Aleksei Barannikov
Aleksei Petrovitš Barannikov (vene keeles: Алексе́й Петро́вич Бара́нников; 21. märts (vkj 9. märts) 1890 Zolotonoša, Poltava kubermang (tänapäeval Tšerkassõ oblast, Ukraina) – 5. september 1952 Leningrad) oli vene filoloog ja indoloog, NSV Liidus kaasaegsete india keelte õppimise koolkonna asutaja. Filoloogiadoktor, Leningradi ülikooli professor, NSV Liidu Teaduste Akadeemia akadeemik (1939), NSV Liidu Teaduste Akadeemia Orientalistika Instituudi direktor (1938–1940). Organiseeris esimesena NSV Liidus selliste uusindia keelte õppimist, nagu urdu, hindi, marathi, bengali ja pandžabi. Avaldas hindustani (1934) ja marathi keele õpiku (1934–1935). Kirjutas rohkelt töid India keskaegsete ja kaasaegsete keelte, vanaindia kirjanduse, aga ka mustlaste keele, eluolu, folkloori ja ajaloo kohta. Professor Barannikovil ei õnnestunud kunagi Indiat külastada.