Timo Maran
Timo Maran (sündinud 13. aprillil 1975) on eesti semiootik ja luuletaja. Ta on ökosemiootika ja keskkonnahumanitaaria professor Tartu Ülikooli filosoofiateaduskonna filosoofia ja semiootika instituudis, 2018-2024 oli ta semiootika osakonna juhataja. Timo Maran lõpetas 1993. aastal Tallinna Lilleküla Keskkooli. 1998. aastal sai ta Tartu Ülikoolist bakalaureusekraadi zooloogia alal tööga "Lindude ja liblikate toitumissuhe – nokajälgede tähenduslikkusest liblikatiibadel". 2000. aastal sai ta teadusmagistrikraadi semiootika ja kulturoloogia alal (cum laude) tööga "Bioloogiliste mimikrinähtuste semiootika", 2005. aastal kaitses doktoritöö "Mimikri kui kommunikatsioonisemiootiline fenomen". Timo Maran on uurinud bioloogilise mimikri teooriat ja semiootikat. Ta on kirjeldanud mimikrit kui kolmest osapoolest – mimeedist, modellist ja vastuvõtjast – koosnevat struktuuri, mis on ühtaegu kommunikatsiooniline ja ökoloogiline. Tema uurimisvaldkondadeks on ka zoosemiootika, ökosemiootika, ökokriitika ja keskkonnakommunikatsiooni uuringud. Tema teadustöö lähtub biosemiootika teoreetilistest alustest (omailma mõiste, laskuv põhjuslikkus, keskkonna võimalused) ning Tartu semiootikakoolkonna traditsioonist (modelleerimine, dialoogilisus). Oma kirjutustes on ta toetanud multikonstruktivismi, mille kohaselt tähendused tekivad erineva keerukusastmega semiootilistes protsessides ning avalduvad sageli nende koosmõjus. Uurides inimkultuuri piiridel olevaid märginähtusi, on Maran oluliseks pidanud avatud metoodikaid ja juhtumipõhiseid (ad hoc) lähenemisi, samuti konteksti ja mitteverbaalse semioosi rolli. Timo Maran oli aastatel 2014–2019 ajakirja Biosemiotics kaaspeatoimetaja, ta toimetab raamatusarja "Elements in Environmental Humanities" (Cambridge University Press).