Lahustuvus vees
Lahustuvus vees ehk vees lahustuvus on suurus, mis iseloomustab mingisuguse keemilise aine võimet teatud temperatuuril vees lahustuda. Lahustuvust väljendatakse sageli lahustunud aine massina 100 g vee kohta. Näiteks metaani lahustuvus vees on 42 mg/l (temperatuuri juures 10 °C) ehk 100 g vee kohta vastavalt 4,2 mg. Mitmete tahkete ainete kohta kehtib reegel, et mida kõrgem on vee kui lahusti temperatuur, seda paremini aine lahustub. Nii kasvab temperatuuri tõustes mitmete soolade lahustuvus, sest soolade kristallvõre lõhkumiseks kulub energiat. Samas gaaside lahustuvus vees temperatuuri tõustes kahaneb, sest gaaside lahustumine vees on eksotermiline protsess ning vastavalt Le Chaterlier' printsiibile nihkub selle tasakaal temperatuuri tõustes lähteainete tekke suunas. Rasklahustuvate anorgaaniliste ainete, eriti soolade ja aluste puhul, kasutatakse lahustuvuse kvantitatiivseks iseloomustamiseks lahustuvuskorrutise mõistet.