Lorentzi jõud
Lorentzi jõuks nimetatakse elektromagnetväljas liikuvale elektrilaengule mõjuvat jõudu. Liikuvale osakesele mõjub nii elektriväljast põhjustatud jõud q E {\displaystyle q\mathbf {E} } kui ka magnetväljast põhjustatud jõud q v × B {\displaystyle q\mathbf {v} \times \mathbf {B} } . Kogu osakesele mõjuv jõud on seega: F = q ( E + v × B ) , {\displaystyle \mathbf {F} =q(\mathbf {E} +\mathbf {v} \times \mathbf {B} ),} kus F {\displaystyle \mathbf {F} } on osakesele mõjuv jõud (njuutonites N), E {\displaystyle \mathbf {E} } on elektrivälja tugevus (voltides meetri kohta V/m), B {\displaystyle \mathbf {B} } on magnetiline induktsioon (teslades T), q {\displaystyle q\!} on osakese laeng (kulonites C), v {\displaystyle \mathbf {v} } on osakese kiirus (meetrites sekundis m/s). Kui osake liigub magnetväljas (st E = 0), saab Lorentzi jõu suunda määrata vasaku käe reegli abil. Lorentzi jõud on nimetuse saanud Hollandi füüsiku Hendrik Lorentzi järgi.