Koera agressiivsus
Koera agressiivsus on koerte normaalne käitumine, mida mõjutavad keskkond ja geneetiline eelsoodumus. Koerad käituvad tavaliselt agressiivselt, kui nad kaitsevad enda omandit või iseennast. Koerte agressiivsust võivad mõjutada koera vanus, sugu, tervis ja paljunemisvõime. Koerte agressiivsus on üks tõsisemaid käitumisprobleeme, sest koerte teravad hambad võivad põhjustada tõsiseid vigastusi. Koerte agressiivne käitumine on käitumine, mis põhjustab valu või vigastusi, haukumine ja urisemine on koerte jaoks tavaline suhtlemiskäitumine, mis ei pruugi viidata agressioonile. Agressiooni mõjutavad tegurid on erinevad, kuid on olemas spetsiifilised tegurid, mis on ühised. Agressiooni liikide hulka kuuluvad domineeriv agressioon, kaitsev agressioon, kiskjalik agressioon ja emapoolne agressioon. Koerte agressiivsus võib olla enesekaitsereaktsioon inimese või looma sisenemisel tema territooriumile. Hirmunud koerte agressiivne käitumine ei ole tavaliselt tõeline agressiivsus, vaid pigem rituaalne käitumine, mille eesmärk on vältida füüsilist vaidlust agressiooni teesklemise teel, mitte tegeliku agressiooni, ärevushäire, dieedi või geneetilise tausta tõttu. Agressioon võib olla ravitav loomade käitumisteraapiaga või välditav õige sotsialiseerimisega kutsikaeas.