Trostnos mūšis
Trostnos mūšis – 1368 m. lapkričio 21 d. įvykęs karinis susidūrimas tarp Lietuvos didžiosios kunigaikštystės ir Maskvos didžiosios kunigaikštystės kariuomenių. Lietuvos valdovų Algirdo ir Kęstučio vadovaujamai kariuomenei, taip pat Tverės kunigaikščio Mykolo ir Smolensko kunigaikštystės pulkams žygiavusiems su keršto žygiu į Maskvą, ties Trostnos upeliu (greičiausiai į pietus nuo Maskvos) kelią pastojo paskubomis surinkta nedidelė Maskvos kariuomenė (sargybos pulkas), vadovaujama karvedžių Dmitrijaus Minino ir Akinfo Fiodorovičiaus Šubos. Mūšyje jungtinės pajėgos, metraščių teigimu, „sumušė didžiojo kunigaikščio sargybos pulką, Maskvos šauktinius (rus. заставу) ir šalies kunigaikščius, valdovus ir bojarus. Tai įvyko rudenį per Pilypo pasninką, lapkričio 21-ąją dieną, antradienį per Švenčiausiosios Dievo Motinos apsireiškimą“. Abu Maskvos karvedžiai ir daugelis bajorų žuvo. Aleksandro Belo žodžiais tariant, „pergalė Trostnos mūšyje atvėrė Algirdui kelią į Maskvą, kurios 3 dienų apgultis vis dėlto buvo nesėkminga“. Trostnos mūšis tapo pirmuoju, kuriame dalyvavo Vytautas Kęstutaitis. Yra keletas nuomonių apie tai, kur Algirdo kariuomenė susitiko su Maskvos pulkais. Labiausiai paplitęs požiūris mūšio vietą lokalizuoja prie Trostenkos (Trostni) upės, įtekančios į Trostenkos (Trostianae, Trostna) ežerą. Taip pat galima vietovė ieškotina ruože tarp Obalensko ir Tarutyno (prie Naro upės) Trostye (Trostie) kaimo prie Aložio upės ir bevardžių jos intakų arba Trasnos upės žiotyse prie vadinamųjų Narskio tvenkinių.