Anwar as-Sādāt
Muḩammad Anwar as-Sādāt (25. detsember 1918 Mit Abu al-Kum, Egiptus – 6. oktoober 1981 Kairo) oli Egiptuse sõjaväelane ja poliitik, president aastail 1970–1981. Anwar Sadat sai kuulsaks rahu toomisega Egiptuse ja Iisraeli suhetesse, sõlmides 1978 Camp Davidi rahulepingu. 19. novembril 1977 sai ta esimeseks araabia riigipeaks, kes ametlikult külastas Iisraeli. Ta tegi seda Menaẖem Begini kutsel; riigivisiidi ajal pidas ta ka Knessetis kõne. Rahulepingu tulemusena taandus Iisrael järk-järgult Kuuepäevase sõja käigus vallutatud Siinai poolsaarelt, viies 1983. aastaks kõik oma väed sealt välja. Kuigi see tõi nii Sadatile kui ka Beginile 1978. aastal Nobeli rahuauhinna, muutis see Sadati araabia maades ebapopulaarseks. Seda käsitleti araabia ühtsuse ja palestiinlaste reetmisena. Egiptus heideti Araabia Liigast välja ja liiga peakorter viidi Kairost Tunisesse. Alles 1989. aastal võeti Egiptus jälle Araabia Liiga liikmeks ja peakorter toodi Kairosse tagasi. Välispoliitikas muutus Egiptus Ameerika Ühendriikide oluliseks liitlaseks Lähis-Idas ning vähenesid riigi sidemed Nõukogude Liiduga. Sadat reformis Egiptuse majandust, lõpetades riikliku sotsialismi ja rakendades avatud majanduspoliitikat. Sõjaväeparaadi ajal lasksid Sadati maha tema poliitikaga rahulolematud ohvitserid. Sadat oli abielus kaks korda. 22-aastaselt abiellus ta Elisan Madiga ja lahutas temast 17 päeva pärast nende kolmanda tütre Camelia sündi. Pärast seda abiellus ta Jehan Raoufiga, kes oli kõigest 15 aastat ja 9 kuud vana. Nad said ühe poja, kelle nimi on Gamal, ja kolm tütart, kelle nimed on Lobna, Noha ja Jehan (viimase nimi on nagu emalgi). Lesk kirjutas oma mehe eluloo "Identiteeti otsides" (ingliskeelses tõlkes "In Search of Identity"), mille eest sai 2001 Pearl Bucki auhinna.