Lehrbuch der Botanik
"Lehrbuch der Botanik" ('Botaanikaõpik'), kuni 35. trükini "Lehrbuch der Botanik für Hochschulen" ('Botaanikaõpik kõrgkoolidele'), saksa kõnekeeles Der Strasburger, on botaanika standardteos, millele pani aluse Bonni botaanikaprofessor Eduard Strasburger. Peagi pärast esmatrüki ilmumist 1894 sai raamatust saksa keeleruumis "botaanikute piibel", ja see maine on tal tänapäevani. Raamat on tõlgitud mitmesse keelde. Strasburger kirjutas esmatrüki koos oma Bonni kolleegide Fritz Nolli, Heinrich Schencki ja Andreas Franz Wilhelm Schimperiga. See traditsioon, et tekste kirjutab neli (aja jooksul vahelduvat) õppejõudu, kes tegelevad botaanika eri harudega tsütoloogiast taimegeograafiani, on kestnud üle saja aasta. Seetõttu on seda raamatut nimetatud ka nelja mehe raamatuks (Vier-Männer-Buch). Aastal 1958 anti välja 27. trükk, mis sisaldab 697 lehekülge ja 952 (peamiselt mustvalget) illustratsiooni. Uue redaktsiooni koostasid õppejõud Dietrich von Denffer (Gießen), Franz Firbas (Göttingen), Richard Harder (Göttingen) ja Walter Schumacher (Bonn). 35. trükis (2002) jaotati varem Friedrich Ehrendorferi vastutada olnud valdkond kahe uue autori vahel: Joachim W. Kadereit võttis enda peale evolutsiooni ja seemnetaimede süstemaatika ning Christian Körner ökoloogia. Füsioloogia osa kirjutas Elmar Weiler. 36. trükis (2008) oli Peter Sitte vanuse tõttu kõrvale astunud; ehituse osa võttis üle Gunther Neuhaus. Füsioloogia osa võttis üle Uwe Sonnewald. Uueks pealkirjaks sai "Lehrbuch der Botanik". 37. trükis vahetas Neuhausi välja Benedikt Kost. Uueks pealkirjaks sai "Strasburger – Lehrbuch der Pflanzenwissenschaften".