Laovaru
Laovaru, ka varu (ingl.k. inventory;stock) on äritegevuses toorainete, materjalide, tootekomponentide, pool- ja valmistoodete ning tootmiseks ja teenindamiseks vajalike abimaterjalide ja töövahendite loetelu, toodete füüsilised kogused ja/või rahaline väärtus vaadeldaval hetkel. Varu all äritegevuses mõeldakse üldistatult mistahes materjale, mida hoitakse ettevõttes selleks, et rahuldada välis- ja siseklientide soove ja vajadusi ehk nõudlust. Varud on kogum materiaalseid väärtusi, mida hoiustatakse tootja, importija või hulgimüüja laos ning transporditakse tootmise, ladude, terminalide ja kaupluste vahel. Varude omandiõigus „liigub“ tarneahelas tootja poolt tarbija suunas. Varudel on rahaline väärtus, mida raamatupidamisarvestuses loetakse käibevaraks. Kuna toodete füüsilisi varusid võib olla lühikese aja jooksul keeruline rahaks muuta, loetakse varusid ka mõõduka riskiga investeeringuks. Varud moodustavad märkimisväärse osa ettevõtte varadest, ulatudes tootmisettevõtetes enamasti üle 20% ning jae- ja hulgikaubandusfirmades ka üle 50% ettevõtte varadest. Varude omamine on seotud tavaliselt ettevõtte jaoks oluliste kuludega. Teatud juhtudel võivad olla varud ettevõtte kõige madalama tootlusega varad. Uuringutega on tehtud kindlaks, et suur osa ettevõtetest omab 25–40% võrra suuremaid varusid, kui oleks vaja nende tegutsemiseks ja klientide teenindamiseks. Põhjendamatult suured varud vähendavad alati firma kasumit ning varade tootlust. Varude arvestus, planeerimine, hoiustamine ja transportimine on suures osas logistika ja tarneahela juhtimise sisuks. Kuna varude täiendamis- ja juhtimisotsused on orgaaniliselt seotud taktikalise ja operatiivse ostutööga, on hakatud mõistma, et varude haldamine moodustab ka olulise osa taktikalisest ja operatiivsest ostutegevusest. Argumendid varude omamise poolt: Parem klienditeenindus – kaupade olemasolu tarnija laos tagab kõrge tarnevõime ja operatiivse tellimuste täitmise. Tootmis-, sisseostu- ja transpordikulude kokkuhoid – võimaldab suurte tootepartiide tootmist, allahindluse saamist suurtelt sisseostetavatelt kogustelt ja veokulude kokkuhoidu tänu suurtele veostele. Kaitse hinnakõikumiste vastu – sisseostmine kõige soodsamatel tingimustel peatse hinnatõusu ootuses. Kaitse ebakindluse vastu (muutuv nõudlus ja kesine tarnekindlus). Kaitse tarnete katkemise, saadetiste kaotsimineku ja hävimise jms eest ettenägematute asjaolude (streigid, looduskatastroofid, pandeemiad, sõjad jms) tõttu. Eksisteerib ka mitmeid argumente, miks varude omamine mõjutab ettevõtet negatiivselt. Peamised argumendid varude omamise vastu on järgmised: Varud seovad kapitali, mida ettevõte saaks muul otstarbel paremini kasutada. Sageli varjavad suured varud ettevõtte tegevuste kvaliteedi probleeme ja „pudelikaelu“, mis liigsete varudeta oleksid silmanähtavad ja kiiremini lahendatavad. Suurte varude olemasolu soodustab olukorra püsimist, kus ettevõtte juhtkond ei tee tarneahelas piisavalt koostööd selle teiste liikmetega ega kasuta nende võimalusi varude säilitamiseks. Samuti ei usaldata koostööpartnereid ja üritatakse maandada riske suurte varude omamisega.