Valentin Pavlov
Valentin Pavlov (vene keeles Валентин Сергеевич Павлов; 26. september 1937 Moskva – 30. märts 2003 Moskva) oli Nõukogude Liidu riigitegelane. Valentin Pavlov oli pärit autojuhi ja meditsiiniõe perekonnast. 1958. aastal lõpetas ta Moskva Rahandusinstituudi. 1958–1959 töötas ta Moskva Kalinini rajooni täitevkomitee rahandusosakonnaosakonna riigitulude inspektorina. 1959–1966 töötas ta Vene NFSV Rahandusministeeriumis ökonomisti, vanemökonomistina ja osakonnajuhatajana. 1966–1968 oli ta Nõukogude Liidu Rahandusministeeriumi Rasketööstuse Rahastamine Valitsuse juhataja asetäitja. 1968–1979 töötas ta Nõukogude Liidu Rahandusministeeriumi Eelarvevalitsuse juhataja asetäitjana. Majandusteaduste kandidaadi kraadi kaitses Pavlov 1971. aastal. 1979–1986 oli NSVL Riikliku Plaanikomitee rahanduse, omahinna ja hindade osakonna juhataja. Majandusteaduste doktori kraadi kaitses 1981. aastal. 1986. aastal töötas lühiajaliselt Nõukogude Liidu rahandusministri esimese asetäitjana. 1986–1989 oli Nõukogude Liidu Riikliku Hinnakomitee esimees ja 1989–1991 Nõukogude Liidu rahandusminister. 1990–1991 oli Pavlov NLKP Keskkomitee liige. 14. jaanuaril 1991 sai Valentin Pavlov Nõukogude Liidu peaministriks. Ta oli esimene ja ainus Nõukogude Liidu peaminister. Valentin Pavlov oli üks Augustiputši organisaatoreid ja kuulus Riiklik Erakorralise Seisukorra Komiteesse. 22. augustil 1991 kirjutas Mihhail Gorbatšov alla määruse Pavlovi peaministri ametist vabastamise kohta. 23. augustil 1991 Pavlov vahistati ja paigutati Matrosskaja tišina vanglasse. 28. augustil 1991 kinnitas Nõukogude Liidu Ülemnõukogu Pavlovi ametist vabastamise. Ta vabanes vanglast 1993. aasta jaanuaris. 1994. aasta veebruaris amnesteeris Venemaa Riigiduuma Valentin Pavlovi.