Takistuse meetod
Takistuse meetod kuulub elektromeetriliste geofüüsikaliste meetodite hulka, kus maapinnalt uuritakse maa-aluseid struktuure nende eritakistuste põhjal. Uuritakse nii vertikaalseid kui ka horisontaalseid piire, aga ka piiritletakse anomaalse elektrijuhtivusega kehasid. Eesmärgiks on eritakistuse põhjal luua pilt maapinna läbilõikest. Tänapäeval toimetavad uuringuprotsessi suure hulga nõutavate andmete tõttu automatiseeritud süsteemid. Mõõtmiste tegemiseks peab eksisteerima uuritava objekti ja taustageoloogia vahel eritakistuste kontrast. Takistuse meetodeid kasutatakse enamasti väikese pindalaga uuringutel. Meetod leiab laialdast kasutust ehitus-, hüdro- ja keskkonnageoloogilistel uuringutel, uurimaks maapinnalähedase kihi geoloogilisi omadusi. Samas kasutatakse seda ka vedelate süsivesinike otsingutel ja (allvee)arheoloogias.