Johan Aagaard
Johan Peter Aagaard (3. mai 1818 Odense – 22. mai 1879 Frederiksberg) oli taani puugraveerija ning raamatu- ja kunstikaupmees, maalikunstnik Carl Frederik Aagaardi vend. Ta läks 1839 kingsepasellina Kopenhaagenisse ning õppis seal osalt Andreas Flinchi käe all puugraveerijaks. Aastatel 1842–1848 esines ta oma puulõigetega Charlottenborgis. Aastal 1849 asutas ta koos kompanjoni, puugraveerija Axel Kittendorffiga äriühingu Kittendorff & Aagaard, mille juurde kogunes mitu head puugraveerijat. Ettevõte andis välja populaarteaduslikke tolle aja kohta hästi illustreeritud raamatuid Põhjamaade ajaloost, sealhulgas: Wilhelm Holst. Felttogene 1848, 49, 50, 1852, Adolf Kittendorffi joonistustega Adam Fabricius. Illustreret Danmarkshistorie for Folket I–II, 1854–1855), Lorenz Frølichi ja Constantin Hanseni joonistustega,ss tegninger Edvard Erslev. Den danske Stat, 1855–1857 Niels Bache. Danmarks, Norges og Sverigs Historie I–V, 1867–1876 ("tuhande illustratsiooniga") Anti välja ka nädalalehti For tre Skilling (1855–1856) ja I Hjemmet (1857–1864) ja kalendrit Illustreret Almanak (1854–1861). Aagaard võttis peagi reprodutseerimismeetodina kasutusele puulõike asemel esimesena Taanis Christian Piili leiutatud kemotüüpia ning realiseeris peaaegu kõik selle meetodiga reprodutseeritud illustratsioonid. See võimaldas välja anda Jens Jacob Asmussen Worsaae raamatu "Afbildninger fra Det konglige Museum for Nord. Oldsager i Kjøbenhavn" (1854), mille illustratsioonid valmisid Aagaardil koostöös Magnus Peterseniga. Firma hakkas ka müüma maali- ja joonistustarbeid. Pärast Kittendorffi surma 1868 juhtis Aagaard firmat üksi. Puulõiked jäid unarusse. Aagaard maeti kalmistule Frederiksberg Ældre Kirkegård.