Gigantopithecus
Gigantopithecus on väljasurnud hiidinimlaste perekond, kes olid teada olevalt suurimad Maal elanud esikloomalised. Suurim liik G. blacki oli kahele jalale tõustes umbes 3 meetri pikkune ja kaalus 300–500 kg, seega olid nad kaalult 2–3 korda raskemad kui tänapäeva gorillad. Nad elutsesid praeguse Indoneesia, Vietnami, India ja Hiina aladel ligikaudu 9 miljonit kuni 100 000 aastat enne meie aja arvamist. Nad olid orangutani-sarnased, olles viimaste sugulased. Nad olid rohusööjad ning toitusid peamiselt bambusest. Tõenäoliselt nende populatsioon vähenes seoses vihmametsade taandumisega. Vaid Vietnamist ja Lõuna-Hiinast leitud säilmed kujutavad endast fossiliseerunud hambaid ja lõualuid, mille põhjal saab rekonstrueerida nende arvatavat väljanägemist, toetudes nüüdisaegsete inimlaste koljude eripäradele. Mõned krüptozooloogiast huvitatud inimesed kahtlustavad, et tõendamata eksistentsiga, kuigi paljude mägirahvaste folkloorist tuntud, lumeinimesed või suurjalad võivad olla gigantopithecuse liikide ellujäänud järeltulijad. Seos on aga väheusutav — pigem kinnitab see vaid seda, et taoline hiiglaslikkus inimlase puhul on olnud võimalik.