Lõuna-Aafrika piirisõda
Lõuna-Aafrika piirisõda (ka Namiibia vabadussõda) oli suuresti asümmeetriline sõda, mis toimus aastatel 1966–1990 Edela-Aafrikas (praegune Namiibia), Sambias ja Angolas. Sõja osapooled olid Lõuna-Aafrika Vabariigi kaitsevägi (SADF) ja Edela-Aafrika Rahvaorganisatsiooni (SWAPO) relvastatud tiib Namiibia Rahvavabastusarmee (PLAN). Lõuna-Aafrika piirisõjas toimusid alates teisest maailmasõjast Aafrika suurimad lahingud ning see oli tihedalt seotud Angola kodusõjaga. SWAPO oli aastaid Namiibia iseseisvusele ÜRO-st ja Rahvusvahelisest Kohtust tulutult toetust otsinud ning 1962. aastal moodustati PLAN, mis tugines Nõukogude Liidu, Hiina, Tansaania, Ghana ja Alžeeria abile. Augustis 1966 puhkesid PLAN-i ja Lõuna-Aafrika Vabariigi sõjaväe vahel kokkupõrked. Aastatel 1975–1988 korraldas SADF Angola ja Sambia pinnal asuvate PLAN-i baaside eemaldamiseks vastuolulisi operatsioone. Mässuliste peatamiseks võeti kasutusele ka eriüksused Koevoet ja 32. Pataljon. Lõuna-Aafrika Vabariigi taktika muutus konflikti käigus järjest agressiivsemaks. SADF-i operatsioonid tõid kaasa ka angolalaste surmasid ning kahjustasid naaberriigi majandustaristut. Kaheksakümnendatel hakkas Nõukogude Liit Angolale sõjalist abi pakkuma ning lisaks instruktoritele saadeti Angolale u 4 miljardi dollari väärtuses varustust. NSV Liidu eesmärk oli reidid peatada ning häirida LAV-i ja Angola opositsioonipartei UNITA, mida relvastati PLAN-ilt saagiks saadud varustusega, soojenevaid suhteid. Aastaks 1984 oli Angola sõjavägi (FAPLA) Nõukogude Liidu toel piisavalt tugev, et SADF-ile vastu astuda. Angolat toetasid ka tuhanded Kuuba sõdurid. Kuuba-LAVi sõda jäi korraks Lusaka kokkulepetega pausile, kuid kuna nii PLAN kui UNITA kasutasid vaherahu enda positsioonide tugevdamiseks, jätkus sõda juba suvel 1985. Sõja kulminatsiooniks oli Cuito Cuanavale lahing. Detsembris 1988 sõlmisid LAV ja Angola Ameerika Ühendriikide vahendusel kolmepoolse kokkuleppe, millega sõda kahe riigi vahel sisuliselt lõppes ning Kuuba ja LAV-i sõdurid toodi vastavalt Angolast ja Edela-Aafrikast välja. Aprillis 1989 käivitas PLAN enda viimase sissikampaania. Aasta hiljem, märtsis 1990, sai Namiibia Vabariik iseseisvaks. Kuigi sõda toimus peamiselt Lõuna-Aafrika Vabariigi naaberriikides, oli sellel riigi kultuurile ja poliitikale suur mõju. Riigi apartheidivalitsus tegi pingutusi, et näidata sõda rahvale suurema antikommunismi osana ning kasutas seda, et riigis kommunismivastasust üleval hoida. Sõjal on tänapäevalgi LAV-i afrikaanikeelses kirjanduses kindel koht, mida tuntakse nimega grensliteratuur (ehk piirikirjandus).