Mercia
Mercia kuningriik (vanainglise Miercna rīce) ehk Mercia oli üks anglosaksi seitsmest kuningriigist. Nimi on vanainglise Mierce või Myrce latinisatsioon, mis tähendab piirirahvast (vaata mark). Kuningriigi süda paiknes Trenti ja selle lisajõgede orus piirkonnas, mida nüüd tuntakse kui English Midlands. Kuningriigi "pealinn" oli Tamworth, mis oli Mercia kuningate residents vähemalt umbes aastast 584, kui kuningas Creoda linnuse ehitas. 300 aasta jooksul (600–900), olles annekteerinud või saanud alluvaid viielt seitsme kuningriigi ülejäänud kuuest kuningriigist (East Anglia, Essex, Kent, Sussex ja Wessex), domineeris Mercia Inglismaal Humberi jõest lõunas: see periood on tuntud kui Mercia ülemvõim. Kuningas Offa valitsusaeg, keda mäletatakse rohkem tema valli järgi, mis määras piiri Mercia ja kõmri kuningriikide vahel, on mõnikord tuntud kui "Mercia kuldaeg". Nicholas Brooks märkis, et "mertsialased paistsid välja kui vaieldamatult kõige edukam erinevatest varajastest anglosaksi rahvastest kuni 9. sajandi lõpuni", ja mõned ajaloolased, nagu Frank Stenton, usuvad, et Inglismaa ühendamine lõuna pool Humberi estuaari saavutati Offa valitsusajal. Mercia oli algselt paganlik kuningriik, kuid kuningas Peada pööras selle umbes aastal 656 kristlikuks, kristlus kinnistus kuningriigis kindlalt 7. sajandi lõpuks. Mercia piiskopkond asutati aastal 656, esimene piiskop Diuma resideeris Reptonis. Vaid 13 aastat pärast Reptonit, aastal 669, viis 5. piiskop Püha Chad piiskopkonna Lichfieldi, kus see asub veel praegugi. Aastal 691 muutus Mercia piiskopkond Lichfieldi piiskopkonnaks. Lühikest aega (787–799) oli piiskopkond peapiiskopkond, kuigi ametlikult lõpetati see aastal 803. Praegune piiskop Jonathan Gledhill on piiskopkonna rajamisest saati 98. piiskop. 9. sajandi lõpuks, pärast viikingite ja nende Suure paganate armee sissetunge, neelati enamus endisest Mercia territooriumist Danelaw'sse. Oma õitsengu tipul hõlmas Danelaw Londoni, kogu East Anglia ja enamuse Põhja-Inglismaast. Viimane Mercia kuningas Ceolwulf II suri aastal 879; kuningriik kaotas ilmselt seeläbi oma poliitilise iseseisvuse. Esialgu valitses seda Lord või Earldorman Alfred Suure ülemvõimu all, kes nimetas end "Anglosakside kuningaks". Kuningriigil oli 10. sajandi keskpaiku lühike iseseisvusperiood ja aastal 1016 muutus ta osaks Inglismaa kuningriigist, mida valitses Knud Suur (Canute the Great). Mercia on veel kasutusel geograafilise määranguna ja nime kasutatakse laialdaselt organisatsioonide poolt, sealhulgas sõjaväeosad, avalikud, äri- ja vabatahtlikud organisatsioonid. Esineb ka naisenimena.