Hästitempereeritud klaviir
"Hästitempereeritud klaviir" (lühidalt HTK, ka "Hästitempereeritud klaver", sks "Das wohltemperierte Klavier"; BWV 846–893) on Johann Sebastian Bachi kirjutatud 48 prelüüdist ja fuugast koosnev kogumik, avaldatud kahes raamatus (aastatel 1722 ja 1742). HTK sisaldab 12 duuri ja 12 molli jagu teoseid mängimiseks sooloklaviatuuridel. "Hästitempereeritud klaviiri" kaks köidet koosnevad 24 prelüüdist ja 24 fuugast. Esimese raamatu lõpetas Bach 1720. aastatel Köthenis kuninglikus õukonnas töötades ja teise kaks kümnendit hiljem Leipzigis, kus ta oli linna kirikumuusika direktor. Palad olid mõeldud pedagoogilisteks harjutusteks, et klahvpillimängijad tuleksid toime iga helistiku omapäradega. Omadussõna "hästitempereeritud" viitab sellise häälestussüsteemi kasutamisele, mis toimiks võrdselt kõigis võtmetes. Võrdse tempereerituse süsteemis on oktav jagatud 12 võrdsete intervallidega pooltooniks. Kasutades sõna klaviir, märkis Bach, et tema muusikat saab mängida mis tahes klahvpillil, sealhulgas klavessiinil, klavikordil ja orelil olenemata sellest, et klahvpillidel on erinevad mehhanismid ja need tekitavad eristatavaid helisid. Esimese raamatu ilmumise ajal veel Itaalias leiutatud klaverit Bachi kodumaal Saksamaal ei tuntud.