Čiunja
Čiunja (isp. chuño, chuco; rus. чуньо; iš keč. ch’uñu 'šaldyta bulvė') – šaldytų ir džiovintų bulvių stiebagumbių produktas, tradicinis P. Amerikoje. Čiunją gamindavo kečujai ir aimarai. Anduose apsigyvenę žmonės aptiko gumbinių augalų, kurie tiko maistui. Tai bulvės (Solanum), gumbinis kiškiakopūstis (Oxalis tuberosa), gumbinė nasturtė (Tropaeolum tuberosum) ir gumbinis uliukas (Ullucus tuberosus). Laukinių bulvių ir kai kurių kitų gumbinių rūšių gumbai neretai turėjo kartų skonį, be to, nelabai ilgai išsilaikydavo. Pastebėjus, kad sušalę ir saulėje atitirpę gumbai praranda kartumą, šios dvi problemos buvo išspręstos sukūrus čiunjos gamybos technologiją. Andų indėnai sakydavo „Džiovinta mėsa be čiunjos kaip gyvenimas be meilės“. Čiunją ėmė daryti dar prieš inkų imperijos atsiradimą, tai sužinota iš archeologinių kasinėjimų Peru ir Bolivijoje. Čiunja buvo maisto atsarga žiemą ir badmečiu. Populiari (žinoma dabartinių Bolivijos, Peru, Argentinos, Čilės teritorijose) prekė mainams su žemesnių kraštų gyventojais. Čiunją keisdavo į pupeles, kukurūzus ir pan. Senoviniuose indėnų kapuose dažnai randama indų su čiunja.