Lev Trotski
Lev Trotski (vene keeles Лев Троцкий), sünninimega Lev Davidovitš Bronštein (7. november, vkj 26. oktoober 1879 Janivka, Hersoni kubermang, Venemaa keisririik – 21. august 1940 México, Mehhiko) oli Venemaa bolševistlik revolutsionäär ja marksismi teoreetik, pärast 1917 üks Nõukogude Venemaa mõjuvõimsamaid riigitegelasi ja punase terrori eestvedajaid. Pseudonüümi Trotski võttis ta endale 1902. aastal. Trotski on pärit juudi perekonnast ning tema emakeeleks oli suržik. 1917. aasta revolutsioonide järel sai Trotskist Venemaal võimu haaranud Vladimir Lenini juhitava bolševike (enamlaste) valitsuse liige ning selle vägivallarežiimi relvajõudude juht. Ta oli Nõukogude riigi välisasjade rahvakomissar (välisminister), sõjaasjade rahvakomissar ja Punaarmee formeerimise algataja. Bolševike võimuhierarhia tipus oli sisuliselt vaid Leninile allunud Trotski teine mõjukaim ja tuntuim Nõukogude riigijuht. 1922. aastal loodud Nõukogude Liidus alanud ja pärast Lenini surma (1924) ägenenud võimuvõitluses tõrjus Stalin Trotski bolševike (kommunistliku) partei juhtkonnast välja ja 1929. aastal Trotski pagendati Nõukogude Liidust. Ta tapeti 1940. aastal Nõukogude julgeolekuorganite agentide poolt Mehhikos, kus ta oli organiseerinud poliitilist võitlust Stalini vastu, kuid kommunistliku riigikorralduse poolt, soovides ise juhtida NSV Liitu ja kommunistlikku liikumist.