Radikaaldemokraatlik Partei (India)
Radikaaldemokraatlik Partei oli Indias aastatel 1940 kuni 1948 tegutsenud erakond. Partei asutati M. N. Roy ja tema toetajate poolt, kes kuulusid varem India Rahvuskongressi ja olid koondunud seal Radikaalsete Kongresmenide Liigaks. Erinevalt ülejäänud Rahvuskongressist pooldasid nad India osalemist Teises maailmasõjas liitlaste poolel, sest nägid fašismis ohtu demokraatiale kogu maailmas. Roy kandideeris 1940. aastal Rahvuskongressi juhiks, kuid kaotas, lahkudes pärast seda erakonnast ja asutades uue. 1946. aastal kiitis erakond oma kongressil heaks Roy koostatud "Radikaaldemokraatia printsiibid", mille edasisel arutamisel jõuti järeldusele, et parteipoliitika ei sobi kokku RDP poolt toetatud "organiseeritud demokraatia" ideaaliga. Sellest tulenevalt saadeti erakond 1948. aastal laiali ning asutati Radikaalne Humanistlik Liikumine, mis jätkas Roy ideede propageerimist. Roy, kes oli pettunud nii kodanlikus esindusdemokraatias kui ka kommunismis, seadis ülimaks väärtuseks üksikisiku vabaduse ja nägi uue poliitilise süsteemi alusena üleriigilise rahvakomiteede võrgustiku loomist, mis haaraks kogu elanikkonda ja mille kaudu riik oleks pidevalt kogu ühiskonna demokraatliku kontrolli all. "Selleks, et muuta demokraatia efektiivseks, peab võim jääma alati rahva kätte ning peavad olema viisid ja meetodid, et rahvas saaks oma suveräänset võimu kasutada efektiivselt, mitte perioodiliselt, vaid päevast-päeva," kirjutas Roy oma teesides. "Mõistes, et vabadus on kokkusobimatu võimu kontsentreerumisega, taotlevad radikaaldemokraadid võimu laialdasimat hajutamist," rõhutas ta.