Eirik II
Eirik II (ka Eirik Magnusson; 1268 – 15. juuli 1299) oli Norra kuningas aastail 1280–1299. Eirik oli kuningas Magnus Lagabøte ja Ingeborg Eriksdatteri vanim poeg. 1281. aastal abiellus ta Šotimaa printsessi Margaretiga. Margaret suri kaks aasta hiljem printsess Margaretti sünnitades. Eirik abiellus hiljem Isabel Bruce'iga, kes oli Šoti kuninga Robert I õde. Eirik sai oma valitsusajal hüüdnime "preestrivihkaja", sest tema suhted kirikuga olid väga halvad. Teda peetakse nõrgaks valitsejaks, kes oli suuresti oma nõuandjate mõju all. Pärast Taani kuninga Erik V Klippingi mõrvamist toetas Eirik Taani lindpriisid, näiteks Stig Andersen Hvidet, ning pakkus neile Norras varjupaika. Samuti korraldas ta röövretki Taani rannikule. Kuna Eirikul ei olnud poegi, sai tema surma järel võimule ta vend Håkon V. Eirik maeti Bergeni vanasse toomkirikusse, mis lammutati 1531. aastal.