FIDE maailmameistrivõistlused males nokautsüsteemis
FIDE maailmameistrivõistlused males nokautsüsteemis olid FIDE egiidi all peetud maailmameistrivõistlused males ajavahemikus 1998–2004, mis korralduselt erinesid varem peetud MM-idest kardinaalselt. Varasematel MM-idel selgus maailmameister pikema (üle ühe aasta kestnud) MM-tsükli jooksul, mille vältel mängijad pidid läbima kvalifikatsioonivõistlused ja mis kulmineerus pika tiitlimatsiga (parim 20 või 24 mängust) valitseva maailmameistri ja tiitlipretendendi vahel. Ettepaneku MM-korralduse muutmiseks esitas 1997. aastal FIDE president Kirsan Iljumžinov. Aastatel 1998–2004 korraldas FIDE oma maailmameistrivõistlused suure osavõtjate arvuga nokautsüsteemis mängitud ühe turniirina, mis ajaliselt kestis umbes kuu aega ja mille lõpus selgus uus maailmameister. MM-i turniiril asetati mängijad tabelisse võttes aluseks FIDE reiting. Osavõtjad mängisid lühikesi nn nokautmatše (kaks tavamalepartiid; viigilise tulemuse korral mängiti lisaks kaks kiirpartiid). Kui matši seis jäi ikka viigiliseks, siis jätkati kahe välkpartiiga. Kui ka see ei selgitanud võitjat, mängiti nn armageddon. Turniiril peeti seitse ringi. Seitsmendas ringis (turniiri finaalis) mängisid kaks mängijat kuuepartiilise finaalmatši. Võitja tuli maailmameistriks. Osavõtjate arv esimestel turniiridel (1998–2002) oli 100 mängijat, 2004. aastal MM-il Tripolis asetati turniiritabelisse 128 mängijat.