Kahjunõue Euroopa Liidu vastu
Euroopa Liidu vastu kahju nõudmise õiguslik alus tuleneb Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi ELTL) artiklist 340. Lõige 2 näeb ette, et lepinguvälise vastutuse korral heastab ühendus kõik oma institutsioonide või oma teenistujate poolt ülesannete täitmisel tekitatud kahjud vastavalt liikmesriikide seaduste ühistele üldprintsiipidele. Seega saab ELTL artikli 340 järgi ametlikult kahjunõude esitada kas kogu Euroopa Liidu vastu (mida võib esindada nii üks kui ka mitu institutsiooni) või Euroopa Keskpanga vastu. Praktikas on aga lisaks Euroopa Liidu lepingu artiklis 13 mainitud institutsioonidele võetud vastutusele ka Euroopa Investeerimispank (lahend C-370/89), mistõttu ei ole välistatud olukord, kus kahjunõude korral võivad olla vastutavad kõik organid ja ametkonnad. Artikli 340 lõike 3 sõnastusest tulenevalt vastutab erandina Euroopa Keskpank oma tegevuste eest ise, mitte Euroopa Liit tervikuna. ELTL artikkel 268 kohaselt kuuluvad Euroopa Liidu vastu esitatud kahjude hüvitamisega seotud vaidlused Euroopa Liidu Kohtu (CJEU) ainupädevusse. See tähendab, et kõiki kahjunõudeid Euroopa Liidu vastu käsitletakse Euroopa Liidu Kohtu siseselt Üldkohtus ning eelnev võimalus pöörduda teistesse riiklikesse või rahvusvahelistesse kohtutesse puudub. Vastavalt Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikli 41 lõikele 3 on Euroopa Liidu vastase kahjunõude esitamise õigus igaühel, sh nii füüsilistel kui ka juriidilistel isikutel.