Paadla kihistu
Paadla kihistu (inglise keeles Paadla Formation) on siluri ladestu Paadla lademe kihistu. Kihistut hakkas esimesena eristama Henrik Bekker aastal 1925. Kihistu stratotüübiks on Paadla murdu tehtud Paadla puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 0.1..12.8 meetril. Kihistu neostratotüübiks on aga Kuressaare (Kingissepa) G1 puurauk, kus kihistu kivimid esinevad 19.8..43.4 meetril. Kihistule on nime andnud endine Paadla küla. Kihistus eristuvad järgmised kihid: Sauvere kihid Uduvere kihid Ka arvatakse vahel nende hulka Himmiste kihid.. Kihistu on 20-35 meetri paksune ja esineb Saaremaal, välja arvatud Sõrve poolsaar. Selle moodustavad lubimudast tekkinud kildalaadsed lubjakivid ja dolomiidid,mille vahel on lubjakivi, mergli ja korallidest ning stromatopooridest fossiilikogumike vahekihid.