Imidasool
Imidasool (tuntud ka kui 1,3-diasool ehk 1,3-diasatsüklopenta-2,4-dieen) on orgaaniline ühend, mille keemiline valem on C3H4N2. Tegu on heterotsüklilise ühendiga, see tähendab, et see koosneb eri elementide aatomitest. Lämmastikud on viielülilises tsüklis eraldatud ühe süsinikuga ning on seega asendites üks ja kolm. Toatemperatuuril on imidasool tahke kristalne aine, mis on värvuselt valge või kergelt kollakas. Esimesena sünteesis seda ainet Heinrich Debus 1858. aastal ning seda nimetati glüoksaliiniks. Praeguse nime võttis kasutusele Arthur Rudolf Hantzsch 1887. aastal. Imidasooli molaarmass on 68,10 g/mol ja tihedus 1,23 g/cm3, mis on ligilähedane glütserooli tihedusele.