Paberkott
Paberkott on paberist valmistatud kott. Paberkotte valmistatakse voltimise, õmblemise ja liimimise teel. Kotil võivad olla sangad. Paberkotte kasutatakse esemete või ainete pakendina või kandmiseks. Paberkott kui lihtne ja mitmekülgne leiutis on avaldanud ühiskonnale suurt mõju. Paberkoti ajalugu ulatub 1852. aastasse, mil USA leiutaja Francis Wolle leiutas ja patenteeris esimese masina, mis suutis massiliselt toota ümbrikusarnase kujuga paberkotte. Enne seda leiutist valmistati paberkotte tavaliselt käsitsi ja nende suurus ja kuju ei olnud ühtlased. Paberkott muutus kiiresti populaarseks pakendiks oma vastupidavuse, mugavuse ja madala hinna tõttu. Seda kasutati laialdaselt toidukaupade pakendamiseks, raamatute ja muude esemete kandmiseks ning isegi kotina, kuhu sai panna oma lõunasöögi. Ajapikku parandati tootmismeetodeid ja disaini, mis viis erinevat tüüpi paberkottide loomiseni, näiteks ristkülikukujulise põhjaga kotid, volditud külgedega kotid, keeratud käepidemega kotid, tugevdatud käepidemega kotid ja ka trükitud kujundusega kotid. 20. sajandil suurenes paberkottide kasutamine drastiliselt, kuna tarbimiskultuuri kasv ning suurpoodide ja supermarketite tõus tõid kaasa vajaduse mugava ja taskukohase pakendi järele. Tänapäeval kasutatakse paberkotte laialdaselt alates toidu- ja teiste jaemüügiesemete kandmisest kuni toidu-, meditsiiniseadmete ja tööstuslike toodete pakendamiseni. Kuna paberkottide kasutus on niivõrd laialdane, on need ka pälvinud kriitikat oma keskkonnamõju tõttu. Paberkotid on peamiselt valmistatud jõupaberist ning nende tootmiseks kulutatavateks peamisteks ressurssideks on tselluloos ja vesi. Siiski tuleks paberkotti selle keskkonnamõju neutraliseerimiseks ühe Ühendkuningriigis läbi viidud uuringu andmetel kasutada vähemalt neli korda, mida kvaliteetse toote puhul ei ole raske teha. Oma elutsükli võib paberkott lõpetada näiteks prügikotina või komposti kogudes. Erinevalt kilekottidest on paberkotid kergesti ümbertöötatavad ja hävitatavad. 12. juulil tähistatakse maailmas paberkoti päeva, et tõsta teadlikkust plastireostusest ning julgustada inimesi kasutama keskkonnasõbralikke alternatiive. Selliste murekohtade tõttu on paljud piirkonnad rakendanud poliitikaid, mis on suunatud ka paberkottide kasutuse vähendamisele, näiteks kehtestanud nende kasutamise eest maksmise nõude või korduskasutatavate kottide kasutamise edendamiseks.