Wardriving
Wardriving (eesti k sõjasõitmine) on hobi, mis kujutab endast traadita interneti (Wi-Fi) võrkude otsimist liikuvalt sõidukilt (auto, buss, jalgratas, mootorratas vm) Wi-Fi-võimelise arvutiga ilma kuritahtlike kavatsusteta. Nimetus pärineb 1983. aasta filmist "WarGames" ("Sõjamängud"); varem oli wardriving'u asemel WarDialing, mis seisnes suvalistele telefoninumbritele helistamises, lootusega, et kuskil võtab arvuti vastu. Windowsi operatsioonisüsteemis toimub sama juhtmevabu ühendusi otsides, kus tarkvara (Netstumbler, esimene versioon valmis mais 2001) saadab välja null-SSID pakette, millega sunnib AP-i talle vastama oma SSID-nimega, mis logitakse nimekirja, st Netstumbler on aktiivne skanner. Kavalam tarkvara on Linuxi all töötav Kismet (esimene versioon valmis detsembris 2001), mis ei saada pakette, vaid filtreerib need ise eetrist välja, st on passiivne skanner, mis ei jäta jälgi. Samuti kasutatakse veel Macintoshi arvutites programmi KisMac (esimene versioon valmis novembris 2002) ja Pocket PC-s MiniStumblerit (esimene versioon valmis juunis 2001). Wardriving'u tegi populaarseks Ken Poulsen. Täisautomaatse wardriving'u töötas välja Pete Shipley aprillis 2001. Tarkvaraks oli wi-scan, mis kujutas endast Perli skripti ja töötas FreeBSD all. Enne seda jooksid wardriver'id ringi sülearvutiga ja tegid märkmeid Wi-Fi AP-st (sageli paberile). Pete oli esimene, kes automatiseeris protsessi ja sidus AP-d GPS-koordinaatidega ning alustas andmete logimist andmebaasi. Pete ise alustas wardriving'uga aastal 1999, kuid polnud esimene, kes sellega tegelema hakkas. Aastal 2002 oli mõnda aega kasutuses ka termin WiLDing (Wireless Lan Driving), kuid seda terminit ei võetud omaks. Wardriver'id võõraste võrkudega ühendust ei loo. Kui keegi seda teeb, siis need isikud pole wardriver'id. Võõrastesse võrkudesse loata sisenemise kohta kasutatakse inglise keeles terminit piggybacking. Arvamus, et wardriver'id häkivad, on vale. Nad salvestavad vaid võrgunimesid logisse ja analüüsivad neid statistiliselt. Eestis on valminud veebileht http://kaardistajad.wifi.ee, kus õpetatakse, kuidas ennast ja oma Wi-Fi-võrku turvata.