Relaksatsioon
Relaksatsioon (ladina keeles relaxatio nõrgenemine, vähenemine) ehk pingete relaksatsioon on tugevusõpetuses keha elastse deformatsiooni muutumine plastseks deformatsiooniks pika aja jooksul. Tulemuseks on pingete suuruse muutumine püsiva kogudeformatsiooni juures. Relaksatsiooni tõttu lõdvestuvad pinguga liited kestval ning pikaajalisel tööl. Kui ping oli liite koostamise hetkel liiga väike siis võib liide relaksatsiooni tõttu muutuda kasutuskõlbmatuks. Üldisemalt on relaksatsioon füüsikas makroskoopilise süsteemi tasakaalu taastav iseeneslik protsess). Kui tasakaalust kõrvalekalle (häiritus) on väike, siis toimub relaksatsioon harilikult eksponentsiaalse seaduse Δ y ( t ) = Δ y 0 e − t / τ {\displaystyle \Delta y(t)=\Delta y_{0}{\text{e}}^{-t/\tau }} kohaselt, kus Δ y ( t ) {\displaystyle \Delta y(t)} on parameetri kõrvalekalle tasakaaluväärtusest hetkel t {\displaystyle t} ja τ {\displaystyle \tau } on relaksatsiooniaeg. Relaksatsiooniaeg oleneb süsteemi parameetritest ja häirituse laadist. Relaksatsiooni tõttu saabub muutunud välistingimustele vastav tasakaaluolek alati hilinemisega. Kiirete protsesside korral, kui välisolud muutuvad palju kiiremini kui relaksatsiooniaeg ( Δ t ≪ τ {\displaystyle \Delta t\ll \tau } ), mõjutab relaksatsioon oluliselt protsessi kulgu, avaldudes näiteks hüstereesina. Seevastu aeglastes protsessides ( Δ t ≫ τ {\displaystyle \Delta t\gg \tau } ) ei ole relaksatsioonilist hilinemist märgata.