9,5-millimeetrine film
9,5-millimeetrine film on vanim kitsasfilmi formaat. Formaadi võttis 1922. aastal kasutusele Pathé firma, et valmistada odavaid filmikoopiaid kodukasutajatele, kuid hiljem leiutati ka vastav kaamera. Erinevalt teistest filmiformaatidest on 9,5-millimeetrisel filmil perforatsiooniaugud filmi keskel kaadrite vahel, mitte äärtes. Niisugune paigutus võimaldab filmilindi laiust paremini kasutada (9,5-millimeetrise filmi kaader on peaaegu sama lai kui 16-millimeetrisel filmil), kuid kaasneb suurem kriimustuste oht. Filmi laius valiti selline, sest 35-millimeetrisest filmist saab pärast perforeeritud äärte eemaldamist valmistada kolm 9,5-millimeetrist filmilinti. Pärast Teist maailmasõda 9,5-millimeetrise filmi populaarsus vähenes 1960. aastail miinimumini odavama, kuid tunduvalt halvema pildikvaliteediga 8-millimeetrise filmi konkurentsi tõttu ning seda jäid kasutama vaid vähesed entusiastid. Väike pühendunud 9,5-millimeetrise filmi kogukond eksisteerib tänaseni (2023).