Kolm dialoogi Hylase ja Philonouse vahel
"Kolm dialoogi Hylase ja Philonouse vahel: skeptikute ja ateistide vastu" on iiri filosoofi ja teoloogi George Berkeley 1713. aastal avaldatud metafüüsiline raamat, milles Berkeley esitas oma idealistliku filosoofia põhialused. "Kolm dialoogi" on üks tema kahest põhiteosest, teine neist on "Traktaat inimteadmise printsiipidest" ("Treatise Concerning the Principles of Human Knowledge"). Traktaat on esitatud antiikfilosoofia stiilis dialoogina kahe tegelase, materialisti Hylase (vanakreeka sõnast hyle 'aine') ja idealisti Philonouse ('mõistusearmastaja' < kreeka philo- 'armastama' + nous 'mõistus') vahel. Philonous esindab Berkeley enda vaateid ning on arvatud, et Hylas esindab inglise filosoofi John Locke'i. Üks "Kolme dialoogi" põhiteemadest on mateeria olemasolu eitus: Berkeley järgi on materiaalne maailm meile antud vaid fenomenidena meie tajudes ning meil pole alust postuleerida nende tajude taha mingit reaalselt eksisteerivat maailma. Seepärast võime küll näiteks kasutada matemaatilisi mudeleid, et ühtedele tajudele süsteemselt järgnevaid teisi tajusid ennustada, kuid kas nende tajude vahel on mingi põhjuslik seos või puudub see sootuks, ei saa me kuidagi kindlaks teha. Meie tajud pärinevad vahetult jumalast ning seega eksisteerivad reaalselt üksnes ideed. Eesti keeles on "Kolm dialoogi Hylase ja Philonouse vahel" vahel avaldatud 1997. aastal ajakirjas Akadeemia Roomet Jakapi tõlkes.