Tōkaidō
Tōkaidō (jaapani keeles 東海道 'ida meretee') oli tähtis kaubatee keskaegses Jaapanis, mis ühendas pealinna Edot (tänapäeval Tōkyō) Kyōtoga. Tee kulges piki Honshū idarannikut, siis üle mägede ja Biwa järve äärest. Klassikalisest viiest kaubateest, mis kulgesid Edost eri suundades, on Tōkaidō kõige tuntum. Tee tekkis juba 7. sajandil, valmis Tokugawa ajastul (1603–1867) ja oli 488 km pikk. Tee ääres oli alates Nihonbashi sillast Edos Sanjō-Ōhashini Kyōtos 53 valitsuse ülalpeetavat jaama, kus olid võõrastemajad, söögikohad, hobusetallid, posti- ja tollipunktid. Tollipunktides kontrolliti kõigi inimeste reisilubasid. Harilikult läbiti seda teed jalgsi, sest ratassõidukid ei olnud Jaapanis levinud ja rasket kaupa veeti meritsi. Naistel oli keelatud reisida ilma meessoost saatjateta. Formaalselt oli reisijatele teisigi piiranguid, mille eest olid ette nähtud karmid karistused, kuid neid ei rakendatud.