Kõrgushüpe
Kõrgushüpe on kergejõustikuvõistlus, kus võistlejad peavad hüppama ilma abita üle mõõdetud kõrgusele asetatud horisontaalse lati, ilma seda maha ajamata. Kaasaegses, enim praktiseeritavas formaadis asetatakse latt kahe kandetoe/hüppetellingute vahele koos maandumismatiga. Alates iidsetest aegadest on võistlejad juurutanud üha tõhusamaid võtteid hetkevormi saavutamiseks ning praegu on üldiselt eelistatud meetod Fosbury Flop, mille puhul sportlased jooksevad lati poole ja hüppavad pea ees, seljaga lati poole. Distsipliin on lisaks teivashüppele üks kahest kergejõustiku olümpiakavas püstitatud aladest. Võisteldakse kergejõustiku maailmameistrivõistlustel ja sisekergejõustiku maailmameistrivõistlustel ning see on kergejõustikuvõistlustel tavaline nähtus. Kõrgushüpe oli 1928. aasta olümpiamängudel üks esimesi naiste jaoks vastuvõetavaid alasid. Kõrgushüppe maailmarekord on meestel 2.45, mille püstitas Javier Sotomayor 1993. aastal, ja naistel 2.09, mille ületas Stefka Kostadinova 1987. aastal. Eesti meeste rekord on 2.30, mille püstitas 5. juunil 1996 Marko Turban, ja naiste rekord 1.96, mille püstitas 9. augustil 2011 Anna Iljuštšenko.