Ikoon (semiootika)
Ikoon ehk ikooniline märk (inglise keeles icon; sõna algallikas on vanakreeka sõna εἰκών (eikōn)) on Charles Sanders Peirce'i järgi märk, mille puhul esitis ja objekt on seotud sarnasussuhte kaudu. Teised märgitüübid esitise ja objekti seose loomuse järgi on indeks ja sümbol. Semiootikas ja keeleteaduses mõeldakse tänapäeval tavaliselt ikooni all märki, mis toimib märgina tänu sellele, et tal on tähistatava esemega (referendiga) tajutav sarnasus. Sarnasus võib olla visuaalne, kõlaline või muud laadi, kuid on igal juhul eristatav meelevaldsest tähistusest. Ikooniliste märkide tüüpilised näited on pildid, millel kujutatakse reaalsete objektidega sarnaseid motiive, (näiteks portreed). Ka mudelid on teatavad ikoonid. Ikoonide näidetena nimetatakse veel: diagramme, teetähiseid, maakaarte, asendiplaane, mürade edasiandmist muusikas; vahakujusid panoptikumis; fotosid, maale; joonistusi; ka onomatopeetilisi sõnu, nagu "kukeleegu!" ja "atsihh!".