Johann Wilhelm Friedrich von Hezel
Johann Wilhelm Friedrich von Hezel (ka Hetzel; 16. mai 1754, Königsberg – 15. juuni 1824, Tartu) oli teoloog, orientalist ja keeleteadlane, Tartu Ülikooli eksegeetika ja idamaiste keelte professor 1802–1820 ja Tartu Ülikooli usuteaduskonna esimene dekaan pärast ülikooli taastamist 1802. aastal. Hezeli isa oli pastor Königsbergis. 1780–1786 elas ta Tüüringis Ilmenau linna lähistel Grenzhammeris. Enne Tartusse tulekut õpetas ta ka Giesseni ülikoolis, kus tema loenguid kuulas saksa teoloog ja klassitsist Friedrich Karl Rumpf (1772–1824). Hezel valdas saksa, araabia, heebrea, kreeka, prantsuse, ladina ja inglise keelt. Ta avaldas prantsuse, inglise, heebrea, araabia jt keelte õpikuid ja grammatikaid, samuti töid paleograafia ja numismaatika alalt. Tartu Ülikoolis 19. sajandi algul toimunud võitluses ratsionalismi ja pietismi vahel seisis Hezel selgelt ratsionalismi poolel, 1809. aastal avaldas ta Uue Testamendi tõlke ratsionalismi vaimus. Selle tagajärjel võeti talt 1813. aastal õigus lugeda eksegeetilisi aineid. Ta lahkus professori ametikohalt seoses 1820. aastate alguses toimunud usuteaduskonna pietistliku reformiga.