Gustáv Husák
Gustáv Husák (10. jaanuar 1913 – 18. november 1991) oli slovaki rahvusest Tšehhoslovakkia partei- ja riigitegelane, Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär (1971. aastast peasekretär) aastatel 1969–1987. Gustáv Husák oli pärit vaesest töölisperekonnast. Tšehhoslovakkia Kommunistlikku Parteisse astus ta üliõpilasena 1933. aastal. Lõpetas 1937. aastal Bratislavas Komenský Ülikooli õigusteaduskonna. Teise maailmasõja ajal oli 1940–1943 mitu korda vangis. Kuulus 1943–1944 illegaalse Slovakkia Kommunistliku Partei juhtkonda. Oli 1944 Slovakkia Kommunistliku Partei ja Slovakkia Rahvusnõukogu aseesimees ning Slovakkia ülestõusu üks juhte. Oli 1945–1950 Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee liige ning 1946–1950 Slovakkia Volinikekorpuse esimees (sisuliselt peaminister). Ta etendas Slovakkias olulist osa kommunistide võimuhaaramises 1948. aasta veebruaris. Stalinistlike arveteõienduste käigus süüdistati teda väikekodanlikus natsionalismis. 1951. aastal Husák arreteeriti ning mõisteti 1954. aastal eluks ajaks vangi. 1960. aastal vabastati ta amnestiaga, ning 1963. aastal rehabiliteeriti täielikult ning tema liikmesus kommunistlikus parteis taastati. 1968. aasta aprillist augustini oli ta Tšehhoslovakkia Ministrite Nõukogu esimehe asetäitja. 1960. aastatel oli Husák reformimeelne ning kritiseeris Tšehhoslovakkia neostalinistlikku ja vanameelset juhtkonda. 1968. aasta augustis Nõukogude Liidu juhtkonnaga toimunud läbirääkimiste käigus muutis Husák aga pragmaatiliselt oma seisukohti ning asus toetama Brežnevit. Praha kevade mahasurumise järel mängis Husák olulist rolli "normaliseerumisprotsessis". 1968–1969 oli ta Slovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär, 1969–1971 Tšehhoslovakkia Kommunistliku Partei Keskkomitee esimene sekretär ja 1971–1987 peasekretär. Lisaks selle oli ta 1971–1988 Tšehhoslovakkia Rahvusrinde esimees ning 29. maist 1975 kuni 10. detsembrini 1989 Tšehhoslovakkia president. Pärast Sametrevolutsiooni toimumist nimetas ta 10. detsembril 1989 ametisse Marián Čalfa mittekommunistliku valitsuse ning astus samal päeval presidendiametist tagasi. 1990. aasta veebruaris heideti ta kommunistlikust parteist välja. Gustáv Husák suri unustatuna Bratislavas 1991. aasta novembris.