Latvijos geografija
Latvija yra šalis rytinėje Baltijos jūros pakrantėje, tarp Estijos ir Lietuvos. Apie 98 % šalies teritorijos yra žemiau nei 200 m virš jūros lygio. Paskutinis ledynmetis padalino Latviją į tris pagrindinius regionus (neskaitant mažai išraižytos pakrantės lygumos): morenines Vakarų ir Rytų aukštumas ir Vidurio žemumą. Moreninės kalvos su daugybe ežerų ir upelių kraštovaizdyje vyrauja (40 % teritorijos). Latvijoje yra daugiau nei 12 000 upių, tačiau tik 17 jų yra ilgesnės nei 100 km, taip pat daugiau nei 3000 nedidelių ežerų. Didžiausios upės yra Dauguva, Lielupė, Gauja, Venta ir Aiviekstė. Latvija turi 531 km smėlėtą pakrantę, Liepoja ir Ventspilis yra svarbūs neužšąlantys Baltijos jūros uostai. Šiaurės vakaruose krantus skalauja sekli Baltijos jūros Rygos įlanka. Apie 52 proc. šalies teritorijos dengia miškai (tarp jų pušynai sudaro 34%, eglynai – 18%, beržynai – 30%). Gamtiniai ištekliai: gintaras, durpės, klintis, dolomitas, vandens energija, ariama žemė. Pagal plotą, kuris sudaro 64,559 kv. km, Latvija yra šiek tiek mažesnė už Lietuvą, tačiau didesnė nei tokios Europos šalys kaip Albanija, Belgija ar Šveicarija.