Aposterioorsus
Aposterioorsuse all mõistetakse filosoofias näiteks otsustuse või propositsiooni tõesuse tunnetatavuse sõltuvust kogemusest (kogemuse vältimatust tunnetamiseks), arutluse sõltuvust aposterioorsetest eeldustest (kui arutlusel on nii aprioorseid kui ka aposterioorseid eeldusi, peetakse teda aposterioorseks), teadmise sõltuvust aposterioorsetest põhjenditest ja mõiste või kaemuse vormi omandatavuse sõltuvust kogemusest. Aposterioorsust omistatakse ka muudele tunnetusüksustele. Aposterioorseks nimetatakse ka kogemusest sõltuvat tunnetusviisi. Aposterioorsusest hakkas esimesena rääkima Immanuel Kant, kasutades sõna "aposterioorne" (saksa aposteriorisch) ladina väljendi "a posteriori" (mida ta enamasti kasutas) sünonüümina. Hiljem on Kanti aposterioorsusekontseptsiooni sageli modifitseeritud.