Stanisław Leszczyński
Stanisław Leszczyński (leedu Stanislovas Leščinskis; 20. oktoober 1677 Lviv – 23. veebruar 1766 Lunéville, Prantsusmaa) oli Poola kuningas ja Leedu suurvürst 1704–1709 ja 1733–1736 ning Lorraine'i hertsog 1737–1766. Stanisław Leszczyński sündis mõjuvõimsasse Poola magnaadiperekonda ja oma nooruses õnnestus tal reisida Lääne-Euroopas. Põhjasõja ajal 1702. aastal tungis Rootsi kuningas Karl XII oma vägedega Poola ning tema nõudmisel kukutasid Poola aadlikud 1704. aastal võimult kuningas August II Tugeva ja asendasid ta Leszczyńskiga. 1709. aastal said Rootsi väed Poltaava lahingus venelaste käest lüüa ning jätsid Poola kuninga ilma toetuseta. August II Tugev naasis troonile ja Stanisław oli sunnitud riigist pagema. Varjupaiga leidis ta Prantsuse kuninga juures ning ta asus elama Alsace'i. 1725. aastal abiellus tema tütar Marie Leszczyńska Prantsuse kuninga Louis XV-ga. August II suri 1733. aastal ning Stanisław püüdis Prantsusmaa toetusel uuesti Poola troonile tõusta. Ta reisis maskeeritult Varssavisse, kus seim ta ülekaaluka häälteenamusega taas Poola kuningaks valis. Venemaa ja Austria kartsid aga Poola liitumist Rootsi-Prantsuse liiduga ning vallutasid riigi enne, kui Stanisław kuningaks jõuti kroonida. Seimi vähemus valis Venemaa survel uueks kuningaks August II poja, Saksi kuurvürst Friedrich August II, kes sai kuningaks August III nime all. Stanislaw pages Gdańskisse, kus ootas Prantsusmaa abivägesid, mida aga ei saabunud. Enne kui linn Vene piiramisvägedelel alistus, põgenes ta Königsbergi, kust juhtis sissisõda uue kuninga ja venelaste vastu. 1738. aastal sõlmitud Viini rahuleping tunnustas August III Poola kuningana, kuid lubas samas Stanisławil edasi kasutada oma kuninglikke tiitleid ja andis eluajaks Lorraine'i ja Bari provintsid. Lorraine'is tõestas Stanisław end hea valitsejana ja edendas sealset majanduslikku arengut. Tema õukond Lunéville'is sai tuntuks kultuurikeskusena ning ta asutas Nancys õpetatud seltsi (Stanisławi Akadeemia) ning sõjakooli.