Satelliidi testimine
Satelliidi testimine on dokumenteeritud toimingute jada, mille käigus kontrollitakse satelliidi vastupidavust avakosmose tingimustele ning samal ajal võimet täita korrektselt sellele pandud ülesandeid. Satelliidi testimine on toodangu vastavuskontroll tellija esitatud ja muudele kehtestatud, sh rahvusvahelistele nõudmistele. Nõudmisi esitavad tavaliselt rahvusvahelised kosmoseagentuurid, nagu ESA (Euroopa Kosmoseagentuur) ja NASA. Kui satelliit mõne disaini-, materjali- või inimvea tõttu katki läheb, ei ole seda enam võimalik kosmoses parandada või on see väga kallis. Seetõttu on satelliidi testimine veelgi olulisem. Kuupsatelliitide testimisel lisandub nõue, et satelliidi transpordil raketti ja raketist kosmosesse ei tohi satelliit kahjustada raketti ega teisi satelliite, mida sama raketiga kosmosesse saadetakse. Seetõttu tulebki võimalusel kuupsatelliidi testimisel järgida satelliiti kosmosesse läkitava asutuse koostatud juhendit, kus on kirjas selle nõudmised kuupsatelliidile. Need nõudmised sisaldavad testide katsetsüklite kestust, arvu, nõudmisi testidel kasutatavate masinate sertifitseeritusele jne. Satelliidi arenduse käigus tehakse satelliidist mitu versiooni. Tehakse inseneriversioon ehk -mudel, kvalifikatsioonitestimisteks tehakse kvalifikatsioonimudel ja vastuvõtutingimuste täitmise näitamiseks tehakse vastuvõtumudel. Teise testimisfilosoofia järgi tehakse valmis prototüüp (inglise keeles protoflight model), mille peal tehakse nii kvalifikatsiooni- kui ka vastuvõtutestid. Eesti esimene tudengisatelliit ESTCube-1 kasutab prototüüp-mudeli testimisfilosoofiat, ehitades siiski võrdluseks ja simulatsioonide tegemiseks teise lennumudeliga identse kuupsatelliidi. Testimisel üritatakse võimalikult täpselt matkida satelliidi olekut kosmoses ja kosmose tingimusi. Selleks tehakse mitmesuguseid katseid. Tavaliselt jagatakse satelliidi testimine osadeks satelliidi alarühma taseme testimine kosmose tingimuste taluvus alamsüsteemide testimine komponentide test