Aino Järvesoo
Aino Järvesoo (neiuna Aino Promm, 23. september 1910 Tallinn – 2. veebruar 2003 Tartu) oli eesti etnograaf ja kunstipedagoog, maalikunstnik ja kodukaunistaja, Eesti suurim eraannetaja. Ta lõpetas 1938. aastal Tartu Ülikooli etnograafia erialal ja 1944. aastal Tallinna Kunstikooli. 1944. aastal põgenes koos põllumajandusteadlasest abikaasa Elmar Järvesooga Saksamaale ning sealt viis aastat hiljem Ameerika Ühendriikidesse. Töötas Massachusettsi Ülikoolis kunstipedagoogika professorina. Kogu pagulusaja tegeles eesti kultuuri tutvustamisega. 1978. aastal Soomes olles hakkas tegelema ka maalimisega. Eestis käis ta pärast pikka vaheaega uuesti 1974. aastal ning reisis edaspidi siia peaaegu igal aastal. Tema esimene heategevusprojekt oli aastatel 1992–1994 Harkujärve Stefanose kiriku ehituse toetamine Harkujärve külas. 1996. aastal asus ta elama Tartusse Baeri tänavale üliõpilasseltsile Liivika ostetud majja. Ta kinkis korteri (Riia mnt 13) ka Eesti Naisüliõpilaste Seltsile ning hankis ruumid Tartu Ülikooli maaliosakonnale. Nelja miljoni krooniga lõi ta Tartu Ülikooli juurde oma abikaasa Elmar Järvesoo (1909–1994) mälestusfondi, mille eesmärk on aidata kaasa Eesti rahvastiku ja tema tervisliku seisundi taastamisele. Ta annetas lastetute perede kunstviljastamise projektile kolm miljonit krooni. Algatus "Igale lapsele 1000 krooni" kestis kolm aastat ning läks Aino Järvesoole maksma ligi miljon krooni. Aino Järvesoo testamendi täitja Olev Saksa sõnul annetas Järvesoo heategevaks otstarbeks paarkümmend miljonit krooni. 2020. aastal algatasid Siseministeeriumi koosseisu kuuluv rahvastikuminister ja sihtasutus Pere Sihtkapital iga-aastase Aino Järvesoo nimelise auhinna väljaandmise, millega tunnustatakse eesti rahvastiku heaks erakordse panuse andnud inimesi.