Kõrgenenud vererõhk
Kõrgenenud vererõhk ehk hüpertensioon (ladina keeles hypertensio) on vereringe haiguslike seisundite ja häirete kompleks inimestel ja paljudel imetajatel, mil arterites on korduvate mõõtmiste tulemusel püsivalt normaalsest vererõhust kõrgem vererõhk ja selle tulemusel tekivad organismis muutused (sealhulgas patoloogilised), aga võivad kaasneda ka kriitilised olukorrad, mis vajavad kohest erakorralist meditsiinilist abi (hüpertensiivne kriis, kõrgrõhuline ajuhaigus, aordidissektsioon, kopsuturse jt). Normaalseks peetav vererõhk sõltub konkreetsest indiviidist ja tema vanusest, soost, tervislikust seisundist, toitumisest, elukutsest, geneetikast jm teguritest. Vererõhu mõõtmine on tundlik protsess ja sõltub paljuski ka mõõtmisseadmest. Näiteks on normaalne vererõhk kaelkirjakul (süstoolne vererõhk/diastoolne vererõhk) 280/180 mm/Hg. Hüpertensioon võib olla ka indutseeritud ja põhjustatud ravimite (nt kemoteraapia ravimite) manustamisest.