Raha emissioon
Raha emissioon on rahaloomeprotsess, mille käigus luuakse või antakse ringlusse vahetustehingute läbiviimiseks vajalik meedium (väärtuse kandja). Ideaalis peaks turule antud raha kogus vastama toode koguväärtusele, mida selle eest turult osta saaks. Kui raha emiteeritakse oluliselt rohkem, siis tekitab see reeglina inflatsiooni ehk raha väärtuse vähenemise. Rahapuudus tekitab taas deflatsiooni, mis võib üle minna likviidsuskriisiks. Rahakäibe tekitamiseks tuleb esmalt tekitada raha käive – selleks tuleb kõigile potentsiaalsetele tarbijatele jagada kätte mingi kokkulepitud summa, mis jääb alati käibele, s.t on jooksvalt inimeste käes. Käibelelastud raha ja likviidseid maksevahendeid märgitakse tunnusega: M1: käibele lastud paberraha ja müntide koguväärtus, mis saab kohe käibesse võtta või on paigutatud arveldusarvetele; M2: M1 + kuni kaheaastased hoiused ning pikemaajalised hoiused, mis võib kuni kolmekuulise ettehoiatusega välja võtta; M3: M1 + M2 + euroala finantsasutuste poolt käibesse antud väärtpaberid, s.h tagasiostukohustusega võlakirjad, investeerimisfondide osakud ja kuni kaheaastase tähtajaga võlakirjad. M1 märgib täiesti likviidseid varasid ja M3 üldse käibel olevate väärtpaberite mahtu. Mõnikord kasutatakse ka tunnust M10, millega märgitakse tarbijate valduses oleva paberraha, müntide ja kommertspankade keskpangas säilitatavate hoiuste kogumahtu.