Shelfordi reegel
Shelfordi reegel ehk tolerantsuse seadus on ökoloogiline printsiip, mille töötas välja Ameerika zooloog Victor Ernest Shelford aastal 1913. Reegel sätestab, et organismi edukuse looduses määrab rühm erinevaid tegureid. Shelfordi sõnul on organismidel iga nendele mõjuva keskkonnafaktori miinimum, maksimum ja optimum, mis defineerib populatsiooni püsima jäämise. Teooria hilisema viimistlusega on tegelenud Inglise botaanik Ronald Good.