Abakano kalnagūbris
53°48′ š. pl. 89°16′ r. ilg.﻿ / ﻿53.800°š. pl. 89.267°r. ilg.﻿ / 53.800; 89.267 Abakano kalnagūbris (rus. Абаканский хребет) – kalnagūbris esantis Rytų Sibiro pietvakarinėje dalyje, patenkantis į Vakarų Sajano sudėtį. Didžioji dalis plyti Chakasijoje, patenka į Kemerovo sritį ir Altajaus Respubliką. Kalnagūbris yra Kuznecko Alatau aukštumų tęsinys, pietuose susijungiantis su Korbu kalnagūbriu Altajuje. Klimatas – kontinentinis, su šalta, snieginga žiema ir gana šiltomis vasaromis. Kalnuotoje kalnagūbrio dalyje per metus iškrenta iki 1500 mm kritulių. Kai kuriuose golcuose sniegas išbūna visą vasarą. Kalnagūbris plyti pietrytiniame Kuznecko įdubos pakraštyje, yra Abakano (Jenisiejaus baseinas), Tomės, Mras-Su ir Lebedės (Obės baseinas) upių vandenskyroje. Abakanas iš šiaurės rytų į pietvakarius driekiasi apie 300 km. Vidutinis aukštis – 1400–1700 m virš jūros lygio. Aukščiausias taškas – 1984 m (bevardė Čočeko kalnagūbrio viršūnė). Antra pagal aukštį viršūnė – Didysis Atalykas (1900 m). Kitos reikšmingesnės viršūnės – Didžioji Koltaiga (1883 m), Mažoji Koltaiga (1770 m). Kalnagūbris susiformavęs iš metamorfinių ir vulkaninių uolienų (granito, gabro, diorito intruzijos). Reljefas stipriai raižytas, šlaituose (žemiau 1705 m) – tamsi taiga (kėniai, eglės, sibirinės pušys), aukščiau – aukštikalnių tundra. Kalnagūbrio atšaka – Azyrtalas.