Kristuse pärast meeletu
Kristuse pärast meeletus (kreeka keeles διά Χριστόν σαλότητα, kirikuslaavi keeles оуродъ, юродъ, omadussõnana юро́дивый) on mõiste käitumise kohta, mille puhul usklik kristlane annab ära kogu oma vara, et hakata elama askeesis, ja eirab teadlikult ühiskondlikke norme usuliste eesmärkide saavutamiseks. Kristuse pärast meeletud on sageli käitunud väljakutsuvalt ja ebakonventsionaalselt, on teinud ettekuulutusi ja varjanud oma vagadust. Väljend esineb Pauluse esimeses kirjas korintlastele: "meie oleme ogarad Kristuse pärast, aga teie olete arukad Kristuses; ..." (4:10), samuti arutleb ta tarkuse ja narruse üle muudes kirjakohtades nagu "Jumala juures on ju praeguse maailma tarkus narrus, sest on kirjutatud: "Tema tabab targad nende riugastelt."" (3:19 (Piibel 1968)) ja "Kuna maailm Jumala tarkuses ei tundnud Jumalat ära tarkuse abil, siis oli Jumalale meelepärane päästa selle narri kuulutuse kaudu need, kes usuvad" (1:21 (Piibel 1968)).