Aleksander Georg von Stryk
Aleksander Georg von Stryk (26. aprill 1831 Polli mõis, Karksi kihelkond – 21. oktoober 1901 Viljandi) oli baltisaksa päritolu õpetaja ja filantroop. Aleksander Georg sündis pimedana. Puudega lapsele leiti õppimisvõimalus algul Saksamaal Hannoveris. Hiljem õppis ta Viljandis Gustav Max Schmidti eragümnaasiumis. Koolitööd tehti temaga ettelugeja abil. Õpingutel Tartu Ülikooli usuteaduskonnas oli toeks vend Georg Filipp von Stryk (1833–1893), kes õppis samal ajal õigusteadust. 1857. aasta mais sooritas Aleksander von Stryk Tartu Ülikoolis koduõpetaja eksamid ja asus elama Viljandisse, kus ta pühendas end heategevusele ning usuõpetuse ja saksa keele õpetamisele. Esimesed töökohad olid Paulina Martensi eraelementaarkool (1857–1870) ja linna tütarlastekool (1857–1864). Edaspidi jõudis ta õpetada kõigis Viljandi koolides. Aleksander von Stryk austas oma emakeelt, kuid ei pidanud eesti keelt halvemaks ja kasutas seda õpetamisel. Tema kasvandike hulgas oli Johan Laidoner, kellele ta õpetas prantsuse ja ladina keelt. 1863. aastal asutas ta vaeste erakooli, mille ülalpidamiseks maksis aastas 400 rubla; linna abi ulatus 120 rublani. Kool oli kohustusliku õppemaksuta. Kooli hea taseme tõttu õppisid seal ka jõukamate perede lapsed. 1890. aastal kujundas ta kirikukoolist uue eraalgkooli, mis asus Liivimaa Maagümnaasiumi kõrval, Uueveski tee 3. 1896.–1903. aastani oli kooli juhataja Mihkel Kampmaa. Alles 69-aastaselt loobus Aleksander von Stryk 1900. aastal õpetajatööst ning järgmisel aastal pärast lühikest haigust ta suri. Matusetseremooniat on nimetatud omal ajal üheks liigutavamaks ja suurejoonelisemaks Viljandis. Tema põrm sängitati Riidaja mõisa kalmistule.