Taranto vürstkond
Taranto vürstkond oli aastal 1088 Lõuna-Itaalias loodud riik Hauteville Robert Guiscardi vanemale pojale Bohemondile osana rahust tema ja ta noorema venna Roger Borsa vahel pärast vaidlust Apuulia hertsogkonna järgluse üle. Enne normannide sissetungi Lõuna-Itaaliasse kuulusid alad Bütsantsi Itaalia katepanikionile. Taranto sai sellise vürstkonna pealinnaks, mis kattis peaaegu kogu Apuulia kanna. Oma 377 aastase ajaloo jooksul oli see mõnikord võimas ja peaaegu sõltumatu Sitsiilia kuningriigi (ja hiljem Napoli) feodaallään, mõnikord vaid tiitel, mida anti sageli krooni pärijale või valitseva kuninganna abikaasale. Kui Anjou dünastia jagunes, läks Taranto Durazzo dünastia kätte (1394–1463). Napoli kuningas Ferrante (1458–1494) ühendas Taranto vürstkonna Napoli kuningriigiga pärast oma naise Isabelle de Clermonti surma. Vürstkond jõudis lõpule, kuid Napoli kuningad jätkasid Taranto vürsti tiitli andmist oma poegadele, esmakordselt tulevasele Alfonso II-le, Isabelle vanemale pojale.