Špagalaužis
Špagalaužis (angl. sword breaker 'kalavijų laužytuvas') – durklas labai tvirta geležte, kurios vienoje pusė primena grubias šukas. Tarpu tarp dantų galima sugauti priešininko špagos ar kitokio kalavijo geležtę ir ją sukaustyti ir tada atakuoti kokiu nors tinkamu būdu. Špagalaužį dažnai naudodavo kaip pariravimo durklą – t. y., juo atremdavo priešininko ataką ir tuo pat metu sukaustydavo priešininko špagą, o tada atakuodavo pagrindinės rankos ginklu. Nėra aišku, ar špagalaužiais buvo galima sulaužyti špagos ar juo labiau kitokio kalavijo geležtę, kaip kad teigia kai kurie šaltiniai. Tai abejotina todėl, kad kalavijų geležtės daromos taip, kad kautynių metu atlaikytų dideles apkrovas, todėl abejotina, ar špagalaužiu galima sukurti tokią situaciją, kad nulaužtum priešininko ginklo geležtę (juo labiau, kad špagalaužį laikydavo kaire ranka). Fechtavimo knygose yra iliustracijų, kur rodoma, kaip kalavijo geležtė atlaiko bandymą sulenkti (ar sulaužyti?) ją lenkiant abiem rankomis. Tai galėdavo būti kalavijo geležtės kokybės išbandymas. Tiesa, vėlyvojo Renesanso laikų rapyros ir rūmų špagos buvo mažiau tvirtos už ankstesnių laikų kertamuosius kalavijus, ir žinoma, kad pasitaikydavo atvejų, kai jų geležtės lūždavo. Gali būti, kad špagalaužiais iš tiesų galėdavo sulaužyti kai kuriuos tipiškus to meto civilinius ginklus.