Pinokio nuotykiai
Pinokio nuotykiai (it. Le avventure di Pinocchio arba Pinokis) – 1883 m. italų rašytojo Carlo Collodi sukurta apysaka vaikams. Pradžioje (1881 m.) buvo skelbiama „Vaikų laikraštyje“ (it. Il Giornale dei Bambini) atskiromis dalimis, o 1883 m. išleista kaip atskira knyga. Knygoje pasakojami medinės lėlės Pinokio, sukurtos medžio drožėjo pono Džapeto, nuotykiai. Veiksmas vyksta viename iš Toskanos kaimų. Pinokis buvo išdrožtas iš medžio, tačiau pats labai norėjo būti gyvas ir dėl to patenka į įvairius nuotykius. Dėl savo pomėgio meluoti jo medinė nosis vis auga. Nuo pat pradžių Pinokis tapo kultūrine ikona ir žmogaus būsenos metafora, žinoma visame pasaulyje. Tai yra vienas labiausiai atpažįstamų personažų visoje literatūroje ir mene. Ši istorija buvo pritaikyta daugybę kartų, pavyzdžiui, 1940 m. Volto Disnėjaus animacijos studija sukūrė pirmąjį animacinį filmą apie šį personažą. Taip pat Pinokio istorijos sutinkamos teatre, televizijoje, filmuose, žaislų pramonėje ir kitur. XX a. italų filosofas Benedetto Croce įvardijo šią knygą kaip vieną geriausių Italijos literatūros kūrinių. 2018 m. ši knyga buvo išversta į daugiau nei 300 kalbų visame pasaulyje. Dėl to ji laikoma labiausiai verčiama ne religine knyga istorijoje, taip pat viena labiausiai parduodamų knygų pasaulyje – jos parduota virš 80 milijonų.