Ramakrishna
Ramakrishna (bengali keeles রামকৃষ্ণ (Ramkṛiṣṇo), sanskritis रामकृष्ण (Rāmakṛṣṇa, Rāmakrišna); sünninimi Gadadhar Chattopadhyay (bengali keeles গদাধর চট্টোপাধ্যায় (Gôdadhor Chôṭṭopaddhae)); 18. veebruar 1836 Kamarpukur, praegune Lääne-Bengali osariik – 16. august 1886 Cossipore, Kolkata) oli bengali päritolu India müstik. Tema järgijad kasutavad tema nime juures tiitlit paramahaṃsa, mistõttu teda nimetatakse inglise keeles Ramakrishna Paramahamsa, sanskritis श्रीरामकृष्णपरमहंस (Śrī Rāmakṛṣṇa Paramahaṃsa, Šrī Rāmakrišna Paramahansa), bengali keeles রামকৄষ্ঞ পরমহংস (Ramkṛiṣṇo Pôromôhongśo) või শ্রী রামকৃষ্ণ পরমহংস. Tema tähtsaim õpilane Vivekananda rajas Ramakrishna Missioni. Mõlemad olid bengali renessansi ja hinduismi reformiliikumiste mõjukad tegelased. Paljud järgijad peavad teda avataaraks. Ramakrishna sündis vaeste višnuistlike braahmanite perekonnas Bengali maapiirkonnas. Temast sai preester Dakshineswari Kāli templis. Jumalanna Kāli kultus oli mõjutatud Bengali bhakti traditsioonist. Ramakrishna esimene vaimne õpetaja oli tantrismi ja višnuistlikku bhaktit valdav naisaskeet. Hiljem õpetas üks advaitat järgiv askeet talle mittekahest mõtlust. Ramakrishna sõnul koges ta tema juhendamisel nirvikalpasamādhi't. Ramakrishna katsetas ka teiste usunditega, sealhulgas islami ja kristlusega, ning ütles, et kõik need viivad sama Jumala juurde.