Michael von Taube
Michael von Taube (ka Mihhail Taube, venepäraselt Михаил Александрович Таубе; 15. mai 1869 Pavlovsk – 29. november 1961 Pariis) oli baltisaksa päritolu vene õigusteadlane ja ajaloolane. Taube oli eesti päritolu Vene õigusteadlase Friedrich Fromhold Martensi õpilane. Enne Esimest maailmasõda tõusis ta silmapaistvaimaks Vene õigusteadlaseks rahvusvahelise õiguse alal. Aastatel 1903–1911 oli ta Harkovi Ülikooli ja Peterburi Ülikooli professor. Venemaa keisririigi Välisministeeriumi juriidiline konsultant, aastatel 1906–1911, Välisministeeriumi Teise departemangu viitsedirektor. Ta oli Keiserliku Ajalooseltsi tegevliige, Moskva Arheoloogiainstituudi, Vitebski, Tula ja Pihkva kubermangu arhiiviarvestuse komisjoni liige ja Pihkva Arheoloogiaseltsi liige. M. Taube oli 1896. aastal üks Vene Genealoogiaseltsi asutajatest. Pärast Oktoobrirevolutsiooni, 1917. aastal lahkus ta eksiili, elades nii Soomes, Saksamaal kui ka Prantsusmaal. Ka seal jätkas ta oma õigusteadusalast tegevust, oli Haagi Rahvusvahelise tribunali liige ning oli tihedalt seotud Vene emigrantide ringkondadega, sealhulgas ka Romanovitega. Taube tegutses ka ajaloo alal, seda küll peamiselt genealoogina. Juba 19. sajandi lõpus avaldas ta enda suguvõsa, Taubede ajaloo ja sugupuud, hiljem ka Uexküllide oma, mis oli mahukas, kolmeköiteline ning ilmus ajavahemikus 1930–1954. Peale selle uuris Taube ka Ungernide (hiljem Ungern-Sternbergid) päritolu ning leedu ja vene väikevürstide (Vissevalde) tegevust Baltikumis 12.–13. sajandil. M. von Taube esitas genealoogiauuringute tulemusel väite, et: Jersika vürstiriigi viimane vürst Vissevalde ehk Vsevolod oli Smolenski vürsti, Mstislav Romanovitši poeg Vsevolod Mstislavitš, kes pärast tema osastisvürstiriigi vallutamist ristirüütlite poolt lahkus Pihkvasse, kus alates 1215. aastast valitses Pihkva vürstina. Osales Pihkva vürstina kahes sõjaretkes Liivimaale ja osales ka Lipitza lahingus (ru), 1216. aastal Vsevolod Suurpesa ja Novgorodi ja Muromi vürstide vahel. Pärast valitsemist Novgorodi vürstina (1219–1221), ja sealt äraajamist, Vsevolod Mstislavitši Smolenskist on mainitud vürstide seas, kes võitlesid 1223. aastal mongolite vägedega Kalka lahingus. 1239. aastast sai Vsevolod Mstislavitš, Laventjevi leetopissi kohaselt Smolenski vürstiks; Jersika vürstiriigilt 1224. aastal suure osa maid lääniks saanud Konrad von Meyendorff abiellus Vissevalde tütrega ning K. von Meyendorffi surma järel abiellunud Vissevalde tütar rüütel Johan de Bardewisiga (u 1260 – u 1312), kes oli Uexküllide suguvõsa esiisa; Koknese vürstiriigi viimase vürst Vetseke ehk Vjatško tütar abiellus Tiesenhausenite suguvõsa esiisaga; Koiva-liivlaste, Turaida vanema Kaupo ja Pihkva vürstinna järglased olid Ungernite suguvõsa; Pihkva vürsti Vladimir Mstislavitši (u 1178 – surnud pärast 1226) järglased olid Buxhoevedenite suguvõsa esiisa. Piiskop Alberti vend Theoderich de Raupe (von der Roppi) oli suguvõsa esivanem, mis sai hiljem oluliseks aadlidünastiaks Liivimaal. Theodorich oli abielus Pihkva vürsti Vladimir Mstislavitši tütrega.