Madagaskaro istorija
Madagaskaro istorija prasidėjo, kai 200 m. pr. m. e.–500 m. iš Indonezijos atvyko pirmieji žmonės. Dėl salos izoliacijos saloje išliko daug endeminių augalų ir gyvūnų rūšių, kurioms dabar iškilo grėsmė augant žmonių skaičiui. Per du tūkstančius metų į Madagaskarą kėlėsi bantai, Pietų Azijos gyventojai, arabai, europiečiai, kinai. Maišantis austroneziečiams ir bantams atsirado malagasių tauta, kalbanti malagasių kalba. Genetiškai pakrantėse bantų ir austroneziečių įtaka yra vienodai stipri. Viduramžiais Madagaskare atsirado daug genčių, kurias valdė vietiniai vadai. Sakalava, Merina ir Betsimisaraka gentys susijungė į karalystes. Šios karalystės praturtėjo prekiaudamos su europiečių ir arabų pirkliais bei piratais. XVI–XVIII a. Madagaskaro pakrantėse veikė piratai, jie įkūrė laisvą koloniją Libertatia Šv. Marijos saloje, kurioje iš pradžių gyveno malagasiai. Sakalava ir Merina ypač aktyviai prekiavo su europiečiais: parduodavo jiems malagasių vergus mainais į ginklus ir kitas prekes. XVIII–XIX a. Merinos karalystė, kuri buvo centriniuose kalnuose su sostine Antananaryvu pradėjo plėsti savo įtaką po visą salą. Merinos karaliai valdė Madagaskaro karalystę XIX a., jie modernizavo šalį remiami britų, statė mokyklas, kūrė infrastruktūrą. Nuo XVII a. prancūzai ir britai varžėsi dėl Madagaskaro. 1885 m. sala de facto tapo prancūzų protektoratu, 1890 m. – oficialiai, o 1896 m. Madagaskaras tapo Prancūzijos kolonija. 1960 m. Madagaskaras tapo nepriklausomu. Valdant prezidentui Philibert Tsiranana Madagaskaro pirmoji respublika (1960–1972 m.) tapo demokratija, kuri rėmėsi Prancūzijos modeliu. Sala vis dar kultūriškai ir ekonomiškai buvo priklausoma nuo Prancūzijos. Tai sukėlė valstiečių ir studentų nepasitenkinimą, tad buvo įkurta socialistinė antroji respublika, vadovaujant admirolui Didier Ratsiraka (1975–1992 m.), pasižymėjusi ekonomine izoliacija ir artimais ryšiais su komunistinėmis šalimis. Ekonomika žlugo, pragyvenimo standartai smuko, kilo socialiniai neramumai, kuriuos Ratsiraka slopino represijomis. Laisvi rinkimai atvėrė duris demokratinei trečiai respublikai (1992–2009 m.). Pagal naująją konstituciją buvo išrinkti prezidentai Albert Zafy, Didier Ratsiraka ir Marc Ravalomanana. Šį 2009 m. kovą perversmo metu nuvertė Antananaryvo meras Andry Rajoelina. Po 2018 m. rinkimų Andry Rajoelina tapo prezidentu.