Benedictus I
Benedictus I oli paavst 575–579. Ta oli 62. paavst. Benedictus oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Roomast. Ta oli Bonifatiuse poeg. Kreeklased kutsusid teda Bonosuseks. Benedictus I pühitseti paavstiks 2. juunil 575, kui tema valimist oli tunnustanud Bütsantsi keiser Justinus II. Kuna langobardid olid tunginud Itaaliasse, saatis paavst delegatsiooni Bütsantsi keisri Justinus II juurde, kellelt ta palus abi langobardide vastu. Samal ajal tabas Itaaliat näljahäda. Paavst annetas Spoleto lähedal asunud San Marco kloostrile maa-ala. Ta ordineeris "Liber Pontificalise" järgi 21 piiskoppi, sealhulgas novembris 578 Ravenna peapiiskopi Johannes III. Ta ordineeris 15 preestrit ja 3 diakonit, nende seas sai 577. või 578. aasta paiku diakoniks hilisem paavst Gregorius I. Benedictus I tunnustas Grani patriarhile saadetud kirjas kihlust. Benedictus I suri 30. juulil 579 Roomas, kui linna piirasid langobardid. Ta maeti "Liber Pontificalise" järgi Rooma Peetri kirikusse.