Eesti Rahvaväe auastmed
Eesti Rahvaväe auastmed olid Eesti Rahvaväes aastatel 1919–1926 kasutatud juhtimisvõime, hariduse, staaži või ka teenete hindamise süsteem, mille aluseks oli rahvaväe ohvitseridele antud auastmed ehk sõjaväelised auastmed. Rahvavägi moodustati 16. novembril 1918 ning Eesti Vabadussõja algetapis kasutati rahvaväe ohvitseride auastmetena neile Venemaa keisririigi ja Venemaa Ajutise Valitsuse teenistuses antud Venemaa keiserliku armee ja Venemaa armee auastmeid, mida kasutati ka 1917. aastal moodustatud Eesti rahvusväeosades: alamväelased: reamees, jefreitor; allohvitserid: noorem allohvitser (vene keeles младший унтер-офицер), vanem allohvitser (старший унтер-офицер), veltveebel (гельдфебель), alampraporštšik (подпрапорщик); vanemohvitserid: praporštšik (прапорщик), alamporutšik (подпоручик), porutšik (поручик), staabikapten (штабс-капитан), kapten (капитан); staabiohvitserid: major (майор), alampolkovnik (подполковник), polkovnik (полковник); kindralid: kindralmajor (генерал-майор), kindralleitnant (генерал-лейтенант) jne.  Pikemalt artiklis Venemaa keisririigi sõjaväelised auastmed