Aragóni kroon
Aragóni kroon (ladina keeles Corona Aragonum, hispaania keeles Corona de Aragón, aragoni Corona d'Aragón, katalaani Corona d'Aragó) oli paljude tiitlite ja riikidega personaal- ja dünastiline unioon Aragóni kuninga kätes. Oma võimu tipul 14. ja 15. sajandil oli Aragóni kroon talassokraatia (riik peamiselt mereliste valdustega), kes hoidis enda kontrolli all suurt osa tänapäeva Ida-Hispaaniast ja Kagu-Prantsusmaast, samuti mitmeid suuri saari ja mandrivaldusi Vahemere kallastel kuni Kreekani välja. Krooni valduste osad olid poliitiliselt ühendatud ainult kuninga tasemel. Tänapäeva mõistes toimisid Aragóni maad rohkem nagu konföderatsioon, mitte üks riik. Selles mõttes ei tohiks suuremat Aragóni krooni segi ajada ühe tema osa, Aragóni kuningriigiga, mille järgi on ta nime on saanud. 1469. aastal viis uus Aragóni krooni ja Kastiilia krooni katoliiklike monarhide dünastiline perekondlik unioon Hispaania kuningriigi tekkeni kuningas Felipe II juhtimisel. Aragóni krooniga kaasnevaid tiitleid, mille Habsburgide monarh päris, kasutati aastani 1716, kui need Nueva Planta dekreetidega lõpetati pretendendi lüüasaamise tagajärjel pärast Hispaania pärilussõda.