atsirado 7-o dešimtmečio pradžioje JAV. Ji daugiausia paremta konsonansine harmonija, pulsuojančiu reguliariu ritmu (arba labai ilgais tęsiamais garsais), lėtomis transformacijomis ir trumpų struktūrų kartojimu. Minimalistinė muzika buvo iššūkis pokariniam serialistinės ir aleatorinės muzikos viešpatavimui. Ji stipriai skyrėsi ne tik nuo moderniosios, bet ir nuo klasikinės bei romantinės muzikos. Minimalizmas įkūnijo aiškesnės, techniškai paprastesnės ir emociškai lengvesnės muzikos poreikį. Minimalistiniuose kūriniuose ritmo, melodinės ir harmoninės atkarpos kartojamos daugybę kartų. Dažniausiai per visą kūrinį tvyro viena nekintama būsena, primenanti mąslią indišką ragą arba monotonišką afrikietišką būgnijimą. Muzika abstrakti, vyksta lėta ir nuosekli struktūrų kaita.