Serbia ja Montenegro lagunemine
Serbia ja Montenegro lagunemise kronoloogia. 2006 21. mail toimus Montenegro iseseisvusreferendum. 55,4% osalenutest hääletas iseseisvumise poolt. 3. juunil kuulutas Montenegro end iseseisvaks. Algas 45-päevane üleminekuperiood, kus pidi toimuma üleminek iseseisvusele. 5. juunil kuulutas Serbia end Serbia ja Montenegro õigusjärglaseks. 9. juunil langetati New Yorgis ÜRO peahoone ees Serbia ja Montenegro lipp ning heisati Serbia lipp. Samal päeval algasid Saksamaal jalgpalli maailmameistrivõistlused, kus Serbia ja Montenegro osalesid ühise meeskonnana. 15. juunil tunnustas Serbia Montenegro iseseisvust. 22. juunil sõlmisid Serbia ja Montenegro diplomaatilised suhted. 28. juunil liitus Montenegro ÜRO-ga. 7. juulil avati esimene saatkond Podgoricas (Hiina RV). 18. juulil lõppes üleminekuperiood. 6. augustil alanud EM-il kergejõustikus osales ka Montenegro. See on esimene meistrivõistlus, kus Montenegro üle pika aja osales. 10. septembril toimusid Montenegros üldvalimised. Osavõtt oli 70,3%. 81-liikmelises Skupštinas võitis 42 kohta Milo Đukanovići juhitav Euroopaliku Montenegro Koalitsioon. Teisele kohale jäi Serblaste Nimekiri 12 kohaga. Kolmas oli SPP/NS/DSS koalitsioon, kellel on uues parlamendis 11 kohta. Neljas oli Liikumine Muutustele. Nende saagiks jäi 10 kohta. Liberaalide ja Bošnakkide Liit sai 3 kohta ning Montenegro Demokraatliku Liiga Koalitsioon, Uus Demokraatlik Jõud-FORCA ja Albaanlaste Demokraatlik Jõud said kõik 1 koha. Need olid esimesed vabad valimised vabanenud Montenegros. 30. augustil rajati Montenegro Armee. 28. oktoobril algas Serbia konstitutsioonireferendum. 29. oktoobril lõppes Serbia konstitutsioonireferendum. Uus põhiseadus kiideti heaks 51,46% häältega. Osavõtt oli 53,66%. Sellega asendati Slobodan Miloševići ajal (ehk 1990) vastu võetud põhiseadus ja Kosovo kuulutati Serbia lahutamatuks osaks. 10. novembril sai Montenegro peaministriks Željko Šturanović. 2007 21. jaanuaril toimusid Serbias parlamendivalimised. Osavõtt oli 60,4%. 250-liikmelises parlamendis sai võidu Vojislav Šešelj Serbia Radikaalne Partei, kelle häälesaak andis 81 kohta. Järgnes Serbia presidendi Demokraatlik Partei, kellel on 65 esindajat. Serbia Demokraatlik Partei sai 47 kohta, G17 pluss 19 kohta, Serbia Sotsialistlik Partei 16 kohta, Ühisblokk 15 kohta, Vojvodina Ungarlaste Blokk 3 kohta ning Mustlaste Partei ja Mustlaste Ühendus Serbias, kes sai 1 koha. Need olid esimesed valimised vabanenud Serbias. 19. oktoober võttis Montenegro Assamblee vastu uue põhiseaduse, millega vahetati välja 1992. aasta põhiseadus.