Sekso robotas
Sekso robotas – antropomorfiška robotizuota sekso lėlė, pasižyminti sąlyginiu dirbtiniu intelektu, turinti žmogišką pavidalą ir gebanti imituoti jam būdingus judesius bei elgesį. Nors šiuo metu egzistuoja keletas sekso lėlių, galinčių turėti ribotą pokalbį, visiškai animuotų sekso robotų nėra. Kai kurie įrenginiai gali kalbėti, rodyti atitinkamas veido išraiškas bei reaguoti į prisilietimą. Ši robotikos sritis labiau orientuota į moteriškų modelių kūrimą, kurių tikslinė auditorija – vyrai, tačiau yra ir vyriškų modelių variantų. Išskiriamas robotų fetišizmas. Sekso robotų kūrimas išlieka kontroversija, jų šalininkams neretai keliami moraliniai klausimai. 2015 m. etikė robotų klausimais profesorė Keflin Ričardson (Kathleen Richardson) ragino drausti antropomorfiškų sekso lėlių kūrimą manydama, kad pastarosios normalizuoja santykius su robotais ir nužmogina moteris. Klausimai, susiję su etika, pasekmėmis ir teisinėmis reguliacijos priemonėmis, aktualūs ligi šiol. Pasak „Responsible Robotics Foundation“, sekso robotai galėtų būti naudojami žmonių, esančių slaugos namuose, su negalia arba be partnerio, intymiems poreikiams patenkinti. Fondo teigimu, maždaug du trečdaliai vyrų ir trečdalis moterų mano, kad galėtų savarankiškai naudotis sekso robotais.