Ivica Kostelić
Ivica Kostelić (sündinud 23. novembril 1979 Zagrebis) on Horvaatia mäesuusataja. Tema vanemad Ante ja Marica on endised käsipallurid. Ta on Janica Kostelići vanem vend. Ante Kostelić on kogu aeg olnud Ivica peamine treener ja ühtlasi on ta Horvaatia mäesuusatakoondise peatreener. Esimest korda osales Kostelić Horvaatia meistrivõistlustel 7. märtsil 1995 Sliemes suurslaalomis. Need olid ühtlasi Sloveenia meistrivõistlused ja Sloveenia sai seitsmikvõidu. Kostelić saavutas 30. koha, mis andis 20 Horvaatia suusataja seas hõbemedali. Kostelić osales 1997. aasta juunioride maailmameistrivõistlustel Austrias Schladmingis. Seal tuli ta 26. veebruaril kiirlaskumises 14. kohale, 27. veebruaril ülisuurslaalomis 16. kohale, 28. veebruaril suurslaalomis 22. kohale ja 1. märtsil slaalomis 10. kohale. Nendel võistlustel oli ta oma riigi ainus esindaja. Maailma karikasarja etapil osales ta esimest korda 25. oktoobril 1998 Austrias Söldenis suurslaalomis ja katkestas teises laskumises. MK-etapid olid nähtavasti märksa raskemad kui Kostelić oli harjunud, sest alles oma elu 14. etapi suutis ta lõpetada. See juhtus 11. detsembril 2000 Itaalias Sestrieres, kus ta lõpetas slaalomi 21. kohal. Järgmised 4 etappi katkestas ta jälle. Maailmameistrivõistlustel osales ta esimest korda 2. veebruaril 1999 USA-s Beaver Creekis, kus ta lõpetas ülisuurslaalomi 32. kohaga. Maailma tippsuusatajate sekka tõusis Kostelić ootamatult. Ta polnud kordagi tulnud MK-etapil 20 parema sekka, kui 25. oktoobril 2001 võitis USA-s Aspenis MK-etapi slaalomis. Avalaskumises jagas ta 5.–6. kohta, aga teise laskumise võitis niisuguse ülekaaluga, et tuli kokkuvõttes võitjaks 0,12 sekundiga Itaalia sportlase Giorgio Rocca ees. 2002. aasta taliolümpiamängudel USA-s Salt Lake Citys osales Kostelić kahel distantsil. Enne olümpiat oli ta juba 5 MK-etapil esikolmikusse jõudnud ja neist 2 võitnud, mistõttu kodumaal peeti teda medalisoosikuks. Need ootused ei täitunud. 21. veebruaril lõpetas ta Park Citys suurslaalomi 9. kohaga, avalaskumise järel oli ta 7. 23. veebruaril katkestas ta Deer Valleys slaalomi teise laskumise. Kohe järgmise MK-etapi slaalomis pärast olümpiat ta võitis. 2003. aasta MM-il Šveitsis Sankt Moritzis osales ta kahel distantsil. 12. veebruaril katkestas ta suurslaalomis esimese laskumise, aga 16. veebruaril tuli slaalomis maailmameistriks. Teises laskumises sai ta alles 9. koha, aga esimese laskumise oli ta võitnud sellise ülekaaluga, et kokkuvõttes sellest piisas. Ta edestas 0,33 sekundiga Šveitsi sportlast Silvan Zurbriggenit ja 0,35 sekundiga Giorgio Roccat. 2005. aasta MM-il Itaalias Bormios osales ta ainult ühel distantsil. 12. veebruaril katkestas ta slaalomi esimeses laskumises. Samal aastal osales Kostelić kahel distantsil Horvaatia meistrivõistlustel. 18. märtsil katkestas ta Sliemes mõningase üllatusena suurslaalomi teises laskumises, mistõttu soomlased said kaks esimest kohta kreeklase ja islandlase ees. Järgmisel päeval võitis ta samas slaalomi, olles mõlemas laskumises ülekaalukalt parim. 2006. aasta taliolümpiamängudel Itaalias Torinos osales Kostelić kolmel distantsil. 