August Voldemar Georg Brinkmann
August Woldemar Georg Brinkmann (8. oktoober 1875 Tallinn – 16. mai 1928 Tallinn) oli eestimaalasest Vene sõjaväelane. Ta lõpetas Tallinna Peetri Reaalkooli 1892. aastal. Astus reamehena teenistusse vabatahtlikult Krimmi 73. jalaväepolku 1895, edutati allohvitseriks 1896, saadeti õppima Tšuhujivi jalaväekooli, kus ta lõpetas kooli 2. järgu 1898, mil ta nimetati lipnikuks ja saadeti polku. Ta edutati alamlipnikuks 1899. aastal, viidi üle 89. jalaväepolku Belomorskis 1902, edutati leitnandiks 1903, staabikapteniks 1907, komandeeriti Võtegrasse 1913, et täita maakonna sõjaväeülema kohustusi, edutati kapteniks 1914. Ta osales esimeses maailmasõjas, kus sai ajupõrutuse ja langes Austria-Ungari keisririigis vangistusse 14. augustil 1915 Zolotaja Lipa jõe ääres. Sealt pääses ta koos invaliidide grupiga 30. juunil 1917 ja elas pärast seda Oranienbaumis. Brinkmann opteerus Eestisse 1920. aastal, kannatas närvihaiguse all ja sooritas enesetapu, lüües endale pussiga kaks haava rindu.