Diktatorius (Senovės Roma)
Diktatorius – senovės Romos respublikos pareigūnas, turintis neribotą valstybinę valdžią. Senovės Romoje diktatoriumi tapdavo pareigūnai, kuriems ypatingais atvejais (pavyzdžiui, kilus karui) senato nutarimu būdavo suteikiama neribota valstybės valdžia (bet ne ilgiau nei 6 mėnesiams). Kai kurie asmenys tokią valdžią išlaikydavo ilgesnį laiką, pvz., Lucijus Kornelijus Sula ar Gajus Julijus Cezaris. Nuo 202 m. pr. m. e. diktatoriai nebuvo skiriami, o po Cezario nužudymo (44 m. pr. m. e.) diktatoriaus pareigybė buvo panaikinta. Iki IV amžiaus pr. m. e. negalima buvo tautos susirinkimo metu apskųsti diktatoriaus nuosprendį.