Kleine-Levini sündroom
Kleine-Levini sündroom [klaine] (lüjend KLS) ehk uinuva kaunitari sündroom on hootine liigunisus ja klassifitseeritakse RHK-10-s muude unehäiretena ka neuroloogiline häire[viide?], mida iseloomustavad korduvad üleliigse magamise ja söömise perioodid. Haigushoo alguses muutub patsient uniseks, magades seejärel enamiku päevast ning ööst (hüpersomnia), ärgates ainult söömiseks ja tualettruumi kasutamiseks. Ärkvel olles on patsiendi kogu käitumisviis muutunud, käitumine on lapsemeelne ja unelev. Haiged kogevad ühtlasi meeltesegadust, jõuetust (letargia) ja emotsioonitust (apaatia). Indiviidid ei ole võimelised koolis käima, töötama ega enda eest hoolitsema. Patsiendid on haigevoodis, väsinud ja endassesulgunud ka ärkvel olles. Enamik patsiente on teada andnud, et kõik tundub fookusest väljas olevat ning nad on hüpertundlikud müra ja valguse suhtes. Mõnel juhul on tähendatud toiduigatsust (sunduslik hüperfaagia). KLS-ist mõjutatud indiviidid kalduvad loobuma tegevustest ja hobidest, mis varem pakkusid rõõmu. Meestel on juhtumeid, mil haigushoogude vältel on esinenud vaoshoidmatut hüperseksuaalsust. Naispatsientidel on teatatud paljudest depressioonijuhtumitest. Haigestunud indiviidid võivad olla nädalaid, kuid või isegi aastaid ilma ühtegi sümptomit kogemata ning seejärel võivad need ilmuda eelnevate hoiatusteta. Haigushoogude vahel ei ole haigetel käitumuslike ega füüsiliste häirete ilminguid täheldatud. Kleine-Levini sündroomi põhjus on seni teadmata. Perekondlik tugi ja teavitustöö on olulised haiguse kontrolli all hoidmisel.