Põrandatehnika
Põrandatehnika on keha liikumismeetod, mis on kaasaegsest tantsust välja arenenud ja keskendub ainult põrandal liikumisele. Tehnika tähendus on oskus, siis on ka põrandatehnika oskus liikuda maad mööda eri tempoga endale vigastusi tekitamata. Selle tehnika olulisim eesmärk on saavutada kontakt põrandaga ja läbi selle oma keha tundma ja usaldama õppida ning luua eri elementide ühendus. Samuti on tehnika eesmärk leida julgus liikuda põrandal ning põrandale. See nõuab kohalolu, keskendumist ja oskust, kuidas võtta pehmelt põrand vastu ning oma keha põrandale täielikult lõdvestada. Tähelepanu tuleks pöörata detailidele, nagu näiteks kaela lõdvestamisele, alaselja maha suunamisele ja kogu käelaba maha asetamisele. Paljud algajad, kes pole enne sellise tehnikaga kokku puutunud ja kellel puudub vajalik kogemus, tunnevad end põrandal liikudes ebakindlalt, sest nad kardavad kätele raskust kanda ja haiget saada ning ei oska oma keha põrandal lõdvaks lasta krampliku hoiaku tõttu. See tehnika on eeldus tantsija õigeks, ökonoomseks ja turvaliseks liikumiseks. Põrandatehnika on üks lihtne ja oluline moodus oma keha paremaks tunnetamiseks ja tundmaõppimiseks, et aru saada, kuidas keha liigub, paindub ning kuidas kasutab ta selleks lihaseid. See on üks hea viis õppida oma keha tundma, enne kui asutakse liikuma püstises asendis, sest seal läheb suurem tähelepanu juba tasakaalule. Põrandatehnikas teeb keha koostööd gravitatsioonijõuga, sest selle abil on põrandal efektiivsem liikuda. Põrandatöö mõjutab keha tööd gravitatsiooniga ning nõuab tantsijatelt kõrgema ja madalama taseme vahel navigeerimist ehk põranda sisse- ja väljaminekut. Tänu gravitatsioonile saab liikuja tuua oma tähelepanu tasakaalult kehale, sest see vähendab keha lihastööd ja aitab kaasa oma keha tunnetuslikule poolele. Samuti eeldab põrandatehnika sujuvus painduvaid liigeseid, pingevaba keha ja tähelepanu põranda pakutavale kineetilisele tagasisidele. Põrandatehnikale saab läheneda eri viisi. Esimene hõlmab keskendumist lõdvestunud kehale ja suundub rohkem somaatilise liikumismeetodi poole. Teine keskendub pigem lihasjõu abil liikumisele. Samuti sisaldab see nii mobiilset kui ka stabiilset liikumist. Mobiilne ehk liikuv põrandatehnika (suurendab liigestes liikumisulatust ja paralleelselt tugevdab lihaseid). Stabiilne tehnika on liikumatu põrandatehnika (keha joondamiseks, keha keskuse ja ühenduse leidmine eri kehaosade vahel). Põrandatehnikat kasutatakse laialt kaasaegses tantsus. Eriti ulatuslikult kasutatakse seda Grahami ja Hawkinsi tehnikas ning ka breiktantsus. Osa tantsutreeninguid, nagu floor barre’i ja Maria Fay tehnikad, koosnevad täielikult põrandatööst. Selle tehnika käigus keskendutakse suurel määral hingamisele ja keha pingetest vabastamisele ning see hõlmab pikali või istuvas asendis positsiooni. Samuti on selline tehnika suurepärane viis vigastustest taastuvale tantsijale, sest tänu põrandatööle kandub liigestele ja lihastele vähem koormust ning taastumine saab sujuda rahulikus tempos. Lisaks aitab see taastada tantsija painduvust ja jõudu ning annab võimaluse kogeda liikumise kaudu uusi suundi. Põrandatöö pakub toetusvõimet selili, kõhuli ja külili asendis ning annab aluse stabiilsuseks, mis aitab selgitada tantsija jaoks joonduspõhimõtteid ning hiljem kanda see üle ka seisvasse asendisse. Siiski tuleb arvestada sellega, et põrandal treenides on lamamisasendis ristluu ja selg teistsuguses asendis kui püsti või ühel jalal seistes. Gravitatsiooni tõttu on ristluu rohkem ettepoole painutatud ning lülisammas veidi sügavamal kui lamavas asendis. Kuna põrand võib piirata ribide ja kõhulihaste liikumist, siis muutuvad ka hingamismustrid olenevalt lamamisasendist.