Iraagi okupatsioon (2003–2004)
Iraagi okupatsioon järgnes Saddam Husseini režiimi kokkuvarisemisele, mille põhjustas 2003. aasta sissetung Iraaki. Okupatsiooni juhtisid Ameerika Ühendriikide valitsus ja sõjavägi. Neid toetasid rahvusvahelised väed Suurbritanniast, Itaaliast, Poolast, Jaapanist ja teistest liitlasriikidest, sealhulgas Eestist. USA sõjaväelased ja tsiviilametnikud ning mõned Briti ametnikud alustasid Iraagi infrastruktuuri tagamist ja riigiasutuste ümberkujundamist. Okupatsiooni keskvõim anti Taastamise ja Humanitaarabi Büroole (Office for Reconstruction and Humanitarian Assistance, ORHA). Aprillist maini 2003 juhtis ORHA-d kindral Jay Garner. Hiljem asendati ta USA tsiviilhaldur L. Paul Bremeriga ning organ nimetati ümber Koalitsiooni Ajutiseks Võimuks (Coalition Provisional Authority, CPA). CPA nimetas ametisse Iraagi Ajutise Valitsusnõukogu (Interim Governing Council, IGC), kuhu püüti okupatsiooni haldamisel osalemiseks kaasata esinduslik valim Iraagi juhte. Bremer teatas hiljem, et 30. juuniks 2004 antakse võim üle Iraagi valitsusele. Reaalselt toimus võimu üleminek Iraagi vahevalitsusele juba sama aasta 28. juunil, mis tähistab valdava osa hinnangute kohaselt Ameerika Ühendriikide sõjalise okupatsiooni lõppu Iraagis.