14. veebruaril toimus Alpi kahevõistlus, kus Kostelić tuli algul kiirlaskumises 7. kohale ja siis slaalomis 4. kohale. Kokku andis see hõbemedali poolesekundilise kaotusega USA suusatajale Ted Ligetyle, kes võitis slaalomi nii võimsalt, et edestas Kostelići poolteise sekundiga. 18. veebruaril jäi Kostelić ülisuurslaalomis 31. kohale ning 25. veebruaril tuli ta slaalomis 6. kohale (esimeses laskumises sai ta 7. ja teises 4. aja). 31. märtsil 2006 võitis ta poolteise sekundiga Horvaatia meistrivõistlused slaalomis, mis toimusid Platakis. 2007. aasta maailmameistrivõistlused mäesuusatamises toimusid Rootsis Åres, kus Kostelić osales kolmel distantsil. 8. veebruaril toimus Alpi kahevõistlus, kus ta oli kiirlaskumises 18. ja tõusis suurslaalomiga 12. kohale. 12. veebruaril toimus suurslaalomi kvalifikatsioon, kus ei pidanud osalema nõrgemad, vaid nõrgemate riikide sportlased. Kuna Horvaatiat ei peetud tugevaks mäesuusamaaks, pidi ka Kostelić alustama kvalifikatsioonist, kus ta katkestas esimese sõidu ega pääsenudki põhisõidule. 17. veebruaril peeti slaalom, kus Kostelić katkestas teise laskumise. 20. märtsil 2008 peeti Austrias Innerkremsis Horvaatia meistrivõistlused slaalomis. Esimese 20 hulka jõudis üks horvaat: Kostelić sai 5. aja. 27. märtsil 2009 tuli Kostelić Platakis Horvaatia meistriks slaalomis, võites mõlemad sõidud. 57 sportlasest lõpetas üksnes 16. 2010. aasta taliolümpiamängud Kanadas Vancouveris kujunesid Kostelićile edukateks. Ta tegi kaasa täisprogrammi. 15. veebruaril tuli ta kiirlaskumises 18. kohale. 19. veebruaril lõpetas ta ülisuurslaalomi 16. kohal. 21. veebruaril toimus Alpi kahevõistlus, kus ta oli kiirlaskumise järel 5. ja tõusis slaalomi 4. kohaga hõbemedalile Bode Milleri järel, kes edestas teda nii kiirlaskumises kui slaalomis. 23. veebruaril tuli Kostelić suurslaalomis 7. kohale. 27. veebruaril toimusid võistlused slaalomis, kus ta oli esimeses laskumises 4. ja teises laskumises 3. See andis talle teise hõbemedali, seekord itaallase Giuliano Razzoli järel. 2011. aasta maailmameistrivõistlused mäesuusatamises toimusid Saksamaal Garmisch-Partenkirchenis ja Kostelić osales kolmel distantsil. 9. veebruaril võitis ta ülisuurslaalomis pronksmedali Itaalia sportlase Christof Innerhoferi ja Austria sportlase Hannes Reichelti järel. 18. veebruaril tuli ta suurslaalomis 13. kohale, kuigi avalaskumise järel oli 3. ja edestas ka hilisemat võitjat Ted Ligetyt. 20. veebruaril peetud slaalomis saavutas ta 8. koha, avalaskumises oli ta 5. 2013. aasta maailmameistrivõistlustel Schladmingis osales ta viiel distantsil. 6. veebruaril saautas ta ülisuurslaalomis 29. ja 9. veebruaril kiirlaskumises 20. koha. 11. veebruaril võitis ta slaalomis Ted Ligety järel hõbemedali. 15. veebruaril tuli ta suurslaalomis 25. ja 17. veebruaril slaalomis 5. kohale. 2014. aasta taliolümpiamängudel Sotšis tegi Kostelić kaasa neljal alal. 14. veebruaril võitis ta karjääri neljanda, kolmanda järjestikuse hõbemedali Alpi kahevõistluses. Teda edestas šveitslane Sandro Viletta. 16. veebruaril saavutas ta ülisuurslaalomis 24., 19. veebruaril suurslaalomis 27. ja slaalomis 9. koha.