Erlend-Ferdinand Vennola
Erlend Ferdinand Vennola (sündinud 8. juulil 1981 Tallinnas) on eesti kirjanik ja kirjastaja. Tema ema on raamatukunstnik Irja Vennola (s 1941), kes on kujundanud muuhulgas kaaned poja raamatutele "Hõbepajud", "Raamatusse raiutud raev" ja "Koguja sündroom". Osa oma teostest on Erlend Ferdinand Vennola avaldanud Inga Vennola pseudonüümi all. Tema teoses kajastub mitmel pool autismiteema ("Minu veerandsada" ja "Nõnda kisendas Vaikus"), neist esimeses ka kujutlus transseksuaali elust, mistõttu avaldas ta selle romaani naisenime all. Prohvet Kassanderi tõsieluline prototüüp on psühhiaater Anti Liiv (1946) romaanis "Minu veerandsada ehk Kuidas ma sõdisin saksa mundris NSV Liidu eest", doktor Jüri Ennet (1943) on romaani "Nõnda kisendas Vaikus ehk Kompetentsed kodumail" tegelaskuju püha Jüri prototüüp. Vennola oli 2006. aastal lõpetamas Tallinna Ülikooli, valminud oli bakalaureusetöö, kuid tegemata jäi üks aine. Ta jätkas kirjandusteaduse õppimist Avatud Ülikoolis, ent seal jäeti ta viimases aines arvestuseta. Seda tõlgendas ta õppejõud Jaan Lahe poolse diskrimineerimisena. Lugu on kirjas "Raamatusse raiutud raevus". Vennola vihkab roppusi ja rõvetsemist ning nende soosijaid, see avaldub ta teostes igal sammul, näiteks on "Raamatusse raiutud raevus" parodeeritud J. Randvere "Ruthi". Nitšeaan[viide?] Vennola on tuntud teravate ja julgete väljaütlemiste poolest, tehes seda eranditult iga kord oma nime all. Näiteks leiab ta, et eesti kirjandus vajab kultuurikaitselist tsensuuri ning ropendavad autorid ei tohiks jõuda lettidele ega kuuluda Eesti Kirjanike Liitu. Vennolale kuulub ütlus "Ma kardan midagi, ent mitte kedagi".[viide?] 1994. aastast kogub Vennola spordiautogramme, sellest hobist jutustab teos "Koguja sündroom".