Organon
Organon (kreeka όργανον – 'tööriist', 'organ') on Aristotelese peripateetikutest järgijate antud koondnimi ta kuuele loogikaalasele tööle. Nendeks on: "Categoriae" ehk "Kategooriad", "De interpretatione" ehk "Tõlgendusest", "Analytica priora" ehk "Esimene analüütika", "Analytica posteriora" ehk "Teine analüütika", "Topica" ehk "Toopika" ja "De sophisticis elenchis" ehk "Sofistlikud vastuväited". Aristotelese jaoks polnud loogika iseseisev teadus vaid tööriist (instrument) kõigi teaduste jaoks. Talle endale oli see üksnes programm ja ideaal. "Sofistlikes vastuväidetes" toob Aristoteles välja oma algataja rolli: "Deduktsiooni alal ei olnud varasemast olemas üldse mitte midagi." Kurjad keeled räägivad, et Aristoteles olevat loogika loonud vaid selleks, et aeglase taibuga Aleksander Suurele oma õpetust selgitada.[viide?] Järgnevalt lõi matemaatik Eukleides sarnastele põhimõtetele ülesehitatud teadusliku teooriana aksiomaatilise geomeetria. Araablaste maailmapildis oli väike Organon aristotellik dialektika ja suur Organon aristotellik metafüüsika.[viide?] 17. sajandi alguses kirjutas Francis Bacon "Uue Organoni" (Novum Organum).