Fentanüül
Fentanüül on sünteetiline opioid, mida kasutatakse koos teiste ravimitega anesteesias valu leevendamiseks. Samuti kirjutatakse seda tänapäeval välja inimestele, kellel on kroonilised valud või vähktõvest tingitud valud. Lisaks sellele on opioid kasutusel ka kui nn vabaajanarkootikum, mida võetakse koos teiste opioididega, näiteks heroiiniga. Tihti kasutatakse koos fentanüüliga antidepressante, kokaiini ja metamfetamiini. Fentanüüli manustatakse mitmel viisil: veenisiseselt, nahapealselt (kasutades plaastrit), suukaudselt, kõrvakelmel, kõrvalestaaluselt või sisse hingates. Tavalised kõrvalnähud fentanüüli kasutamisel on iiveldus, uimasus, oksendamine, väsimus, peavalu, kõhukinnisus, aneemia ja välised tursed. Kõige tõsisemad tüsistused, mis fentanüüli tarvitamisel võivad tekkida, on aga hüperventilatsioon, lihasjäikus, insult ja kooma. Põhiliselt toimib fentanüül aktiveerides μ-opioidi retseptoreid ning on kuni sada korda tõhusam kui morfiin. Fentanüüli töötlemisel on saadud ka analoogseid opioide, mille hulka kuuluvad näiteks karfentanüül, sufentanüül, alfentanüül ja remifentanüül. Fentanüüli lõid dr Paul Jansseni ja tema firma Janssen Company 1960. aasta detsembris. Euroopas kasutati seda esimest korda 1963. aastal ja Ameerika Ühendriikides 1968. aastal. Sellest ajast on fentanüülist saanud maailma üks olulisemaid ja kasutatumaid opioidseid valuvaigisteid. Jansseni eesmärk oli leida tõhusam valutundetust esile kutsuv ravim kui morfiin või meperidiin ning sellest tulenevalt õnnestus tal 1960. aastal esimest korda fentanüüli sünteesida.