Res divini iuris
Res divini iuris ehk jumaliku õiguse alla kuuluvad asjad olid Vana-Roomas väljaspool eraomandit ja neid ei olnud võimalik õiguslikult käsutada (nt müüa, vahetada jne) ehk need esemed olid kaitstud jumaliku õiguse normidega. Res divini iuris ei saanud kellegi oma olla ega kellelegi kuuluda, seepärast nimetati seda ka res nullius divini iuris (Gai. 2.9). Koos jumalike asjadega arvati käibeväliste asjade alla ka res communes omnium ehk esemed, mida on loodus määranud kõigile (nt õhk), ja res publicae ehk avalikud asjad, mida võiks omandada, aga kõigi kasuks olid need määratud üldiseks kasutamiseks. (Gai. 2.11)