Kaanon (Uus Testament)
Sõna kaanon tuleb kreekakeelsest sõnast κανών (mõõdupuud, juhtnöör). Vanas kirikus on sõna olnud kasutusel 4. sajandi algusest ning viitab tekstidele, mida on tuvastatud pühakirjana. Samuti tähistab sõna kaanon reeglistiku, mille abil saab määrata, millist teksti kaanoni teoste sekka lugeda