Etioopia kodusõda
See artikkel räägib Etioopia kodusõjast aastatel 1974–1991. Aastal 1916 toimunu kohta vaata artiklit Segale lahing. 21. sajandi konflikti kohta vaata artiklit Tigray sõda. Aastast 2018 toimunud separatistlike konfliktide kohta vaata artiklit Etioopia tsiviikonflikt (2018–). Etioopia kodusõda oli kodusõda tänapäeva Etioopia ja Eritrea aladel aastatel 1974–1991. Selles võitlesid Etioopia ja Eritrea valitsusvastased mässulised sõjaväehunta kommunistliku valitsuse vastu. Derg kukutas 12. septembril 1974 keiser Haile Selassie I ning lõpetas Etioopia Keisririigi ajajärgu. Vastu võeti marksist-leninistlik riigikorraldus, mida juhtisid sõjaväehunta ja ajutine valitsus. Kohe tõusid uue, Nõukogude Liidu toel võimule tulnud valitsuse vastu üles mitmed rühmitused, kelle maailmavaated varieerusid kommunismist antikommunismini. Üldiselt kuulusid igasse mässurühmitusse ühe kindla rahva esindajad. Lisaks jätkus valitsuse vastu Eritrea provintsis juba üle kümne aasta väldanud Eritrea vabadussõda. Derg kasutas mässuliste mahasurumiseks toorest jõudu ning algatas qey shibiri kampaania (tuntud kui Etioopia punane terror). Kaheksakümnendate keskpaigaks rususid rahvast näljahäda, majanduskriis ning muud Dergi poliitika tulemid ja mässuliste toetus jõudis haripunkti. Derg läks ametlikult laiali 1987. aastal ning sellele järgnes katse võimu säilitada, kui Etioopia Töölispartei (ETP) juhtimisel rajati Etioopia Rahvademokraatlik Vabariik (ERV). Kaheksakümnendate teises pooles hakkas Nõukogude Liidu toetus režiimile lõppema ning mässulised vallutasid aina suuremaid alasid. Mais 1991 sai ERV Eritreas lõplikult lüüa ning president Mengistu Haile Mariam põgenes riigist. Etioopia kodusõda lõppes 4. juunil 1991, kui vasakpoolsete mässuliste Etioopia Rahvarevolutsiooniline Demokraatlik Rinne (ERRDR) tungis pealinna Addis Abebasse. ERRDR lõpetas tegevuse ning selle asemel hakkas uut Etioopia ajutist valitsust juhtima Tigray Rahvavabastusrinne. Sõja tõttu hukkus vähemalt 1,4 miljonit inimest, kellest 1 miljon suri nälga.