Veenuse atmosfäär
Veenuse atmosfäär on Maa omast mitmeid kordi tihedam ja kõrgema temperatuuriga. Temperatuur Veenuse pinnal on ligikaudu 740 K (467 °C) ja rõhk 93 bar (Maal ~1 bar) ning planeeti katab paks, läbipaistmatu pilvekiht, mille tõttu pole Veenuse pind Maalt ega kosmosesondide abil nähtava valguse spektriosas vaadeldav. Topograafiline informatsioon Veenuse pinnast on saadud tehisavaradariga pildistamise abil. Atmosfääri koosneb põhiliselt süsihappegaasist ja lämmastikust. Atmosfääri olemasolu Veenusel pakkus esimesena välja Mihhail Lomonossov, kes järeldas seda vaadeldes 1761. aastal Peterburis oma maja lähedal asuvas observatooriumis Veenuse liikumist Päikese taustal. Veenuse atmosfääri ülemistes kihtides valitsevad väga tugevad tuuled, mis puhuvad kiirusega umbes 100 m/s (360 km/h). Paks pilvekiht teeb planeedile ringi peale umbes 4 Maa päevaga. Kuigi Veenuse atmosfääri ülakihtides puhuvad pidevad tugevad tuuled, on planeedi pinnal tuule kiirus väga väike, jäädes all 10 m/s (1–2 m/s). Poolustel on näha pilvedest moodustunud keeriseid. Erinevalt Maast puudub Veenusel magnetväli. Atmosfääri eraldab avakosmosest ionosfäär. Arvatakse, et Veenuse atmosfäär oli ligikaudu 4 miljardit aastat tagasi sarnane Maa omaga ning planeedil leidus ka vedelat vett. Praeguseks on aga kogu vesi aurustunud ning enamuses päikesetuulte poolt planeedilt avakosmosesse minema puhutud. Kõrgustel 50 km kuni 65 km Veenuse pinnast on atmosfääri rõhk ja temperatuur põhimõtteliselt sama mis Maa pinnal, mistõttu on Veenuse atmosfääri ülakihtides tingimused rõhu ja temperatuuri poolest terves Päikesesüsteemis kõige lähemal Maa omaga (isegi sarnasem kui Marsil). Arvatakse, et kui kunagi peaksid inimesed Veenust koloniseerima, siis kõige tõenäolisemaks kohaks, kuhu asustust luua, olekski Veenuse atmosfääri ülakihid.