Čanų dinastija
Čanų dinastija (viet. Nhà Trần; adaptuotais kiniškais rašmenimis: 家陳; sinovietnamietiškai: 陳朝, Trần triều) – laikotarpiu tarp 1225 m. ir 1400 m. Daivieto karalystę valdžiusi dinastija. Dinastija įkurta imperatoriui Čan Thai Tongui užėmus sostą po to, kai jo dėdė suorganizavo Ly dinastijos nuvertimą. Paskutiniu dinastijos imperatoriumi buvo Čan Tieu Dejus, kuriam būnant penkerių buvo įsakyta pasitraukti iš sosto, jį užleidžiant motinos broliui Ho Kui Li. Čanų dinastijos laikotarpiu Daivietas atlaikė tris mongolų invazijas. Garsiausias mūšis 1288 m. vyko prie Baikdango upės. Čanai patobulino kinų paraką ir tai leido dinastijai išplėsti valstybę į pietus bei sumušti ir vasalais paversti Čampą. Dinastijos valdymo metais pirmąkart pradėti naudoti popieriniai banknotai Vietname. Čan laikotarpis laikomas vietnamiečių kalbos, menų ir kultūros aukso amžiumi. Būtent šiuo laikotarpiu pirmąkart čiū nom raštu parašyti kūriniai, šnekamoji vietnamiečių kalba imta vartoti karališkuose rūmuose šalia kinų. Tai padėjo pamatus tolesnei vietnamiečių kalbos ir savasties vystymuisi bei įsitvirtinimui. Nors oficiali religija buvo budizmas, šalyje ėmė plisti konfucianistinis švietimo modelis. Pradžioje budistų šventyklose, o vėliau ir privačiose mokyklose būdavo mokoma konfucianistinių kanonų ir Kinijos istorijos. Praėjus septyneriems metams po Čanų dinastijos įsigalėjimo imperatorius Čan Thai Tongas paskelbė apie pirmuosius imperatoriškuosius egzaminus 1232 metais, kurių tikslas – išrinkti geriausius mokslininkus Daiviete prestižinėms pareigoms karaliaus dvare. Yra išlikę sąrašai su geriausiai pasirodžiusiais studentais 1232–1347 m. laikotarpiu.