Serbijos stačiatikių bažnyčia
Serbijos stačiatikių bažnyčia (serb. Српска православна црква) – viena iš autokefalinių Rytų krikščionių ortodoksų (stačiatikių) bažnyčių. Bažnyčiai priklauso apie 16 mln. žmonių, daugiausia Serbijoje, Juodkalnijoje, Serbų Respublikoje (Bosnijos ir Hercegovinos sudėtinė dalis), Makedonijoje ir Kroatijoje gyventojų, taip pat serbai, gyvenantys aplinkinėse valstybėse ir teritorijose (Kosove, Slovėnijoje) bei išeivijoje. Kaip ir kitos Rytų stačiatikių bažnyčios, Serbijos stačiatikių bažnyčia yra savivaldi (autokefalinė) stačiatikų bendrijos narė. Jos vadovas yra patriarchas, pirmasis tarp vyskupų (nuo 2010 m. – Irinėjus). Tradicinė patriarcho būstinė yra Pečo patriarchatas Kosove, tačiau dabar patriarchas valdo iš Belgrado. Pilnas patriarcho titulas yra "Pečo arkivyskupas, Belgrado ir Karlovcų metropolitas, Serbų patriarchas". Autokefaliją Serbijos bažnyčia gavo 1219 m., vadovaujant šventajam Savai, kai susikūrė nepriklausoma Žičos arkivyskupija. Jos statusas XIV a. pakeltas iki patriarchato, kuris vėliau pavadintas Pečo patriarchatu. XVIII a. turkai patriarchatą panaikino. Šiuolaikinė Serbijos stačiatikių bažnyčia susikūrė 1920 m. suvienijus Karlovcų patriarchatą, Belgrado metropoliją ir Juodkalnijos metropoliją.