Montferrat' mark
Montferrat' mark (ka markkrahvkond või markiikond) oli Itaalia kuningriigi piirimark Põhja-Itaalias keskajal ja Saksa-Rooma riigi osariik. Markkrahvkond ülendati aastal 1574 Montferrat' hertsogkonnaks. Olles esialgu Karolingide Lombardia Lääne-Liguuria margi (Marca Liguriae Occidentalis) osa, mille 950. aasta paiku rajas Itaalia kuningas Berengar II, asutas ta Montferrat' alale oma väimehele Aleramole marca Aleramica. Esimesed kindlad dokumendid Aleramo ja tema lähemate pereliikmete kohta pärinevad Grazzano kloostri asutamishartast aastal 961, mis tekkis pärast Aleramo poja Gugliemo hiljutist surma. Pärast Saksa kuninga Otto I sissetungi Itaaliasse aastal 961 ja Berengar II väljaajamist, alustas ta sarnaselt oma eelkäijate Berengari ja Hugues d'Arles'i viisile Saksa-Rooma riigi suurte Itaalia läänide ümberkorraldamist. Ta korraldas loodeosa ümber kolmeks suureks margiks. Lääne-Liguuria taastas ta Aleramole, Ida-Liguuria (marca Januensis) andis ta Oberto I-le ja Torino margi andis ta Arduino il Glabrole. Aleramo järglased olid suhtelises hämaruses kuni markii Ranieri ajani 12. sajandi alguses. 1133. aasta paiku abiellus Ranieri poeg, markii Guglielmo V Austria markkrahvi Leopold III tütre Judith von Babenbergiga, Saksa kuninga Konrad III poolõega, ja tõstis nii kiiresti oma perekonna mõjukust. Ta sekkus Konradi ja Bütsantsi keisri Manuel I Komnenose Itaalia poliitikasse, seades oma järglastele gibelliini pretsedendi, ja sattus koos oma poegadega Ristisõtta. Montferrat' markii Guglielmo V ja Judith von Babenbergi poeg Corrado del Monferrato (1140. aastate keskpaik – 28. aprill 1192) oli üks peamisi osalejaid Kolmandas ristisõjas. Ta oli abielu kaudu 24. novembrist 1190 de facto Jeruusalemma kuningas Konrad, kuid ametlikult valiti alles aastal 1192, mõned päevad enne oma surma. Ta oli aastast 1191 ka Montferrat' markii.