Capitis deminutio minima
Capitis deminutio minima tähendab Rooma õiguses peremuutust. Suhted vana perega katkesid ning muutus võis olla nii isiku vabaduse piiramise kui ka suurenemise suunas. Gaius selgitab Institutsioonides G.1.162 capitis deminutio’t järgmiselt: „Capitis deminutio on väikseim, kodakondsus ja vabadus jäävad alles, kuid inimese isiklik seisund muutub. Nii juhtub nendega, keda adopteeritakse; nendega, kes on teinud läbi enda rituaalse (fiktiivse) müügi (coemptio), ja nendega, kes on antud mancipium’isse ja vabaks lastud mantsipatsiooni-protseduuriga.“ Seega võis Gaiuse järgi capitis deminutio minima toimuda läbi kolme toimingu: 1)    adopteerimise – nii alaealise isiku kui ka täisealise ja iseseisva isiku perre võtmise puhul. G. 1.134 iseloomustatakse seda nii: „Pealegi kaotavad vanemad oma võimu laste üle, kui annavad nad adopteerimiseks. Sel juhul kui poeg antakse adopteerimiseks, leiavad tegelikult aset kolm mantsipatsiooni ja kaks vahepealset võimu alt vabastamist (nagu siis kui isa tahab poega oma võimu alt vabastada, et teha teda iseseisvaks). /.../“ 2)    cum manu abiellumise coemptio-protseduuriga. G.1.113 on abiellumine cum manu coemptio-protseduuriga kirjeldatud järgmiselt: „Kui abiellutakse coemptio-protseduuriga, läheb naine mantsipatsioonitehinguga oma abikaasa võimu alla. See on fiktiivne müük, mille juures peab olema vähemalt viis tunnistajat, kes on Rooma kodanikud ja täisealised, ja ka kaalumees.“ Õiguslikult läks naine sel viisil abielludes mehe võimu alla ja sai vastava staatuse. 3)    protseduuridega, millega kaasnes mancipatio ja manumissio (näiteks emancipatio ja adoptio). G.1.132 on kirjutatud emancipatio’st: „Meie vanemlik võim laste üle lakkab ka emantsipatsiooni läbi. Isavõimust vabastab poja kolme ja teised lapsed ühe mantsipatsiooni teel müümine. /.../“ Kokkuvõttes toimub capitis deminutio minima raames perekondliku seisundi või pere muutus. Näiteks kui naine abiellus cum manu, siis tema perekond muutus – ta läks oma isa võimu alt oma abikaasa võimu alla. Läbi selle kaotas ta enda esialgse perekondliku staatuse ning sai uue. Sarnane võimu põhimõte rakendus Roomas ka adopteerimisega ning protseduuridega, millega kaasnes mancipatio.