Johannes Oskar Lauri
Johannes Oskar Lauri (6. detsember 1891 Rannu vald – 5. jaanuar 1974 Stockholm) oli eesti vaimulik, Eesti Evangeeliumi Luteriusu Kiriku peapiiskop. Johannes Oskar Lauri õppis Rannu kihelkonnakoolis. Kihelkonnakooli lõpetamise järele astus ta Hugo Treffneri gümnaasiumi 3. klassi. Gümnaasiumi lõpueksamid sooritas ta Tartu Aleksandri gümnaasiumi õpilasena kevadel 1912. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas 1912 – 1916, lõpetades selle cand. theol. kraadiga. Konsistooriumi eksamid sooritas ta septembris 1916 ja asus prooviaastale Viljandi Pauluse kogudusse Jaan Lattiku juurde. Ordineeriti pastoriks 17. juulil 1917. aastal praost Mihkel Jürmanni poolt. Oli 1917–1919 Viljandi praostkonna vikaarõpetaja. Juunis 1919 asus ta Võru praostkonna vikaari ametikohale, asukohaga Otepääl. Novembris 1919 valiti ta Otepää Maarja koguduse õpetajaks, kus teenis Eestist lahkumiseni septembris 1944. Ta valiti aastal 1924 Võru praostkonna abipraostiks ja selle praostkonna jagamise järele 1924. aastal Võru ja Valga praostkondadeks, aastal 1929 Valga praostkonna praostiks. Aastatel 1934 – 1944 oli ta Konsistooriumi assessor ja aastatel 1935–1939 oli ta Lõuna vikaarkonna piiskoplik vikaar. 4. novembril 1943 valis Kirikukogu ta vikaarpiiskopiks. Lahkus 1944. aastal Saksamaale ja 1947. aastal Saksamaalt Rootsi. Aastal 1957 sai piiskopiks (kuna piiskopiamet muudeti peapiiskopiametiks ja vikaarpiiskopiamet piiskopiametiks). Johannes Oskar Lauri oli Eesti Komitee esimees. Ta valiti 1966., 1968. ja 1970. aastal Eesti Komitee Asemike Kogusse. Valiti Kirikukogu poolt 26. mail 1964 peapiiskopiks. Emerituuri läks 31. detsembril 1971. Tema ametijärglaseks sai Konrad Veem. Ta kandideeris I Riigivolikogu valimistel 54. ringkonnas.