Erich Ollenhauer
Erich Ollenhauer (27. märts 1901 Magdeburg – 14. detsember 1963 Bonn) oli Saksa poliitik. Erich Ollenhauer oli pärit müürsepa perekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1915–1918 kaubandust. 1916. aastal astus ta organisatsiooni Sotsialistlik Töölisnoorus (Sozialistische Arbeiterjugend) ja 1918. aastal Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse. 1919–1920 töötas Ollenhauer Magdeburgis ilmunud ajalehe Volksstimme toimetuses. 1920–1928 oli ta Berliinis Sotsialistliku Töölisnooruse Keskjuhatuse sekretär. 1921. aastal sai ta Sotsialistliku Noorsoointernatsionaali sekretäriks. 1928–1933 oli Erich Ollenhauer Saksamaa Sotsialistliku Töölisnoorsoo Liidu esimees. 1933. aasta aprillis valiti ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei juhatusse. 1933. aasta mais emigreerus Ollenhauer partei otsuse kohaselt Prahasse, et seal jätkata võitlust natsionaalsotsialistliku režiimi vastu. 1935. aastal võeti talt tagaselja ära Saksamaa kodakondsus. 1938. aastal asus ta elama Pariisi. Pärast Saksamaa kallaletungi Prantsusmaale 1940. aastal põgenes Ollenhauer 1940. aastal Hispaania ja Portugali kaudu Londonisse. 1946. aasta veebruaris pöördus Erich Ollenhauer tagasi Saksamaale. Sama aasta mais valiti ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei aseesimeheks. 1949–1963 oli ta Liidupäeva liige. 1949. aastal sai ta Liidupäeva sotsiaaldemokraatide fraktsiooni aseesimeheks ja 1952. aastal esimeheks. 24. septembrist 1952 kuni surmani 14. detsembril 1963 oli Erich Ollenhauer Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei esimees.