Tuhatnik
Tuhatnik ehk tõsjatskij (vene keeles | Ты́сяцкий; kreeka keeles "chiliarch", inglise keeles "thousandman" ja "town militia commander", ladina keeles "dux"), samuti "Heerzog" oli keskaegse Kiievi- ja Moskva-Vene linna ja selle haldusliku piirkonna kohaliku omavalitsuse militaarne ametnik, kaitseväe kõrgeim ülem ja komandör, družiinast eraldiseisev korrakaitse eest vastutav suurvürsti sõjaväepealik, kaitsejõudude sõjaline juht ja liider, kes juhtis temale teenistuslikult alluva tuhandest vabatahtlikust sõjalisest kaitseväelasest ja korravalvurist või nn. riiklikust miilitsast (ru: земское ополчение) koosneva munitsipaalse üksuse "tõsjatša" (ru:тысяча) tegevust ning kohaldades kaitseotstarbelisi ja järelevalvemeetmeid teostas avaliku korra ja administratiivametnike, ennekõike linnapea eehk possaadniku kaitset keskaegse Venemaa linnas. Hiljem tuntud kui saadik, juriidiline isik, kohtueesistuja ja kohtunik, samuti tsaari õukonna pulmavanem. Nimetust tuhatnik ei kohta vene varasemas ajaloos, sest keskaegsel Venemaal nimetati kõiki sõjaväepealikke vojevoodideks. Tuhatniku olemasolust aga ei ole kahtlusi. Ajalooliseks pöördehetkeks on aasta 1089, mil vojevoodi ja võimul olevat kiievlasest tuhatnikku mainitakse esimest korda eraldi. Kuna tuhatnikku puudutavad andmed on enamasti otseselt seotud linna ja selle elanike eluoluga, on urbaniseerumist ning linnade ja nende piirkondade laienemist peetud üheks mõjuavaldavaks asjaoluks, mis tõi kaasa selle ameti arenemisele omaette positsiooniks. Esimene tuntud ja 1097. aastal esimest korda kroonikas nimepidi mainitud tuhatnik on Kiievi vürsti Svjatopolk II vojevood Putjata Võšatitš, kuulsa bojaarisuguvõsa järeltulija, kelle ametisse nimetamise päev on jäänud selgusetuks, nagu ei ole suudetud kindlaks teha ka tema täpsemat sünniaega. Tema nimi kordub aga seoses mitmete ajalooliste sündmustega, sh. lahinguga polovetside vastu 1106. aastal, millest ta koos oma venna Jan Võšatitšiga osa võttis. Putjata 15-aastane karjäär lõppes sellega, et pärast vürst Svjatopolk II surma 1113. aastal ja enne uue valitseja leidmist süttinud rahutustega seoses röövisid Kiievi ülestõusnud linnaelanikud tema ja ta sotnike õukonnad paljaks. Pärast seda sündmust Putjata kohta eluloolisi märkmeid ei ole, aga mälestus temast on säilinud Solovje Budimirovitšist ja Zabava Putjatišnast jutustavates bõliinades. Järgmine Kiievi tuhatnik Putjata järel oli Uleb. Mõningate andmete kohaselt oli Kiievi esimene tuhatnik bojaar Jan Võšatitš (aastast 1089), kelle vahetas välja tema vend Putjata. Seejärel tulid Ratibor, Davõd Jarunovitš ja alles 1147. aastal Gleb ehk Uleb. Üks kuulsamaid tuhatnikke oli Dmitri, kes organiseeris linna kaitset, kui Batu-khaani sõjavägi 1240. aasta lõpus Kiievi alla jõudis. Tol ajal umbes 50 000 elanikuga linn hävitati ja kõik tapeti, väljaarvatud tuhatnik Dmitri, kelle vaprus oli Batule sügavat muljet avaldanud. Tuhatniku institutsioone on esinenud Tšernigivis, Pereslavlis, Rostovis ja mujal linnades ning üks tuntud Rostovi tuhatnik on nimega Georgi. Esimene Novgorodi tuhatnik oli Mironeg, kes valiti teenistusse 1190. aastal. 14.sajandil endised tuhatnikud säilitasid oma privileegid, kaaluka ja märkimisväärse poliitilise mõjuvõimu ning neid tunti nime all "Vanad tuhatnikud". Kui suri Moskva tuhatnik Vasili Vasiljevitš Veljaminov, likvideeris Moskva ja Vladimiri suurvürst Dmitri Donskoi oma võimu tsentraliseerimise eesmärgil aastatel 1373–1374 possaadniku ja tuhatniku ametikohad ning asendas need vojevoodi ja namestnikuga. Novgorodis likvideeriti tuhatniku ametikoht 1478. aastal, mil suurvürst Ivan III vallutas linna ja liitis selle ametlikult Moskva suurvürstiriigiga. 1510. aastal likvideeris Moskva suurvürst Vassili III veetšekorra ja iseseisvuse ka Pihkvas.