Kitsekasvatus
Kitsekasvatus on loomakasvatuse haru. Kodukits (Capra hircus) on üks esimesi inimese kodustatud loomi, kes aretati välja Lääne-Aasias pulstikkitse alamtõust bezoar ibexist (Capra aegagrus). Bezoar ibex on põlistõug Lõuna-Iraani, Türgi ja Lõuna-Iraagi Zagrose ja Tauruse mägialadel. Ajaloolised uuringud on näidanud, et kitse populatsioon suurenes kiiresti globaalselt ning kits mängis olulist rolli Neoliitikumi ajastul agrikultuuri tehnoloogia arengus. Tänaseks leidub maailmas üle 300 kitsetõu, ulatudes levikult kõikjale peale Antarktika. Kitsel on tänu inimese aretusele hästi omandatud võime edukalt toime tulla väga varieeruvates keskkonnatingimustes, elades nii inimeste rajatud asulates kui ka troopilistes vihmametsades. Kitsed taluvad hästi niiskust, kuumust, kuivust ning külma, ning on võimelised elutsema ka kõrbetes ja jäistel aladel. Kuna kitsed on sedavõrd vähenõudlikud loomad ning sobivad kasvatamiseks erinevates tingimustes üle maailma, on kitse kodustamise ajalugu pisut ebaselge. Täpsemaid andmeid kitse põlvnemise ja kodustamise kohta on uuritud pärast DNA avastamist.