Saksimaa
Saksimaa on Saksamaa liidumaa, mis asub Saksamaa kaguosas. See on pindalalt kümnes ja rahvaarvult kuues Saksamaa 16 liidumaast. Saksimaa asub saksa keelt kõneleva Euroopa ajaloolises südames. Selle ajalugu ulatub rohkem kui 1000 aasta taha. Saksimaa on olnud keskaegne hertsogkond, Saksa-Rooma riigi kuurvürstkond, kuningriik ja alates 1918. aastast vabariik. Praeguse Saksimaa ala ei kattu Vana-Saksimaaga, mida saksid algselt asustasid. Vana-Saksimaa kattub ligikaudu praeguste Saksamaa liidumaade Alam-Saksi, Saksi-Anhalti ja Nordrhein-Westfaleni Westfaleni osaga. Saksimaa piirneb idas Poola ja kagus Tšehhiga. Saksamaa liidumaadest piirneb ta põhjas Brandenburgi, loodes Saksi-Anhalti, läänes Tüüringi ja edelas Baieriga. Tšehhi piiril kõrgub Maagimäestik. Piiril on ka Saksimaa kõige kõrgem tipp, 1244 m kõrgune Klinovac. Loode suunas maapind järjest laskub. Maagimäestikust algab palju jõgesid, näiteks Mulde, Neisse ja Spree, aga suurim jõgi Elbe algab Tšehhist ja voolab Maagimäestikust läbi. Saksimaal räägitakse peamiselt saksa keelt. Kuid sinna jääb ka sorbide asuala, kes räägivad ülem- ja alamsorbi keelt (vastavalt 50 tuhat ja 10 tuhat kõnelejat). Need kuuluvad slaavi keelte hulka. Ülemsorbi keel on Saksamaal kõnelejate arvult kolmas vähemuskeel türgi ja taani keele järel, edestades friisi keelt. Turism ei ole Saksimaal arenenud, kui maha arvata Dresden ja vähemal määral Leipzig. Kuid Saksimaal on teisigi hästi säilinud keskaegse arhitektuuriga linnu: Bautzen, Freiberg, Görlitz, Meißen ja Pirna. Saksimaa lõunaosas asuvates mägedes käivad puhkamas põhiliselt kodumaised turistid.