Vene-Türgi sõda (1877–1878)
Vene-Türgi sõda 1877–1878 ehk Üheteistkümnes Vene-Türgi sõda (türgi keeles 1877–1878 Osmanlı-Rus Savaşı või 93 Harbi ehk islami kalendri kohase 1293. aasta järgi nimetatud sõda; vene keeles Русско-турецкая война) oli sõjaline konflikt Osmanite riigi ja Vene keisririigi juhitud õigeusu koalitsiooni vahel. Õigeusu koalitsioon kaasas Bulgaariat, Rumeeniat, Serbiat ja Montenegrot. Võitlused Balkani ja Kaukaasia eest olid kantud 19. sajandi Balkani natsionalismi esile kerkimisest. Samas oli Venemaa eesmärk korvata Krimmi sõja (Kümnenda Vene-Türgi sõja) aegsed territoriaalsed kahjud, lootes ennast Mustal merel kehtestada. Selleks toetas keisririik Balkani rahvaste poliitilisi liikumisi, vabastades sõja lõpuks peaaegu kõik Osmanite Euroopa valdused. Venemaad toetasid samuti ka salakokkulepped Austria-Ungariga.