Nicolaus Bergius
Nicolaus Bergius (ka Nicolaus (Nils) Berg; ladina Nicolaus Olai Bergius, Revaliensis; vene Николаус Олафсон Бергиус; 4. detsember 1658 Tallinn – 5. aprill 1706 Pärnu) oli rootsi vaimulik ja teoloog, Rootsi-aegne Liivimaa luterlik ülemsuperintendent. Ta alustas 1676. aastal õpinguid Turu Akadeemias ja 1677 Uppsalas, sai kuningliku stipendiaadina õppida Giesseni (Mag. 1684), Leideni, Oxfordi, Cambridge'i jmt. Euroopa ülikoolides. 20. oktoobril 1687 sai Uppsala piiskopkonnas pastoriks ja määrati samal aastal Stockholmi prantsuse koguduse pastoriks. Põhjasõja ajal oli ta 1700–1701 Ingerimaa superintendent, Narva Rootsi-Soome Mihkli kiriku rootsi koguduse pastor, ning 4. juulist 1701 Liivimaa ülemsuperintendent, Academia Gustavo-Carolina teoloogiaprofessor ja prokantsler Pärnus, ning Pärnu Nikolai kiriku koguduse õpetaja.