Pepis II
Pepis II (Neferkarė, Fiopsas, valdė apie 2221–2118(2150) m. pr. m. e.) – penktasis šeštosios Egipto dinastijos faraonas. Sosto vardas Neferkarė reiškia „gražus yra Ra ka“. Pepis II buvo Pepio I ir Ankhesmerirės sūnus. Būdamas šešerių tapo Egipto valdovu, kas patvirtinama Harchufo, Asuano valdytojo kapo įrašuose. Kartu minimos Harchufo kelionės į Sudaną, kuriame jis įsigijo pigmėjų. Minimas Pepio II laiškas, kuriame jis liepė saugoti pigmėjų, kad jis neiškristų iš valties naktį, nes norėjo jį pats pamatyti. Iš įrašų matyti, kad Pepio II valdymo metu Egiptas turėjo ekonominės įtakos Žemutinėje Nubijoje. Pasak karalių sąrašų iš Naujosios karalystės laikų, Pepis II iš viso valdė 94-erius metus, apie 2221–2118 m. pr. m. e., ilgiau nei bet kuris kitas monarchas istorijoje. Istoriniais radiniais patvirtinti 62 ir 65 jo valdymo metai. Pepio II valdymas buvo pažymėtas Senosios karalystės nuosmukiu, kas iš dalies galėjo būti iššaukta ilgu faraono valdymu: Centrinė valstybės administracija stagnavo ir šalį tikriausiai ištiko paveldėjimo klausimo krizė, nes Pepis II pergyvendavo savo galimus įpėdinius. Išaugo nomarchų įtaka, faraono autoritetas mažėjo. Neturėdami stiprios centrinės jėgos, nomarchai pradėjo puldinėti vieni kitų teritorijas. Pepio II mirtis žymi Antrojo Egipto tarpuvaldžio pradžią. Pepis II buvo palaidotas piramidėje pietinėje Sakaros dalyje. Jo laidojimo komplekso struktūra iš liekanų yra gana aiškiai nustatyta. Komplekse rasti reljefai, vaizduojantys Pepį II sfinkso ir grifo pavidalu trypiantį priešus. Laidojimo šventykloje rasta surištų belaisvių statulų, kurios tikriausiai naudotos švenčiant faraono pergales svetur.