Hübris
Hübris (vanakreeka keeles ὕβρις) või harvemini ka hybris, kirjeldab isiksuse omadust olla äärmiselt või ülemääraselt uhke või omada ohtlikku ning ülemäärast enesekindlust, mis esineb sageli kombinatsioonis arrogantsiga (või on selle sünonüümiks). Mõiste arrogantsus pärineb ladina sõnast adrogare, mis tähendab "tunnet, et inimesel on õigus nõuda teistelt inimestelt teatud hoiakuid ja käitumist". Arrogeerida tähendab "nõuet või enda valdusse võtmist ilma omamata selleks õigust, esitada alusetuid väiteid omamise kohta", või "nõudma või anastama ilma õiguseta või siis omistama ilma põhjuseta". Mõistet pretensioon seostatakse samuti mõistega hübris, kuid ta ei ole selle sünonüüm.  Uuringute kohaselt on hübris, ülbus, ja pretensioonikus seotud teatava võiduvajadusega (isegi kui see ei tähenda alati võitu), selle asemel, et pühenduda mingi kokkuleppe saavutamisele. Hübrist tajutakse tavaliselt pigem üksikisiku kui grupi tunnusena, kuigi ka grupile, kuhu kurjategija kuulub, võivad koos õigusvastaste tegudega kaasneda selle tagajärjed. Hübris viitab sageli kontakti kaotusele reaalsusega ning enda kompetentsi, saavutuste või võimete ülehindamisele. Nimisõnale hübris vastav omadussõna vorm on hübristlik. Mõiste hübris pärineb Vanakreeka keelest, kus sellel oli sõltuvalt kontekstist mitu erinevat tähendust. Juriidilises kasutuses tähendas see kallaletungi või seksuaalkuritegusid ja avaliku vara vargust, religioosses mõttes aga jumalavastast üleastumist.