Üksikud jalaväepataljonid
Üksikud jalaväepataljonid moodustati 1928. aasta sõjaväereformi käigus. Üksiku jalaväepataljoni rahuaegsesse koosseisu kuulusid: staap 3 jalaväekompaniid siderühm pioneerirühm suusk-jalgratturrühm töökomando Kokku 235–237 meest. Mobilisatsiooni puhul oleksid üksikud jalaväepataljonid suurendatud sama numbriga jalaväerügementideks: staap, 3 pataljoni, suusk-jalgratturkompanii, sidekompanii, pioneerikompanii, ratsakomando, desinfektsioonikomando, komandandikomando ja töökompanii, kokku 3153 meest. Eesti sõjaväe üksikud jalaväepataljonid olid: Kuperjanovi üksik-jalaväepataljon (Tartus) Kalevi pataljon (Tallinnas) Sakala Üksik Jalaväepataljon (Viljandis) Scouts (Haapsalus, alates 1939 Tallinnas) 2. (Tartus) 3. (Valgas) 4. (Jõhvis) 5. (Rakveres) 6. (Pärnus) 8. (Võrus) 9. (Pärnus) 10 (Tallinnas) 1. ja 7. jalaväeosa olid juba rahuajal jalaväerügemendid.