Richard Feynman
Richard Phillips Feynman ([f'ainmän], 11. mai 1918 – 15. veebruar 1988) oli USA füüsikateoreetik. Feynman pani aluse kvantelektrodünaamikale, uuris ülikülma vedela heeliumi ülivoolavust ja esitas osakestefüüsikas partonite mudeli. 1965. aastal pälvis Feynman koos Julian Schwingeri ja Shin'ichirō Tomonagaga Nobeli füüsikaauhinna oma uurimuste eest kvantelektrodünaamika alal. Richard Feynman leiutas ka elementaarosakeste käitumise piltliku kujutamise meetodi, mida tuntakse Feynmani diagrammidena, mis on füüsikateoreetikute seas tänapäevani laialdaselt kasutusel. Oma eluajal sai Feynmanist üks maailma tuntumaid teadlasi. 1999. aastal nimetas Briti ajakiri Physics World Feynmani üheks kümnest kõigi aegade tähtsaimast füüsikust. Feynman aitas teise maailmasõja ajal kaasa tuumapommi väljatöötamisele. 1980. aastatel oli Feynman Rogers Commissioni liige ja uuris kosmosesüstiku Challenger katastroofi. Lisaks tööle teoreetilises füüsikas peetakse Feynmani pioneeriks kvantarvuti väljatöötamise alal ning teda tunnustatakse nanotehnoloogia kontseptsiooni väljamõtlemise eest. Feynman oli innukas füüsika populariseerija, temalt on ilmunud raamatuid ja ta enda peetud loengute publikatsioone. Üks neist on 1959. aastal avaldatud loeng nanotehnoloogiast "There's Plenty of Room at the Bottom". Feynman on avaldanud kolmeköitelise teose oma bakalaureusekraadi loengutest, mille pealkiri on "Feynman Lectures on Physics". Tuntud on tema poolautobiograafilised raamatud "Surely You're Joking, Mr. Feynman!" ja "What Do You Care What Other People Think?".