Seksuaalse sättumuse keskkondlik alus
See artikkel tutvustab seksuaalse sättumuse kujunemise võimalikke keskkonnaga seotud põhjuseid ja selle alast uurimistööd. Keskkonna ja seksuaalse sättumuse vaheline seos on teaduses jätkuvaks uurimisaineks. Siiani ei ole suudetud kindlaks teha tegurit, mis üksinda määraks inimese seksuaalse sättumuse. Teadlased ei tea, mis täpselt põhjustab inimese seksuaalset sättumust. Erinevad uuringud osutavad lahknevatele ja sageli üksteisega vastuolus olevatele põhjustele. Teadlased oletavad, et seksuaalse sättumuse määrab geneetiliste, hormonaalsete ja sotsiaalsete tegurite kombinatsioon. Osa uurijaid eristavad keskkonna mõjud hormonaalsetest mõjudest, teised peavad bioloogilisi mõjusid nagu sünnieelsed hormoonid keskkonna mõjudeks. Erinevalt seksuaalse sättumuse identiteedist ei pea teadlased seksuaalset sättumust valikuks. Teadlastel puudub laialdane tõendusmaterjal selle kohta, mis näitaks et laste kasvatamisviis või varajased kogemused mängiks rolli seksuaalse sättumuse kujunemisel. Sellegipoolest on osad uuringud sidunud laste kasvatamisviisi või perekondliku keskkonna mitteheteroseksuaalsusega. Samuti on üritatud seostada lapse ebatraditsioonilist soo väljendusviisi homoseksuaalsusega. Mitmed uuringud on näidanud seaduspära, mille järgi iga vanem vend suurendab tõenäosust, et mehel tekib homoseksuaalne sättumus 28–48%. Teadlased näevad nii nimetatud vanema venna efekti põhjusena varast sünnieelset keskkonda, eriti sünnieelseid hormoone. Sarnast seaduspära naiste ja vanemate õdede arvu vahel ei ole leitud.