Petroskoi ajalugu
Petroskoi linna praeguses asupaigas on arheoloogiliste leidudega tuvastanud kuni seitsme tuhande aasta taguse asula olemasolu. Keskajal oli seal mitu järveäärset küla, 16. sajandist on teada küla на Соломене озере (karjalakeelsest sõnast salmi, 'väin'). Hiljem kandis see küla vene allikates Solomennoje nime (praegune Petroskoi Solomennoje elamurajoon) ning 16. sajandi lõpul asetas flaami kartograaf Abraham Ortelius oma kaardile praeguse Petroskoi alale asula nimega Onegaborg. 11. septembril 1703 asutas vürst Menšikov Petrovskaja Sloboda asula. Menšikov tegi seda tsaar Peeter Suure tarvis, kellele oli vaja uut rauavalamistehast, et toota Läänemere laevastikule suurtükke ja ankruid Põhjasõja ajal (1700–1721). Algul kandis rauavalamistehas nime Šuiski zavod (tõlkes 'Šuja tehas', Šuja-nimelise jõe järgi), kuid aastakümme hiljem sai see valitseva monarhi järgi nime Petrovski zavod ('Peetri tehas'). Sellest on tuletatud ka linna praegune venekeelne nimi Petrozavodsk. 1717. aastaks oli Petrovskaja Sloboda kasvanud Karjala suurimaks asulaks, kus elas umbes 3500 inimest, oli puulinnus, turuhoone ning majad tsaarile ja Menšikovile. Linna tuntuim vaatamisväärsus oli Püha Peetri ja Pauli puukirik, mis oli ümber ehitatud aastal 1772 ja renoveeritud 1789. Kirik säilitas oma algupärase ikonostaasi, kuni see Peetri valitsemisaja reliikvia hävis tules 30. oktoobril 1924. Pärast Peetri surma vähenes Petrovskaja Sloboda rahvastik tunduvalt ja tehas käis alla. See suleti aastal 1734, kuigi välismaised töösturid pidasid läheduses vasetehaseid. Tööstus elavnes jälle 1773. aastal, kui Katariina Suur rajas uue rauavalamistehase Lososinka jõe ülemjooksule. Tehas sai nimeks Aleksandrovski zavod ('Aleksandri tehas') Aleksander Nevski järgi, keda peeti piirkonna kaitsepühakuks, ja see oli mõeldud tootma suurtükke käimasolevate Vene-Türgi sõdade jaoks. Seda kaasajastati ja laiendati Charles Gascoigne'i järelevalvel 1787–1796. Kohalike ametimeeste väitel "maailma esimene raudtee" (чугунный колесопровод) pühitseti Aleksandri tehase poolt tööstuslikku kasutusse 1788. aastal. 1777. aasta Katariina munitsipaalreformi ajal sai Petrovskaja Sloboda linna õigused ja vene keeles uue nime Petrozavodsk. Ehitati uusklassitsistlik linnakeskus, mis keskendus äsja planeeritud Ümmargusele Väljakule. 1784. aastal oli Petroskoi piisavalt suur, et tõrjuda kõrvale senine halduskeskus Aunus. Ehkki keiser Paul I kaotas Aunuse kubermangu, taastati see eraldi kubermanguna 1801. aastal ja Petroskoist sai selle halduskeskus.