Neuropsühholoogiline hindamine
Neuropsühholoogiline hindamine on meetod, millega määratakse mingi kindla oskuse häirumise korral kahjustuse ulatus ning vastav ajupiirkond, mis võib ajuvigastuse või neuroloogilise haiguse tagajärjel kahjustunud olla. Uute aju piltdiagnostika meetodite toel saab üha täpsemalt määrata kahjustuse asukohta ajus, mistõttu on hindamise kese enam nihkunud kognitsiooni ja käitumise hindamisele erinevate neuropatoloogiliste protsesside efektide põhjal. Neuropsühholoogilise hindamise tuumikuks on neuropsühholoogiliste testide kasutamine kognitiivse funktsiooni hindamisel, kuigi neuropsühholoogiline hindamine hõlmab kindlasti enamat kui lihtsalt testide läbiviimine ja hindamist. On oluline, et neuropsühholoogilised hindamisvahendid võtaksid arvesse ka isiku vaimset seisundit. See on eriti tähtis Alzheimeri tõve ja teiste dementsuse vormide hindamisel. Kognitiivse funktsioneerimise aspektid, mida jälgitakse on orientatsioon, õppimine/mälu, intelligentsus, keel, visuaalne taju ja eksekutiivsed funktsioonid. Siiski on kliiniline neuropsühholoogiline hindamine põhjalikum, keskendudes isiku psühholoogilisele, isiksuslikule ja isikutevahelisele toimetulekule ning üldisematele kontekstist tulenevatele asjaoludele.