Isamaaliit (1935–1940)
Isamaaliit oli organisatsioon Eesti Vabariigis aastatel 1935–1940. Isamaaliit loodi aastatel 1934–1940 kogu riigis kestnud kaitseseisukorra kehtimise ajal, pärast erakondade ja teiste poliitiliste ühingute tegevuse seismapanekut. Seetõttu ei ole tegemist erakonnaga, kuigi teda tihti nii nimetatakse. Isamaaliidu struktuur: täiskogu ja keskjuhatus; maakonnakomiteed ning Tallinna ja Tartu linnakomiteed; osakonnad (u 400). Juhtivateks organiteks olid keskkomitee täiskogu, keskjuhatus ja kesk-revisjonikomisjon. Põhimõtete ja kavade arutamiseks kutsuti kokku üleriiklik kongress. Isamaaliit oli kavandatud Kaarel Eenpalu ja tema pooldajate poolt vastukaaluks Konstantin Pätsi asutatud kutsealastele omavalitsustele. Ühing "Isamaaliit" kanti Siseministeeriumi ühingute, seltside ja nende liitude registrisse 22. veebruaril 1935 (RTL 1935, 26) nr. 4571 all (nr. 4569 oli Rakke Turbaühisus ja nr. 4572 Evangelisatsiooni selts "Tänavmisjon"), juhatuse asukohaga Tallinnas. Asutajatena kirjutasid põhikirjale alla Hans Oidermaa, Hugo Kukke ja Edgar Kigaste. Juhtivad tegelased: Kaarel Eenpalu, Jüri Uluots, Ants Oidermaa, August Jürima jt. „“ – "Isamaaliit" on ühing, mille sihiks on sisemiselt kui ka väliselt tugev Eesti riik ja Eesti isamaa. "Isamaaliit" sihi saavutamiseks arendab kogu Eesti rahva kooskõlalist edenemist ja ühtekuuluvuse vaimu, kõikide rahvakihtide kindlat koostööd, üksmeelsust ja riiklikku mõtlemisviisi, et ühendada Eesti rahvast Eesti isamaa eesmärkide teenimisele, oma riikliku võimu kaitsel ning juhtimisel. . 15. märtsil 1935 ütles Sõjavägede Ülemjuhataja Johan Laidoner kohtumisel diviisiülematega: "On asutatud uus liit: "Isamaaliit". Kuidas peavad sellele suhtuma sõjaväelased. Mina arvan, et sõjavägi on juba patriootiline liit, nii et Isamaaliit enam seda rohkem olla ei saa. Liidu põhikirjas tähendatud ülesanded on meie ülesanded. Seepärast ei soovita ka sõjaväelasile astuda selle liidu liikmeteks."