Heinrich von Hohenstaufen (Saksa kuningas)
Heinrich (VII) Hohenstaufen (1211–1242) oli keiser Friedrich II poeg ning Saksamaa kuningriigi kaaskuningas 1220–1235 ja Sitsiilia kuningas. Heinrich oli Saksa-Rooma keiser Friedrich II ja Aragóni Constanza poeg. 1212. aastal lasi isa Friedrich II Rooma paavstil Heinrichi Sitsiilia kuningaks kuulutada. 1217. aastal viis ta aga poisi Saksamaale ning lasi ta 1220. aastal (pärast seda, kui ta ise oli Saksa-Rooma keisriks valitud) Saksa kuningaks valida. Mõne aja pärast siirdus Friedrich II Itaaliasse, et keskenduda sealsetele probleemidele. Heinrich jäi Baieri hertsogi Ludwig I hoolde. Kuid varsti hakkas Ludwig Heinrichit süüdistama paavstimeelses poliitikas ja oma isa vastu vandenõu plaanitsemises. Heinrich suutis Ludwigi võimuringkondadest kõrvaldada ning hakkas iseseisvalt Saksamaa kuningriiki valitsema. Ent kuna ta poliitika oli isale vastumeelne (Heinrich sõlmis liite Friedrich II vastastega), siis kuulutas Friedrich II 1234. aastal ta Saksa kuninga troonilt tagandatuks. Seepeale hakkas Heinrich isa vastu avalikult mässama ja liitus keisrivastase Lombardia Liigaga. Kuid 1235. aastal sai ta lüüa ja vangistati. Isa Friedrich II andis tema tiitlid (Saksa ja Sitsiilia kuningas) üle oma teisele pojale Konradile. Heinrich pandi vangi ning ta suri seal 1242. aastal. Heinrich VII asutas Eestis Tartu piiskopkonna ja Saare-Lääne piiskopkonna[viide?].