Sixtus IV
Sixtus IV (Francesco della Rovere, 21. juuli 1414 – 12. august 1484) oli paavst aastatel 1471–1484. Ta oli 212. paavst. Francesco della Rovere sündis Genova lähedal Celle Ligure kommuunis Pecorile mõisas Leonardo della Rovere ja Luchina Monleone seitsmelapselise pere vanima lapsena. Vaesuse ja põdura tervise tõttu paigutasid vanemad ta peatselt frantsisklaste kloostrisse. Ta sai Savona konvendis oma esimesed haridusalased teadmised ja liitus seejärel frantsiskaani konventuaalidega. Ta õppis Chieris, Padova ülikoolis ning Bologna ülikoolis filosoofiat ja teoloogiat. Rovere sai filosoofiadoktoriks ja 14. aprillil 1444 teoloogiamagistriks. Ta pidas Pius II palvel detsembris 1462 dominiiklastega dispuudi Kristuse vere teemal. Dispuudil vaieldi selle üle, kas Kristuse kannatustel valatud veri ning Kristuse ihus olnud veri ristilöömise ja ülestõusmise vahel oli adoreeritav kui Jumala Poja veri. Mais 1467 ja mais 1469 korraldas ta frantsisklaste üldkapiitlid. 1467 viibis ta mõnda aega Savonas ja Pavias. Rovere korraldusel alustati samal ajal tema palee ehitamist Roomas ja San Pietro Vincoli kiriku taastamist. Rovere sai kardinaliks Johannes Bessarioni soovitusel. 1470 trükiti tema traktaat Kristuse verest, mille ta pühendas paavst Paulus II-le. Ta kirjutas traktaadi neitsi Maarja pärispatuta saamisest. Rovere oli tuntud kui Doctor Acutissimus.