Kvantitatiivne ajalugu
Kvantitatiivseks ajalooks nimetatakse kvantitatiivsete uurimismeetodite rakendamist ajalooteaduses. Arvulisi näitajaid ja arvutuslikke meetodeid saab kasutada mitmesuguste uurimisprobleemidega tegelemisel ja tuginedes eri tüüpi allikatele. Rakendatavad võtted võivad seejuures varieeruda lihtsast matemaatikast kuni keeruliste statistiliste mudeliteni. Kvantitatiivset lähenemist kasutavad ajaloolased on statistilise analüüsi meetodid üle võtnud sotsiaalteadustelt, aga rakendavad neid ajalooliste andmete peal. Arvutuslike meetodite pooldajad on leidnud, et kvantitatiivne analüüs on teaduslikum võrreldes kvalitatiivse ja valikulise allikate lugemisel põhineva traditsioonilise ajalooteadusega. Samas on kvantitatiivne ajalugu kriitikute väitel ühekülgne ning jätab kõrvale mitmed olulised teemad ja ajaloosündmusi mõjutavad tegurid. Kriitikast hoolimata on kvantitatiivsed meetodid 21. sajandi alguseks kujunenud loomulikuks osaks ajalooteadusest. Kui 20. sajandi teisel poolel tegelesid kvantitatiivsete meetodite rakendamisega valdavalt poliitilise ja majandusajaloo ning ajaloolise demograafia uurijad, siis aja jooksul on digitaalse tehnoloogia arengu ja sellest tuleneva andmetöötluse lihtsustumise tõttu hakatud kvantitatiivseid meetodeid üha enam rakendama ka mitmetes teistes ajalooteaduse harudes.