Liliuokalani
Liliʻuokalani (sündinud Lydia Liliʻu Loloku Walania Wewehi Kamakaʻeha, tuntud ka nimega Lydia Kamakaʻeha Paki, hiljem kasutatud ka nimekuju Lydia Dominis; 2. september 1838 – 11. november 1917) oli Hawaii Kuningriigi viimane monarh ja ainus valitsev kuninganna. 16. septembril 1862 abiellus ta John Owen Dominisiga, kes sai O'ahu ja Maui saarte kuberneriks. Neil oli kolm lapsendatud last, kellel ei olnud aga pärimisõigust; lihaseid lapsi neil ei olnud. Abielu lõppes 27. augustil 1891 Dominisi surmaga. Liliuokalani ei abiellunud uuesti. Liliuokalani nimetas oma pärijaks oma õetütre Victoria Kaʻiulani, kes aga suri 6. märtsil 1899 23-aastaselt vallalise ja lastetuna. Pärast tema surma ei nimetanud Liliuokalani uut pärijat ning rohkem õelapsi tal polnud ka. Niisiis suri koos Liliuokalaniga välja kogu Havai kuningasugu. 17. jaanuaril 1891 päris Liliuokalani trooni oma vennalt Kalākaualt, kellel polnud lapsi. Liliuokalani kukutati riigipöördega 14. jaanuaril 1893. Riigipöörde korraldas rühm eurooplasi ja ameeriklasi, keda pahandas kuninganna soov muuta põhiseadust, et anda havailastele tagasi hääleõigus. 1. veebruaril kuulutas endine USA saadik Hawaiil endise Hawaii kuningriigi USA protektoraadiks. Riigipöörde järel palus Liliuokalani USA presidendilt Grover Clevelandilt, et see taastaks Hawaii iseseisvuse. President möönis, et riigipööre polnud seaduslik, kuid ei taastanud Hawaii iseseisvust. Moodustati komisjon, kes uuris riigipööret. 26. veebruaril 1894 avaldati Morgani aruanne, mille kohaselt olid kõik riigipöörde osapooled, välja arvatud kuninganna Liliuokalani, käitunud seaduspäraselt ja vabad vastutusest. 4. juulil 1894 kuulutati välja Hawaii Vabariik, mille presidendiks sai Sanford Dole, üks esimesi, kes kutsus üles keelustama Hawaiil monarhiat ja kuulutama välja vabariiki. 16. juunil 1895 leiti Liliuokalani kodust käsitulirelvi. Kuninganna väitis, et ei teadnud nende olemasolust, kuid ta mõisteti riigipöördekatse eest 5 aastaks sunnitööle. Hiljem muudeti see karistus 1 aastaks koduarestiks.