Mihkel Koolmeister
Mihkel Koolmeister (vene keeles Михкель Карлович Коольмейстер; 1. november 1893 Hiiumaa – 3. september 1919 Irboska raudteejaama lähedal) oli Eesti ametiühingutegelane. Pärast Veebruarirevolutsiooni 1917. aastal valiti Ehitajate Liidu esimeheks, oli Tallinna Tööliste ja Sõjaväelaste Saadikute Nõukogu liige, märtsis 1917 astus VSDTP liikmeks. Ta oli I Ülevenemaaline Nõukogude Kongress ja II Ülevenemaaline Nõukogude Kongressi saadik. Pärast Oktoobripööret 1917. aastal oli ta Tööliskontrolli Nõukogu liige Tallinnas. Alates veebruarist 1918 Nõukogude Venemaal Petrogradis Põhjapiirkonna Kommuunide Liidu Petrogradi Rahvusasjade Komissariaadi Eesti sektsiooni juhataja. 1918. aasta novembrist tuli ta koos Nõukogude vägedega Eestisse. Augustis 1919. aastal kuulus ta Eestimaa ametiühingute I kongressi presiidiumi, kes astus Eesti Vabadussõja ajal üles nõudmistega lõpetada sõda Nõukogude Venemaa vastu. Kongress aeti laiali ning 102 saadikut vahistati, 25 neist hukati Irboska raudteejaama lähedal, nende hulgas ka Mihkel Koolmeister (vt Irboska veretöö).