Capoeira
Capoeira oli algselt Brasiilia neegerorjade võitluskunst, mis hakkas arenema 18. sajandi lõpus, 19. sajandi algul Kirde-Brasiilias ja Rio de Janeiros. Sel ajal oli see rudimentaalne kahevõitlus, milles osalejad demonstreerisid oma jõudu päid pidi kokku joostes. Ajapikku muude aafrika mõjutustega mängude/tantsude lisandudes arenesid selle tänapäevasemad jooned. 1930. aastail lisas Mestre Bimba (Manoel dos Reis Machado) sellele liigutusi batuquest ja idamaa võitluskunstidest, formeerides seega stiili Luta Regional Bahiana ehk Capoeira Regionali. Veidi hiljem akademiseeris oma teadmised Vincente Ferreira Pastinha ehk Mestre Pastinha, jäädvustades nii Centro Esportivo de Capoeira Angola ehk Capoeira Angola, mida peetakse kõige originaalilähedasemaks stiiliks. Capoeira't iseloomustavad väledad keerukad liigutused, mida sooritatakse maas, hüppelt või kätel, pea alaspidi. Suur tähtsus on tehnikal ja tegevus toimub alati muusika saatel. Sõna capoeira kõige paikapidavam tähendus on 'puude põletamise või raiumise teel puhastatud metsa- või džungliala', kus linnas orjuses töötavad neegrid vabal ajal oma võitlusstiili harrastasid. On kaks traditsioonilist capoeira stiili. Capoeira Angola stiilile on iseloomulik enamasti madal mäng erilise rõhuasetusega capoeira rituaalidele, rütmile ja traditsioonile. Stiilile Capoeira Regional on iseloomulik akrobaatiline mäng ning põhirõhk on energilistel löökidel ja kiirusel. Mõlemas stiilis kasutatakse petteliigutusi ja löökide eest põiklemist. Kasutatakse vaid pea- ja jalalööke. Breiktantsul, mis tekkis 1970. aastatel, on palju sarnaseid liigutusi. Seetõttu arvavad paljud, et ta pärinebki capoeira'st. Tol ajal rändas New Yorki palju brasiillasi, kes tänaval capoeira't harrastasid.