Icaro
Icaro (ketšua keeles ikaro) on Lõuna-Ameerika põlisrahvaste šamanistlik laul, vahest kasutatakse seda väljendit ka tseremooniatel kasutatavate abivahendite kirjeldamiseks. Need on maagilised helid või sõnad, mida šamaanid tavaliselt laulavad, sosistavad või vilistavad, et suhelda vaimumaailmaga. Enam levinud on icaro’d Peruu põlisrahvaste shipibode hulgas. Sõna icaro on tuletatud ketšuakeelsest tegusõnast ikaray, mis tähendab „suitsu puhumine, et ravitseda“. Tänu oma ravivatele omadustele sai see sõna tuntuks ka teistes Lõuna-Ameerika šamanistlikes kultuurides. Tavaliselt kasutatakse neid laule taimede, seal hulgas ayahuasca (Lõuna-Ameerika tseremoniaalne šamanistlik taimetee) tseremooniatel, et tekitada kõrgendatud teadvuse ning ravivat seisundit. Tavaliselt on icaro’d korduva lihtsa meloodiaga, mida on kerge jälgida . Icaro’sid on erinevaid, nende kasutus oleneb šamaani tunnetusest, missugust on mingil ajahetkel vaja. Tänapäeval on icaro’de kasutamine laienenud nii Lõuna-Ameerika kui ka lääne šamanistlikesse ringkondadesse. Shipibo icaro’de eripära on hääletooni vaheldumine, tihti muudetakse heli madala meheliku tooni ja kõrge naiseliku tooni vahel, et tekitada kakskoori stiilis laulmine. Seesuguse koori eesmärk on shipibo šamaanide jaoks eriline viis, kuidas naiselike vaimudega kontakti luua. Seesugune vaimudega sideme leidmine on tähtis just nimelt selle pärast, et ayahuasca’t peetakse naishingeks, teda kutsutakse vahest ka vanaemaks.