Johannes Piiper (füsioloog)
Johannes Piiper (11. november 1924 – 2. jaanuar 2012 Göttingen) oli füsioloog, Eesti Teaduste Akadeemia välisliige. 1942. aastal lõpetas ta Hugo Treffneri Gümnaasiumi ja 1952. aastal Göttingeni Ülikooli arstiteaduskonna. Ta kaitses samas 1954. aastal meditsiinidoktori kraadi ning pärast enesetäiendamist Ameerika Ühendriikides Buffalo ülikoolis toimus 1960. aastal seal ka tema habilitatsioon füsioloogia alal. 1966. aastal nimetati Johannes Piiper Göttingeni Ülikooli erakorraliseks professoriks. Ta oli Fribourgi Ülikooli (Šveits) ja Tartu Ülikooli audoktor. Enam kui poolsajandi vältel oli Johannes Piiperi teadustegevus olnud seotud Max Plancki Eksperimentaalmeditsiini Instituudiga Göttingenis. 1953. aastast töötas ta seal eri ametikohtadel assistendist peadirektorini. Ta oli füsioloogiaosakonna juhataja (1973–1992) ning oli korduvalt instituudi tegevdirektor (1975–1977, 1987–1989). Alates 1992. aastast oli Johannes Piiper emeriitprofessor. 1991. aastal valiti ta Eesti Teaduste Akadeemia välisliikmeks füsioloogia alal. Johannes Piiperi peamised uurimissuunad olid hingamisfüsioloogia ja võrdlev füsioloogia ning nendes valdkondades saavutas ta rahvusvahelise tunnustuse. Tema sulest ilmus üle 570 publikatsiooni. Ta tegutses paljudes kutsealaühingutes, nagu Kopsu- ja Hingamisuuringute Ühing, Rahvusvaheline Kudede Hapnikuvahetusuuringute Ühing, Euroopa Võrdleva Füsioloogia ja Biokeemia Ühing jpt.