Küllaldase aluse printsiip
Küllaldase aluse printsiip kõige lihtsamal kujul väidab, et miski ei saa toimuda ilma põhjuseta. Kaasaegne sõnastus küllaldase aluse printsiibist on omistatud Gottfried Wilhelm Leibnizile, kuigi ideed on kasutanud mitmed varasemad filosoofid nagu Anaximandros, Parmenides, Cicero, Archimedes, Spinoza, Avicenna, Thomas Aquinas, Platon ja Aristoteles. Mõned filosoofid on seostanud küllaldase aluse printsiipi põhimõttega ex nihilo nihil fit. Piisava põhjenduse põhimõte on vastuoluline põhimõte, mis kuulub loogika valdkonda, kuid mille seletamisel on kasutatud ka teiste valdkondade ideid nagu metafüüsika, epistemoloogia ja ontoloogia.