Srinivasa Ramanujan
Srinivasa Ramanujan (tamili keeles ஸ்ரீனிவாஸ ராமானுஜன் ஐயங்கார்; 22. detsember 1887 – 26. aprill 1920) oli India matemaatik. Ramanujan elas Briti Indias. Matemaatikast huvitus ta varases nooruses. Ta ei lõpetanud kolledžit, sest keskendus ainult matemaatikale ja teised eksamid jäid tegemata. Sellele vaatamata sai ta töökoha Madrase Ülikoolis. Ramanujani matemaatikaalased tööd olid niivõrd uudsed, et ta ei leidnud india matemaatikute hulgas mõistmist. 1913. aastal kontakteerus ta kirja teel inglise matemaatiku Godfrey Harold Hardyga Cambridge'i Ülikoolis. Hardy korraldas Ramanujani asumise Cambridge'i. Ramanujan töötas viis aastat (1914–1918) koos Hardy ja John Edensor Littlewoodiga Cambridge'is. Ramanujanil olid terviseprobleemid kogu elu. Inglismaal ta tervis halvenes. 1919. aastal pöördus ta tagasi Indiasse, kus suri järgmisel aastal 32 aasta vanuselt. Kuigi Ramanujanil ei olnud formaalset matemaatikaharidust, on ta oluliselt arendanud matemaatilist analüüsi, arvuteooriat, lõpmatute jadade teooriat, ahelmurdude teooriat. Temast sai üks nooremaid Londoni Kuningliku Seltsi liikmeid ja ainuke hindust Cambridge'i Trinity College'i liige. Ramanujani märkmeid, mis koosnesid ainult valemitest, on uuritud aastakümneid. Springeri kirjastuses välja antud kolmeköiteline "Ramanujan's notebooks" on olemas Tartu Ülikooli raamatukogus.