William de Longchamp
William de Longchamp (ka William Longchamp või William de Longchamps; surnud 1197) oli keskaegne lordkantsler, peakohtunik ja Ely piiskop Inglismaal. Sündinud tagasihoidlikus peres Normandias, võlgnes ta oma edu kuninglikule soosingule. Kuigi kaasaegsed kirjanikud heitsid Longchampi isale ette taluniku pojaks olemist, omas ta rüütlina maad. Kõigepealt teenis Longchamp Henry II vallaspoega Geoffreyt, kuid läks kiiresti üle Henry pärija Richard I teenistusse. Kui Richard 1189 kuningaks sai, maksis Longchamp 3000 naela kantsleri kohale saamiseks. Peagi nimetati ta ametisse Ely piiskopkonda ja määrati paavsti poolt legaadiks. Longchamp valitses Inglismaad, kui Richard oli kolmandas ristisõjas, kuid tema autoriteedi vaidlustas Richardi vend John, kellel õnnestus lõpuks Longchamp võimult ja Inglismaalt tõrjuda. Longchampi suhted teiste juhtivate inglise aadlikega olid samuti pingelised, see soodustas nõudmisi tema pagendamiseks. Varsti pärast Longchampi lahkumist Inglismaalt vangistati Richard, teel ristisõjalt tagasi Inglismaale ja Henry VI, Püha Rooma keiser hoidis teda kinni lunaraha saamiseks. Longchamp reisis Saksamaale, et aidata kaasa Richardi vabastamise alastele läbirääkimistele. Kuigi Longchamp naasis pärast Richardi tagasitulekut Inglismaale kantsleri ametisse, kaotas ta suure osa oma endisest võimust. Oma karjääri jooksul tekitas ta oma kaasaegsetes suurt vaenulikkust, kuid säilitas Richardi usalduse ja töötas kuninga heaks kuni piiskopi enda surmani 1197. aastal. Longchamp kirjutas seaduse-teemalise traktaadi, mis oli läbi kogu hilisema keskaja hästi tuntud.