Mentorlus
Mentorlus on suhe, mille käigus teadlikum isik aitab juhtida vähem kogenud isikut. Mentor võib olla noorem või vanem inimene, kellel peab olema teatav erialane pädevus. See on õppimise ja arenemise partnerlussuhe kahe inimese vahel, kellest ühel on suur kogemus ja teisel on soov õppida. Mentorlus kogemus ja suhte struktuur mõjutavad psühholoogilisi ja sotsiaalseid toetusi, karjäärinõustamist, rollimudelite koostamist ja kommunikatsiooni, mis tulevad ette mentorlussuhtes, millesse on kaasatud protežid (praktikandid) ja mentorid. Mentorlussuhte juhendatavat isikut saab nimetada protégé (mees), protégée (naine), praktikant või alates 2000. aastast mentee. Mentorit võib nimetada godfather/godmother või rabbi. Mentorlus on protsess, mis alati hõlmab suhtlemist ja põhineb koostööl, kuid selle täpset definitsiooni on raske määratleda, mentorlusel on üle 50 definitsiooni. Üks paljudest definitsioonidest ütleb, et mentorlus on protsess, mille käigus antakse edasi teadmisi, vajalikke kontakte, psühholoogilist ja sotsiaalset toetust ning arendatakse karjääri või erialaseid teadmisi. Mentorlussuhtega kaasneb mitteametlik suhtlemine, mis toimub tavaliselt näost-näkku kindlal aja perioodil kahe inimese vahel, kellest ühel on rohkem teadmisi ja teisel on soov oma teadmisi arendada. Euroopas on mentorlus olnud alates Vana-Kreeka aegadest. Alates 1970. aastatest on see levinud Ameerika Ühendriikidesse peamiselt koolitusvaldkondades, millel on olulised ajaloolised seosed naiste ja vähemuste võrdõiguslikkuse edendamise liikumisega, ja seda on kirjeldatud kui innovatsiooni Ameerika juhtimises.