Suhmi abüssaalne tasandik
Suhmi abüssaalne tasandik (inglise keeles Suhm või Sohm Abyssal Plain, prantsuse keeles Plaine abyssale Sohm) on Põhja-Atlandi ookeani siledam ja tasasem süvaveepõhi, mis on moodustunud keskaheliku ja mandrijalami vahele, jäädes idakakku Põhja-Ameerika kirderannikust. Kaugmiselt mudast ladestuva tasandiku üldine pindala on ümmardatult 900 000 km², mis on enam-vähem samaväärne Venezuelaga. Maa suurima abüssaalse tasandiku sügavuseks peetakse enamasti 4–6 km, mille väheringlev veemassiiv on külm (0–4 °C) ja avaldab tohutut rõhku (>200 atm). Taolistes sügavustes valitseb sünkpimedus, sealsetesse meso-, batü- ja abüssopelagiaalidesse ei ulatu päikesevalgust. Erosiooniga sealsetesse põhjareljeefi harudesse sadestunud setted on jääaegsete päritoludega ning tulenevad osaliselt seismiliselt käivitatud langusest ülemisel mandrinõlval. Turbidiidid pärinevad mandrilava välisservadele ladestunud jõesetetest, mis alatasa sööstavad alla laviinidena. Hoovused segavad endisse hõljuvaid setteid, hägusvooludega laskuvad need alla tasandikule. Liivased sogahoovused, mille näiteks põhjustas 1929. aasta Grand Banksi maavärin, õõnestavad tõenäoliselt haruorgude põhjasid, kuid tihkemad mudased sogahoovused kuhjavad kõrgemaid kogumeid. Sealt võib leida polümetalliliste lisanditega suletisi ja eluvorme, mikroskoopiliste mereorganismide kestad on tekitanud üsna suurel määral setteid. Fauna on vägagi liigivaene, abüssaalikalad võivad üksilduses sinerdada bioluminestsentsist, täienisti puuduvad fotoautotroofid (rohelised taimed ja fütoplankton). Atlandi ookeani igiolemusse kuuluvadki sarnased süvaookeani tasandikud, need on seal suurimad. Neid leidub vähem India ookeanis ning veelgi vähem Vaikses ookeanis.