Enn Lillemets
Enn Lillemets (sündinud 1. mail 1958) on eesti luuletaja, näitleja, lavastaja ja kultuuriloolane. Ta lõpetas 1976 Tartu 8. Keskkooli Vello Saage kirjandusklassis, 1983 eesti filoloogia erialal Tartu Riikliku Ülikooli ning 1989 Jaan Toominga ja Ülo Vilimaa käe all Eesti Teatriliidu Vanemuise draamastuudio ning on täiendanud end 1991 Kopenhaageni Ülikoolis förja (fääri) kultuuri erialal. Lillemets on töötanud aastatel 1980–1982 ja 1988–1992 Eesti Kirjandusmuuseumis ja 1989–2000 näitlejana Tartu Lasteteatris (ka lavastanud), hiljem tegutsenud vabakutselisena. Ta on avaldanud luulekogusid ("Olemise valge koer ehk Ingli kolju", 1994; "Joon haljast valgust nagu vett", 2016) ja kultuuriartikleid ning koostanud kunstinäitusi ja raamatuid (Peet Vallak "Hinge taud. Novelle", 1983; "Betti Alver. Usutlused. Kirjad. Päevikukatked. Mälestused", 2007, koos Kristi Metstega), raadio-[viide?] ja telesaateid[viide?]. 2020. aastal valmis tema lavastatud dokumentaalfilm "Betti Alver. Ilmauks on irvakil" (Stuudio Navona).[viide?]