Hoxne'i aardeleid
Hoxne'i aardeleid oli Suurbritannia suurim Rooma-aegse hõbeda ja kulla leid ning suurim Rooma keisririigi aladelt leitud 4. ja 5. sajandi hõbe- ja kuldmüntide leid. Aarde leidis 1992. aastal metallidetektoriga Eric Lawes Hoxne'ist Suffolkist Inglismaalt. Aare koosneb 14 865-st Rooma kuld-, hõbe- ja pronksmündist ja ligi 200-st hõbelauanõust ja kuldehtest, mida nüüd hoitakse Briti Muuseumis Londonis, kus aardeleiu tähtsaimad osad ja valik muud on püsinäitusel välja pandud. 1993. aastal hinnati aarde väärtuseks 1,75 miljonit £ (2021. aastal u 4,4 miljonit €). Aare oli maetud tammepuidust kastis või väikeses kirstus, mis oli täidetud väärismetallist esemetega, mis sorteeriti enamasti tüübi järgi, osa neist väiksematesse puukastidesse ja osa kottidesse või riidesse mähituna. Väljakaevamisel leiti laeka jäänused, nagu hinged ja lukud. Aarde mündid on vermitud pärast aastat 407, mis langeb kokku Britannia kui Rooma provintsi lõpuga. Aarde omanikud ja matmise põhjused pole teada, kuid see oli hoolikalt pakitud ja sisu näib kattuvat ühe tolleaegse väga jõuka perekonna varaga. Arvestades suurte hõbedast serveerimisanumate ja mõningate levinumate ehtetüüpide puudumist, moodustas maetu tõenäoliselt vaid osa selle omaniku varast. Hoxne'i aare sisaldab mitmeid haruldasi ja olulisi esemeid, nagu kuldne kehakett ja hõbedaselt kullatud pipratoosid (piperatoria), sealhulgas Keisrinna pipratoos. Aare on ka erilise arheoloogilise tähtsusega, kuna selle kaevasid välja professionaalsed arheoloogid ning selle esemed olid puutumata ja suures osas terved. Leid aitas parandada suhteid metalliotsijate ja arheoloogide vahel ning tõi kaasa muudatuse Inglise seadustes aardeleidude kohta.