Bodhisattva
Bodhisattva (sanskriti keeles ‘virgumisolend’; paali keeles bodhisatta; tiibeti keeles byang chub sems dpa’; hiina keeles 菩薩 pusa; jaapani keeles bosatsu) on budismis inimene või mõni muu olend, kes on otsustanud saada budaks, et vabaneda ümbersündidest ehk sansaarast ning vabastada kõik olendid kannatusest. Varajases budismis peeti bodhisattvateks ainult budasid nende varasemates eludes. Selle tee läbis ka Šākjamuni, kelle varasemaid elusid bodhisattvana kirjeldatakse džaatakates. Ka tulevane buda Maitreja on käinud läbi bodhisattva tee ja valmistub praegu budaks saama Tušita taevas. Kõik teised inimesed peale budade võivad jõuda vaid arhati tasemele. Seega oli bodhisattvate arv piiratud ja bodhisattva teed ei peetud universaalseks. Mahajaanas on bodhisattva kontseptsioon universaalne. Selle kohaselt võivad bodhisattva teele asuda kõik olendid. Sellepärast nimetatakse mahajaanat vahel ka bodhisattvajaanaks ehk ‘bodhisattvasõidukiks’. Bodhisattvaid on teoreetiliselt loendamatu hulk ja neid ei ole mitte üksnes meie maailmas, vaid ka teistes maailmades, mille arv on samuti loendamatu. Bodhisattva tee algab virgumismeele äratamisega (sanskriti keeles bodhicittotpāda), pärast seda annab bodhisattva (enamasti mõne buda või teise bodhisattva juuresolekul) tõotuse vabastada kõik olendid sansaarast. Rakendades ületavaid toiminguid, jõuab bodhisattva täieliku mõistmise ja piiritu kaastundeni kõigi olendite vastu, mis tähendab nirvaanasse ehk budasusse jõudmist. Kuna aga buddhad pärast täielikku nirvaanasse jõudmist ei saa enam olendeid aidata, siis annavad suurimad bodhisattvad, kes kannavad mahasattva tiitlit (sanskriti keeles ‘suur olend’), tõotuse jääda sansaarasse nii kauaks, kuni kõik olendid on vabastatud. Mahajaana käsitlustes jagatakse bodhisattva tee tasemeteks (sanskriti keeles bhūmi). Varajastes mahajaana suutrates on neid seitse, hiljem tõuseb nende arv kümneni. Tuntuim allikas, kus kirjeldatakse bodhisattva kümmet taset, on Daśabhūmika-sūtra. Mahajaana mütoloogias peetakse bodhisattva tee kestuseks kolme kalpat, millest igaüks kestab miljoneid aastaid, kusjuures esimese jooksul jõutakse ainult esimesele tasemele, teise jooksul seitsmendale ning kolmanda jooksul kümnendale. Oma teel sünnib bodhisattva palju kordi ümber, sealjuures mitte üksnes inimese, vaid mistahes sansaaraolendi kujul. Kümnendale tasemele jõudnud bodhisattva võib ise valida oma olemiskuju, tal võib olla korraga isegi mitu kehastust. Mahajaana traditsioonis peetakse kõrgele tasemele jõudnud bodhisattvateks paljusid tegelikult elanud inimesi, suuri õpetlasi ja vaimulikke, kes on palju teinud budismi arenguks ja levikuks. Nende seas on näiteks india budistlikud õpetajad ja õpetlased Nāgārdžuna, Šāntideva, Asanga, tiibeti budismi koolkondade rajajad Tsongkhapa, Marpa jt. Paljudele neist on mõnikord juba nende eluajal omistatud mütoloogilisi jooni. Väga oluline osa on mahajaanas mütoloogilistel bodhisattvatel. Neid leidub juba kõige varasemates mahajaana suutrates. «Lootossuutras» on Šākjamunit kuulamas 23 bodhisattvat, Vimalakīrtinirdeśa-sūtra’s on neid üle 50. Mahajaana tekstides esineb sageli kaheksast bodhisattvast koosnev loend: Samantabhadra, Vadžrapāni, Avalokitešvara, Mandžušrī, Maitreja, Ākāšagarbha, Kšitigarbha ja Sarvanīvaranaviškambhin; neile lisandub mõnikord veel kaks: Mahāsthāmaprāpta ja Trailokjavidžaja. Indias olid kõige populaarsemad Mandžušrī, Avalokitešvara, Mahāsthāmaprāpta ja Maitreja; Hiinas ja Jaapanis Avalokitešvara ja Kšitigarbha; Tiibetis ja Mongoolias Avalokitešvara, Vadžrapāni ja Mandžušrī. Mütoloogilised bodhisattvad esindavad kindlaid budasid (näiteks Avalokitešvara esindab Amitābhat), kujutades endast vastava buda aktiivset aspekti. Vadžrajaanas vastab näiteks igale dhjaanibudale konkreetne bodhisattva. Mütoloogilistest bodhisattvatest võivad eralduda ka teised bodhisattvad ja idamid (näiteks Jamāntaka Mandžušrīst). Tiibeti budismis peetakse kõrgemaid vaimseid juhte mütoloogiliste bodhisattvate kehastusteks, näiteks dalai-laamat ja karmapad peetakse Avalokitešvara kehastusteks.