José Ruiz y Blasco
José Ruiz y Blasco (1838, Málaga, Hispaania – 3. mai 1913, Barcelona, Hispaania) oli Hispaania kunstnik ja kunstiõpetaja, kunstnik Pablo Picasso isa. Ta sündis Málagas, kus ta õppis Coruñas asuvas Eusebio da Guarda Gonzáleze nimelises keskkoolis (tänapäeval IES Plurilingüe Eusebio da Guarda), kus ta hiljem ka õpetas (samas koolis õppis 1891–1895 tema poeg Pablo). Temast sai joonistusõpetaja provintsi kunstikoolis (Escuela Provincial de Bellas Artes) ning linnamuuseumi direktor ja kuraator, samuti töötas ta joonistusõpetajana San Telmo kunstikoolis (Real Academia de Bellas Artes de San Telmo). Kunstnikuna spetsialiseerus ta vaikelude, maastike ja tuvide joonistamisele. Ta abiellus María Francisca Picasso y Lópezega (1855–1937), kellega tal oli 17-aastane vanusevahe. Neil oli kolm last: poeg Pablo ning tütred Dolores (deminutiiv Lola; 1884–1958) ja Concepción (Conchita; 1887–1895, suri difteeriasse). 1888. aastal andis ta Pablole esimesed kunstitunnid. 1891. aastal kolis Ruiz y Blasco A Coruñasse, kus õpetas kunstikoolis ning Pablo käis tema ornamentaalse joonistamise tundides. 1895. aastal kolis ta Barcelonasse ning õpetas sealses kunstikoolis, mille hüüdnimi oli La Lonja. Tema sõprade hulka kuulusid Valencia ja Málaga maalikunstnikud Bernardo Ferrándiz, Antonio Muñoz Degrain ja José Moreno Carbonero. Ruiz y Blasco suri 75-aastaselt Barcelonas 1913. aastal. Tema tuntuimad teosed on "Crepúsculo en el puerto de Málaga" ("Loojang Málaga sadamas", 1887) ja "Palomar" ("Tuvid", 1878) mis tänapäeval kuuluvad Málagas Pablo Picasso kodumajas asuva muuseumi kollektsiooni.