Kalju Valgus
Kalju Valgus (21. oktoober 1939 Rimmu, Viljandi maakond – 8. märts 2021) oli eesti suusatreener ja sporditegelane. Ta lõpetas 1958. aastal Türi 1. Keskkooli ja 1962. aastal Tartu Riikliku Ülikooli kehakultuuriteaduskonna. Valgus alustas sportimist 1953. aastal, 1954. aastal läks ta spordikooli, kus tema treenerid olid Kunnar Kotka ja Harri Tempel. Ülikoolis juhendasid teda Erna ja Herbert Abel, Osvald Allik ja Hans Gross. 1962. aastast töötas ta Tallinnas suusatreenerina (6. kutsetase, 2005–2018). Tema initsiatiivil loodi 1968. aasta septembris Tallinna 44. keskkooli juurde NSV Liidu esimene spordiklass. Aastatel 1979–2001 töötas ta Dünamo/Põhjakotka suusakooli direktorina ja Eesti murdmaasuusatamise meestekoondise treenerina. Tema õpilased on olnud Jüri Voodla, Mati Albert, Kalju Polt, Rein Pesur, Aarne Malva. 1973. aastal anti talle Eesti NSV teenelise treeneri aunimetus. 1964. aastas kuulus ta Eesti NSV Suusaföderatsiooni ja seejärel kuni 1992. aastani Eesti Suusaliidu eestseisusse. Ta oli aastatel 1992–2000 Eesti Laskesuusatamise Föderatsiooni president ning 2007. aastast aupresident ja juhatuse liige. Eesti Olümpiakomitee liige oli ta aastatel 1993–2000. 1993. aastast tegutses ta Rahvusvaheline Laskesuusatamise Liidu (IBU) võistluskomisjoni liikmena, tehnilise delegaadina ja kohtunikuna maailmakarikavõistluste etappidel. Valgus osales tehnilise delegaadina ja kohtunikuna ka 1998 Nagano, 2002 Salt Lake City, 2006 Torino ja 2014 Sotši taliolümpiamängudel. Valgus oli üks IBU suvise laskesuusatamise algatajaid ja 2006. aastast oli ta IBU suvelaskesuusatamise alakomisjoni aseesimees ja EOK laskesuusatamistreenerite kutsekomisjoni esimees. Ta tegi kaastööd spordiajakirjandusele.