Bulgaaria Kommunistlik Partei
Bulgaaria Kommunistlik Partei (BKP; bulgaaria keeles Българска комунистическа партия, БКП) oli Bulgaaria Rahvavabariigi võimupartei aastatel 1946–1989. Partei lõpetas tegevuse, kui lõppes Bulgaaria eksistents sotsialistliku riigina. Bulgaaria Kommunistlik Partei oli 1944. aastal võimule tulnud Isamaa Rinde koalitsioonis ülekaalus. Aastal 1944 korraldati tsaarivastane riigipööre, kui Punaarmee riiki sisenes. Bulgaaria Kommunistlikule Parteile allus riigi sõjavägi Bulgaaria Rahvaarmee. BKP põhisuund oli Vladimir Lenini demokraatlik tsentrism. Partei kõrgeim organ oli Partei Kongress, mis kogunes iga viie aasta järel. Kui Partei Kongress kogunenud ei olnud, juhtis erakonda Keskkomitee, kuid kuna see kogunes vaid korra aastas, tegeles igapäevase asjaajamisega Poliitbüroo ja selle Seisev Komitee. Partei juht oli peasekretär. Bulgaaria Kommunistliku Partei ideoloogia oli saksa filosoofi Karl Marxi ja vene poliitiku Vladimir Lenini ideedel põhinev marksism-leninism. 1960. aastatel reformiti majandust, plaanitust rohkem toodetut lubati vabalt müüma hakata. Kui Mihhail Gorbatšov 1985. aastal Nõukogude Liidus võimule tuli, muutus BKP poliitika liberaalsemaks ning lõpuks likvideeriti see koos Bulgaaria RV-ga täielikult. Aastal 1990 nimetati Bulgaaria Kommunistlik Partei ümber Bulgaaria Sotsialistlikuks Parteiks.