Aleksei Lopuhhin
Aleksei Lopuhhin (vene keeles Алексей Александрович Лопухин; 1864 – 1. märts 1928 Pariis) oli Venemaa Keisririigi poliitik (liberaal), Venemaa Keisririigi Siseministeeriumi Politseidepartemangu direktor ja Eestimaa kubermangu kuberner 1905. aastal. Kuulus vanasse vene aadlisuguvõsasse, kelle seast oli pärit ka Peeter I esimene naine Jevdokija Lopuhhina. Tema isa Aleksandr Lopuhhin oli prokurör (riiklik süüdistaja) narodnikute liikumisest osavõtja ning 1878. aastal Peterburi linnapea Fjodor Trepovi suhtes terroriakti (tapmiskatse) toime pannud Veera Zassulitši kohtuprotsessil, kuid halva ettevalmistuse tõttu, mille tagajärjel Zassulitš õigeks mõisteti, saadeti Aleksandr Lopuhhin Peterburist Varssavi kohtupalati eesistujaks. Aleksei Lopuhhin õppis Orjoli linnas gümnaasiumis ja aastail 1881–1886 Moskva Ülikooli õigusteaduskonnas, mille lõpetas õigusteaduste kandidaadina. Töötas kuni 1902. aastani kohtusüsteemis, sealhulgas Harkovi kohtupalati prokurörina, kui siseminister Vjatšeslav von Plehwe tegi talle ettepaneku asuda tööle Politseidepartemangu direktorina. Juba 1900. aastal oli siseminister Dmitri Sipjagin talle pakkunud Politseidepartemangu direktori asetäitja kohta, millest ta oli keeldunud. 1902. aastal teenis Lopuhhin Harkovi kohtupalati prokurörina, lahendades sel ajal Harkovi ja Poltaava piirkonnas 1901. aasta näljahädast tingitud talurahvarahutusi ja mässujuhtide karistamist. Rahutused oli haaranud sellised mõõtmed, et nõudsid uue siseministri (eelmine minister Sipjagin tapeti SR Võitlusorganisatsiooni poolt) Plehwe kohalolekut. Pärast seda kui Plehwe oli ära kuulanud Lopuhhini seletused toimunu sotsiaalsete ning poliitiliste põhjuste kohta ning olukord oli rahunenud, tegi Plehwe Lopuhhinile ettepaneku alustada teenistust Politseidepartemangu direktorina, koos nõusolekuga osutada toetust läbiviidavatele muudatustele Venemaa Keisririigi politseisüsteemis.