Lendliis
Lendliis (inglise keeles lend 'laenutama' + lease 'rentima'), ametlikult An Act to Promote the Defense of the United States, oli abiandmisprogramm, mida USA rakendas Teise maailmasõja ajal (1939–1945) oma liitlaste suhtes. 11. märtsil 1941 vastu võetud seadusega (Lend-Lease Act) volitas USA Kongress presidenti osutama ainelist abi igale riigile, mille kaitset president peab oluliseks USA enda kaitse seisukohast. 1941–1945 andis USA kahepoolsete kokkulepete alusel laenuks ja rendile relvi, lahinguvarustust, laskemoona, laevu ja muid veovahendeid, toor- ja toiduaineid, seadmeid, patente, kokku 50 miljardi dollari väärtuses (sellest Briti impeeriumi maadele umbes 31 miljardi dollari, Nõukogude Liidule umbes 11 miljardi dollari väärtuses). Sõja ajal hävinut ja kasutatut ei tulnud hüvitada. Lendliisi alusel sai USA oma partnereilt omakorda ligikaudu 8 miljardit dollari väärtuses teenuseid ja kaupa. Aastal 1972 oli Nõukogude Liidul maksmata veel 722 miljonit dollarit lendliisi võlgadest.