Aosta hertsogkond
Aosta hertsogkond, algselt Aosta krahvkond, oli riik, mida valitses Savoia dünastia 11. sajandi algusest kuni 18. sajandi lõpuni, kui selle sõltumatud institutsioonid allutati Piemonte vürstkonna omadele. Tiitli "Aosta hertsog" kasutamist jätkasid Savoia monarhi teised pojad. Hertsogkonna maa on täna Itaalia osa. Aosta krahvkonda valitsesid algselt 10. sajandil ja 11. sajandi alguses Aosta piiskopid. Kuid pärast piiskop Anselmo surma aastal 1026 tagas Saali Konrad, et tähtsa Alpi territooriumi ilmalik võim läks piiskopi õemehele, tema liitlasele Umberto I Biancamanole, jäädes mitteseotuks diötseesiga, mis läks Anselmo ebasõbralikule vennapojale Burcardile. Umberto poeg Odon kosis Adelaide, tagades Torino margi. Krahvkonna ülendas hertsogkonnaks Friedrich I Barbarossa. Hertsog Emmanuel Philibert tegi prantsuse keele aastal 1561 hertsogkonna ametlikuks keeleks, kuid hertsogkond säilitas oma traditsioonilised institutsioonid 1766. aastani. See sai oma esimese intendandi aastal 1773. Sel oli oma maksusüsteem kuni 7. oktoobrini 1783, kui see katastrisse pandi. Jean-Baptiste de Tillier (suri aastal 1744) järgi: "Aosta hertsogkond oli alati olnud riik, moodustades ühtse jagamatu keha. 78 kirikutorni, või pigem linnad, vallad ja eraldi kogukonnad orus on selle riigi osad."