Gödel, Escher, Bach
"Gödel, Escher, Bach: an Eternal Golden Braid" (lühendatult ka GEB) on Douglas Hofstadteri teos, mis ilmus 1979. aastal ja sai järgmisel aastal Pulitzeri preemia. Douglas Richard Hofstadter kirjutas seda raamatut aastaid. Kuni tänapäevani on raamat inspireerinud tuhandeid noori alustama õpinguid arvutiteaduse ja tehisintellekti alal. Hofstaderi suurteos tugineb kolme silmapaistva inimese töödele. Nendeks on matemaatik Kurt Gödel, kunstnik M. C. Escher ja helilooja Johann Sebastian Bach. Neis kolmes on Hofstadter leidnud paljugi ühist. Raamat sisaldab rohkelt jutuajamisi erinevate väljamõeldud tegelaste vahel. Need vestlused on täis sõnamänge ning kohati muutuvad metakirjanduseks. Hofstadteri välja mõeldud strange loop ehk iseennast läbi mingi teise taseme muutev asi tuleb ette mitmes kohas. Nii näiteks tekitab ta oma matemaatilise konstruktsiooni Typographical Number Theory (TNT), mis seejärel Gödeli mittetäielikkuse teooriat illustreerides hakkab enda peal opereerima ning "plahvatab" sarnaselt oma nimekaimu TNT-ga. Samuti uurib Hofstadter paradokse nii matemaatikas kui ka idamaade mõistujuttudes. Üks raamatu meeldejäävamaid kohti on "Crab Canon" ('vähikaanon'), kus terve pikk vestlus on kirjutatud palindroomina nõnda, et lugedes lauseid õiges järjekorras ja lugedes neid vastupidises järjekorras saame sama tulemuse. Huvitaval kombel on tulemus täiesti mõistlik. "Gödel, Escher, Bach: an Eternal Golden Braid" on üks neist raamatutest, mis lihtsalt ei tutvusta huvitavaid fakte, vaid mille lugemine sunnib inimest oma mõttetegevust meeldivalt pingutama.