Jėzuitų gvaranių redukcijos
Jėzuitų redukcijos (isp. Reducciones jesuíticas), gvaraniškos jėzuitų misijos (Misiones jesuíticas guaraníes) – portugalų ir ispanų kolonizatorių strategija pasitelkiant katalikiškas misijas (redukcijas) kolonizuoti teritorijas, vietinius gyventojus „civilizuojant“ ir „atverčiant į Dievą“. Jėzuitų ordino misijos įsisteigė tupių-gvaranių gyvenamose teritorijose Pietų Amerikoje, daugiausia Paranos ir Urugvajaus tarpupyje, taip pat Amazonijoje, Čiake ir kitose atokiuose regionuose. Pirmieji jėzuitai į Pietų Ameriką atvyko 1550 m. 1641 m. pradėjo steigti redukcijas, o pats pikas buvo XVIII a. pirmoje pusėje, kuomet veikė apie 30 misijų, o pakrikštytų indėnų skaičius siekė 100–300 tūkst. Misijos turėjo plačią autonomiją ir praktiškai nepriklausė nuo kolonistinės valdžios. Jėzuitai savo misijų teritorijose vietiniams indėnams skleidė „Dievo žodį“ (gvaranių ir tupių kalbomis), skatino menų, kultūros vystymąsi. Nors jėzuitų misijose indėnai nebuvo masiškai žudomi ar imami į vergiją, kaip kitose Amerikos vietose, bet vietinių gyventojų laisvės buvo smarkiai apribotos (turėjo dirbti misijose, negalėjo laisvai prekiauti). Misijos centras buvo redukcija, kurią sudarė bažnyčia, mokykla, šventorius, toliau stovėdavo ligoninė, našlių namai, sandėliai. Centrinėje aikštėje stovėdavo kryžius ir misijos šventojo statula. 1759 m. jėzuitai buvo išvaryti iš Portugalijos valdomų žemių, o 1767 m. – iš Ispanijos. Gvaraniai sukilo į gvaranių karą, tačiau jį netrukus pralaimėjo ir buvo priversti pasitraukti į miškus. Redukcijų teritorijas užėmė kolonistai ir pradėjo vietinių gyventojų naikinimą. Iki šių dienų yra išlikę redukcijų griuvėsiai, kurių dauguma saugoma kaip istorinės vertybės. Jėzuitų modifikuota gvaranių kalba yra viena plačiausiai vartojamų indėnų kalbų Pietų Amerikoje, o modifikuota tupių kalba Nheengatu taip pat vis dar vartojama Amazonijoje.