Maania
Maania ehk maniakaalne episood ehk mania [man'iia] (ladina keeles mania) on meeleoluhäire, mida iseloomustab patsiendi meeleolu haiguslik kõrgenemine. Reeglina kaasub ka mõttekäigu kiirenemine ja tahteaktiivsuse tõus. Nimetatud kolme sümptomi koosesinemist nimetatakse maniakaalseks triaadiks. Meeleolu kõrgenemine võib esineda ka ilma tahteaktiivsuse tõusuta (loid maania) või võivad kaasuda tigeduse episoodid (pahur maania). Meeleolu on kõrgenenud sõltumata olukorrast ning võib varieeruda lihtsalt heast tujust eufoorilisuseni. Sageli kaasneb meeleolutõusuga kõnetulv, suurenenud tegutsemistung, vähenenud unevajadus. Väheneb kriitikameel iseenda tegemiste suhtes: enesehinnang on tõusnud, vahel suurusmõtete tasemele. Kuigi maania kirjeldus võib tunduda positiivne, on see raske haiguslik seisund. Maania puhul ei ole haige võimeline adekvaatselt olukorda hindama ja seetõttu võtab vastu vääraid otsuseid, mis tulenevad tema kõrgenenud enesehinnangust. Maania puhul võtab inimene liigseid riske: näiteks kihutab autoga ohtlikke manöövreid tehes, kulutab mõtlematult raha või muutub teistele ohtlikuks. Piltlikult öeldes on maaniaseisundis viibival inimesel "meri põlvini". Tulenevalt suurenenud energiatulvast ning kõrgenenud enesehinnangust võivad maaniaga patsiendid mõnel juhul kergesti ja valimatult armuda. Maniakaalne isik suudab suhteid kiirelt luua, kuid mitte kaua hoida. Suureneb sugutung, mida rahuldatakse tihti valimatult ning ka inimese haigusvaba perioodi eelistusi silmas pidades ebaloomulikul viisil. Mõnel juhul kaasnevad maaniaga psühhootililised sümptomid. Sellistel patsientidel võib kõne ja mõtlemise tempo muutuda nii kiireks, et kõnest ei ole võimalik aru saada. Söömise, joomise ja unevajaduse eiramine võib tekitada eluohtlikke seisundeid. Võib esineda fragmentaarset tagakiusamisluulu või näiteks religioosse sisuga suurusmõtteid. Kui maniakaalsele episoodile järgneb depressioon või teine maniakaalne episood, on tegemist bipolaarse meeleoluhäirega. Maniakaalseid patsiente tuleb äärmuslikel juhtudel sundhospitaliseerida. Üldjuhul ei saa maniakaalne patsient ise oma seisundist aru ning ka teda ümbritsevatel inimestel võib esialgu jääda mulje kui tegusast inimesest, kellega paljud läbi ei saa.