Jesper Hoffmeyer
Jesper Hoffmeyer (21. veebruar 1942 Taanis Slangerupis – 25. september 2019 Kopenhaagenis) oli taani biosemiootik. Hoffmeyer kaitses väitekirja biokeemia alal 1967 Kopenhaageni ülikoolis. 1967–1968 oli ta Pariisis Collège de France'i Üldise ja Võrdleva Biokeemia Instituudi teadur. Ta alustas õppejõukarjääri 1968 Kopenhaageni Ülikooli Bioloogilise Keemia Instituudi abiprofessorina. Ta sai 1972 professoriks. 1978–1980 oli ta instituudi juhataja. 1985 pälvis Hoffmeyer Poul Henningseni auhinna ja 1991 Mouton d'Ori auhinna. Aarhusi ülikoolis ta aastal 2005 habiliteerus. Alates aastast 2005 oli ta Rahvusvahelise Biosemiootika Ühingu president. Alates 2009. aastast oli ta Kopenhaageni Ülikooli emeriitprofessor. Hoffmeyeri uuringusuunad on aja jooksul suuresti muutunud. Alguses uuris ta peamiselt biokeemia sotsiaalseid ja poliitilisi mõjusid. 1970. aastatel keskendus ta teaduse seostele tehnoloogia, ökoloogia ja ajalooga. Selle uurimistöö tulemusena ilmus 1982 raamat "Samfundets naturhistorie". Sel ajal hakkas Hoffmeyer aga uurima hoopis teisi suundi. Need põhinesid kasvaval teadlikkusel asjaolust, et tänapäeva bioloogia ja tehnikateaduste suundumused juhatavad tehnoloogiliste võimaluste piire niisuguses suunas, mis kahjustavad looduslikke süsteeme, sealhulgas inimeste tervist, ning et need suundumused ühtaegu õigustavad ja seadustavad selliseid muutusi. Selle uurimine viis teda teoreetilise bioloogia ja filosoofia suunas. Alates 1990. aastate algusest on ta tegelenud peamiselt semiootilise lähenemisega bioloogias. Alates 2001. aastast korraldatakse igal aastal rahvusvaheline konverents "Gatherings in Biosemiotics". Hoffmeyer on olnud keskne kuju, püüdes muuta biosemiootikat teadusharudeüleseks arutelukohaks ning kutsunud üles reaal- ja humanitaarteadlasi ühiselt uurima seda, kuidas semiootiline analüüs võib väljendada tänapäevast bioloogilist mõtlemist ning kuidas avastused bioloogias pakuvad üldsemiootikale kindlamat alust tähenduste omaksvõtmise jaoks.