Lotharingia
Lotharingia oli keskaegne Karolingide impeeriumi järglaskuningriik, koosnedes Madalmaadest, Lääne-Reinimaast, tänapäeva Prantsusmaa ja Saksamaa piirialadest ja Lääne-Šveitsist. See sündis aastal 855 Kesk-Frangi riigi kolmeks jagamisest, viimane ise oli moodustunud aastal 843 Karolingide impeeriumi Verduni lepinguga kolmeks jagamisest. Ei Lotharingia ega Kesk-Frangi riik omanud mingit loomulikku sidusust, kuid kumbki kavandati kui suurema valduse territoriaalne jagunemine. Aastal 870 jagati Lotharingia pärast lühikest interregnumit Meersseni lepinguga oma naabrite, Ida-Frangi riigi ja Lääne-Frangi riigi vahel. Pärast lühikesi sõdu aastal 876 ja 879 loovutas Lääne-Frangi riik oma poole Lotharingiast Ribemonti lepinguga (880) Ida-Frangi riigile. Lotharingia aristokraatia ühines, püüdega kaitsta oma õigust valida suverään, aastal 887 teiste Ida-Frangi maadega oma kuninga, Karl Paksu kõrvaldamiseks. Rea hertsogite juhtimisel, mis algas aastal 903 lapskuningas Ludwig IV ajal, vahetasid lotharingialased sageli truudust Ida- ja Lääne-Frangi kuningate vahel. Aastal 939 kõrvaldas Ida-Frangi kuningas Otto I valitseva hertsogi Giselberti ja liidendas Lotharingia oma valdustega kui ühe "noorematest" hõimuhertsogkondadest, mille hertsogid hääletasid kuninga valimistel. Kui teistel hõimuhertsogkondadel oli hõimu või rahva identiteet, oli Lotharingia identiteet puhtalt poliitiline. Aastal 959 jagas Lotharingia hertsog Bruno Suur hertsogkonna Lotharingia superior (Ülem-Lotring) ja Lotharingia inferior (Alam-Lotring), andes kummagi markkrahvile valitseda. Väljaarvatud üks lühike periood (1033–44, Gotzelo I ajal), ei ühendatud jagatud territooriumi enam ja markkrahvid ülendasid varsti oma eraldi läänid hertsogkondadeks. 12. sajandil killustus hertsogivõim Alam-Lotringis, põhjustades Limburgi hertsogkonna ja Brabanti hertsogkonna moodustumise, mille valitsejad säilitasid tiitli Lothieri hertsog (tuletatud Lotharingiast). Seoses "Alam-"Lotringi kadumisega muutus Ülem-Lotringi hertsogkond esmaseks "Lotringiks" Saksa-Rooma riigis. Pärast sajandeid Prantsuse sissetunge ja okupatsioone loovutati Lotring Poola pärilussõja (1737) lõppedes lõpuks Prantsusmaale. Aastal 1766 päris hertsogkonna Prantsuse kroon ja sellest sai Lorraine'i provints. Aastal 1871, pärast Prantsuse-Preisi sõda, ühendati saksakeelne osa Lotringist Elsassiga ja sellest sai Elsass-Lotringi provints Saksa keisririigis. Tänapäeval kuulub suurem osa Prantsusmaa-poolsest Prantsuse-Saksa piirialast Lorraine'i piirkonda.