Laura Ingalls Wilder
Laura Ingalls Wilder (7. veebruar 1867 Pepini maakond, Wisconsin – 10. veebruar 1957 Mansfield, Missouri) oli USA kirjanik. Ta sündis Wisconsini osariigis "Suurte metsade" piirkonnas viielapselisse perekonnas. Laura vanemad olid Charles Phillip Ingalls ja Caroline Lake Quiner. Varases lapsepõlves kolis ta perekonnaga veel arendamata Indiaanlaste territooriumi maadele Independence'i linna lähedale (tänapäeva Kansases). Laura veetis oma lapsepõlve Kansase ja Minnesota tasandikel rännates. Kesk-Lääne süda oli rikas ja viljakas, kuid lumetormid, üleujutused, tulekahjud, rändrohutirtsude tegevus hävitasid sageli põllusaagi. Seetõttu olid asunikud sunnitud kolima uutele asumaadele ja oma senise vara maha müüa. Laura ema ja isa rändasid üha lääne poole, unistades rahulikust tsiviliseeritud kohast, kus lapsed saaksid õppida. Tema ema nõudel asusid nad elama Dakota territooriumile De Smeti linna (tänapäeva Lõuna-Dakotas). Seal läks Laura kooli, hiljem töötas õpetaja ja õmblejana, kuni tutvus Almanzo Wilderiga (hüüdnimi Manly) (1857–1949). Nad abiellusid 1885. aastal. Nende esimene laps Rose Wilder Lane sündis 1886. aastal ning temast sai kirjanik, ajakirjanik ja poliitik. Laural ja Almanzol oli ka poeg, kes aga suri varsti pärast sündimist 1889. aastal. Wilder sai USA-s tunnustatud kirjanikuks alles hilisemas eas. 65-aastaselt Floridas pensionipõlve pidades hakkas ta kirjutama romaanisarja, mille ainese ammutas oma lapsepõlvest. Sarja tegevus toimub 1870.–1880. aastate Metsikus Läänes – ajal, kui autor oli 5–18-aastane. Ta kirjutas sündmustest väga vabalt, mistõttu võib tema teoseid pidada ajaloolisteks romaanideks. Tema teoste põhjal on valminud draamasari "Väike maja preerias". Wilderit ja tema tütart peetakse ühtedeks esimesteks USA naiskirjanikeks, kes olid liberaalid (koos Ayn Randi ja Isabel Patersoniga). Esialgu oli Laura veendunud demokraat, kuid ta pettus Franklin D. Roosevelti uue kursi poliitikas ja oli nördinud, et ameeriklased on üha suuremas sõltuvuses föderaalvalitsusest. Talle olid vastumeelt ka valitsusametnikud, kes käitusid taludes nagu endi omades ja küsisid talupidajatelt, kui palju aakreid nad külvavad.