Liikmesriigi trahvimine direktiivi üle võtmata jätmise eest
Liikmesriigi trahvimine direktiivi üle võtmata jätmise eest on käesoleva artikli teemaks. Võrreldes Euroopa Liidu (edaspidi EL) määrusega ei ole direktiiv adresseeritud liikmesriigile või liikmesriikidele otsekohalduv, vaid selleks, et direktiiv omandaks õigusliku mõju, tuleb see liikmesriigi poolt siseriiklikku õigusesse üle võtta direktiivis sätestatud tähtaja jooksul. Miks on oluline direktiiv õigeaegselt üle võtta? Direktiivi õigeaegse ja sisult nõuetekohase ülevõtmise kohustuse eesmärk on tagada EL õiguse ühetaoline kohaldamine kõikides EL-i liikmesriikides ja on samuti õiguskindluse seisukohast määrava tähtsusega. Kui liikmesriik direktiivi õigeaegselt enda õiguskorda üle ei võta ja direktiivi ülevõtmiseks vajalikest riigisisestest ülevõtmise meetmetest Euroopa Komisjonile (edaspidi komisjon) ei teata, siis on tegemist EL-i aluslepingutest tuleneva kohustuse rikkumisega Euroopa Liidu toimimise lepingu (edaspidi ELTL) artikli 258 mõttes. Seetõttu on liikmesriigi trahvimisest direktiivi üle võtmata jätmise tõttu tervikpildi saamiseks oluline järgnevas artiklis käsitleda direktiivi üle võtmata jätmise kontekstis kogu rikkumismenetluse protsessi (ELTL artiklid 258–260), kuna ka direktiivi üle võtmata jätmine riigisisesesse õigusesse kujutab endast EL õiguse rikkumist ELTL artikli 258 tähenduses. Kui liikmesriik ei ole õigeaegselt direktiivi riigisisesesse õigusesse üle võtnud, pakub ELTL Komisjonile (ELTL artiklid 258 ja 260) ja samuti teistele liikmesriikidele (ELTL artikkel 259) mehhanismid EL õiguse järgimise tagamiseks direktiivi üle võtmata jätnud liikmesriigi suhtes, võimaldades esitada hagi Euroopa Kohtule asjaomase liikmesriigi vastu. ELTL artikkel 260 lõige 3 sätestab Euroopa Kohtule võimaluse määrata liikmesriigile rahaline sanktsioon direktiivi ülevõtmise meetmetest teatamata jätmise tõttu. Rahaline sanktsioon ELTL artikli 260 lõike 3 tähenduses on üldtermin, mis hõlmab nii põhisummat kui ka karistusmakset. Põhisumma on Euroopa Kohtu määratav ühekordne trahv, mille eesmärgiks on hoiatada direktiivi üle võtmata jätnud liikmesriiki, et direktiivi üle võtmata jätmisel on tagajärjed ja Euroopa Kohtu otsuse, millega on tuvastatud direktiivi üle võtmata jätmine, mittetäitmine on igal juhul tõsine rikkumine. Seevastu karistusmakse määramine on õigustatud vaid juhul, kui liikmesriigi kohustuse rikkumine kestab ajani, mil Euroopa Kohus hindab faktilisi asjaolusid. Euroopa Kohtul on ulatuslik kaalutlusõigus tuvastamaks, kas liikmesriik on jätnud direktiivi üle võtmata, kas liikmesriigile määrata seetõttu rahaline karistus ja kui suures ulatuses. Samuti on Euroopa Kohtul õigus määrata liikmesriigile trahvina korraga nii põhisumma kui karistusmakse.