Prantsuse revolutsioonisõjad
Prantsuse revolutsioonisõjad olid suured konfliktid aastatel 1792–1802, mis võideldi Prantsuse revolutsioonilise valitsuse ja mitme Euroopa riigi vahel. Märgistatuna Prantsuse revolutsioonilise innukuse ja sõjaliste uuendustega nägid kampaaniad Prantsuse revolutsiooniarmeed võitmas arvukalt vastase koalitsioone. Selle tulemuseks oli Prantsuse laiendatud kontroll Madalmaade, Itaalia ja Reinimaa üle. Sõjad sõltusid väga suurest arvust sõduritest, keda värvati moodsa üldmobilisatsiooniga. Prantsuse revolutsioonisõjad jagatakse tavaliselt nendeks, mis olid Esimese koalitsiooniga (1792–1797), ja nendeks, mis olid Teise koalitsiooniga (1798–1801). Prantsusmaa oli Suurbritanniaga pidevalt sõjas aastatel 1793–1802. Sõjategevus Suurbritanniaga lakkas Amiens'i rahuga aastal 1802, kuid konflikt algas varsti taas Napoleoni sõdadega. Amiens'i rahu peetakse tavaliselt Prantsuse revolutsioonisõdade lõpuks; siiski on ajaloolased Napoleoni sõdade alguspunktiks välja pakkunud muid sündmusi enne ja pärast 1802. aastat.