Ruhnu ühendamine Eestiga
Ruhnu ühendamine Eestiga toimus aastatel 1919–1923 Eesti ja Läti vaheliste piirivaidluste tulemusena. Mõlemad riigid pretendeerisid iseseisvumise järel Ruhnu saarele, mis asus Läti maismaale märksa lähemal kui Eestile. Eesti Ajutine Valitsus kuulutas esmakordselt ja ühepoolselt Ruhnu saare Eestile kuuluvaks 17. jaanuaril 1919 ja kinnitas selle otsuse Eesti Vabariigi valitsemise ajutise korraga 4. juunil 1919. Otsustavaks Ruhnu saatuse üle otsustamisel kujunes lõpuks saare rootslastest elanike endi eelistus liituda pigem Eestiga, kuna ruhnlaste esialgne soov, et saar ühendataks Rootsiga, ei tulnud Rootsi valitsuse vastuseisu tõttu kõne alla. Läti pretendeeris kahe riigi vaheliste piirivaidluste käigus Ruhnule sellegipoolest veel pikalt, loobudes püüdlustest saar oma valdustesse saada 1923. aasta lõpus seoses kahe riigi vahelise piirilepingu sõlmimisega.