Pärandkeel
Pärandkeel (ingl heritage language) on koduses keskkonnas omandatud vähemuskeel, mis pole kõneleja asukohariigis ei ametlik ega ka ühiskonnas laiemalt kasutusel olev keel. Pärandkeel on kõneleja üks esimestest keeltest ning kõnelejal on juured piirkonnaga, kus keelt põhiliselt räägitakse. Pärandkeelt kasutatakse eeskätt kõnekeelena ning selle oskus suuresti varieerub kõnelejate lõikes. Seda oskust kujundavad peamiselt kaks tegurit: see, missugune on keelesisend, ning see, kui palju (ning kuivõrd mitmekülgselt) saab kõneleja pärandkeelt igapäevaselt kasutada. Pärandkeel võib erineda lähtepiirkonnas kõneldavatest keelevariantidest ning sellele on iseloomulikud näiteks arhaismid, teise keele mõjud ning norminguvastased grammatilised vormid. Eesti keelt kõneletakse pärandkeelena näiteks Rootsis, Soomes ja Venemaal.