Tahmafilter
Tahmafiltri ülesanne Tahmafilter ehk DPF (Diesel Particulate Filter) on diiselmootori summutisüsteemi osa, mis püüab diiselmootori heitgaasidest kinni põlemata tahmaosakesi või tahma. Tahmafiltri tööpõhimõte DPF filtri kanalite seinad on poorsed ja lasevad heitgaase läbi, aga tahmaosakesed jäävad kinni. Poorse siseseinaga tahmafiltrid suudavad tavaliselt filtreerida 85% või rohkem tahma, mõnel juhul filtreerimisvõime võib kasvada kuni 100%-ni. Kasutusel on kordkasutatavad filtrid, mis peale tahmaga täitumist taaskasutatakse, ehk filter puhastatakse ja sellest eraldatakse erinevad väärismetallid nagu näiteks plaatina, pallaadium, ning roodium. Kuid üldjuhul on kasutusel regenereerivad filtrid, mis põletavad ära filtrisse kogunenud tahmaosakesed, ka regeneerivaid filtreid taaskasutatakse. Regenereerivate filtrite tööpõhimõtteid on kolme tüüpi – passiivne, aktiivne ja sunduslik. Passiivne regenereerimine – protsess toimub loomulikul viisil. Tekib kui on olnud sobivad sõidutingimused (90km/h 15min. maanteesõitu). DPF filter saavutab sellise sõiduga ise piisavalt kõrge temperatuuri 350...500’C, et põletada ära kogunenud tahma. Protsessi kergendamiseks on filtri kanalite seintele kantud plaatina. Aktiivne regenereerimine – kasutatakse kui DPF filter ei saavuta vajalikku temperatuuri sõidu käigus. Seepärast võetakse kasutusele auto mootorijuhtaju poolt juhitav heitgaaside temperatuuri tõstev protsess. Kui DPF filtris on kogunenud teatud kogus tahma, siis mootori aju alustab ise regenereerimis protsessi, mis kestab tavaliselt ca 10 min. Heitgaaside temperatuur tõstetakse 500...800’C. Sunduslik regeneerimine – toimub väga kõrgetel heitgaaside temperatuuridel ja seda protsessi viiakse läbi remonditöökojas auto diagnostikaseadmete abil. Kõrgematel temperatuuridel toimuv regenereerimine, mis toimub aktiivse ja sundusliku protsessi puhul, tekitab DPF filtrisse tuhka ja vähendab filtri eluiga. Tuhka saab eemaldada filtrist füüsiliselt, kemikaalidega või ultraheliga. Vajadusel tuleb filter vahetada uue vastu.