Bonifatius VI
Bonifatius VI (ka Bonifacius VI) oli paavst aprillis 896. Ta oli 112. paavst. Bonifatius (Bonifacio) oli pärit Roomast ja ta oli piiskop Hadrianuse poeg. Bonifatius oli Johannes VIII ajal alamdiakon, kuid paavst tagandas ta vaimulikuseisusest. Bonifatius sai peatselt uuesti vaimulikuks ja ordineeriti preestriks, kuid Johannes VIII tagandas ta taas vaimulikuseisusest väidetavalt ebamoraalsuse pärast. Salvador Miranda andmetel sai Bonifatius Formosuse ajal kardinaliks. Bonifatius VI valiti paavstiks, kui Roomas toimusid rahvarahutused. Kirikuloolane J. N. D. Kelly eeldab, et ta võis paavstiks saada 11. aprillil 896. Bonifatius VI suri Roomas 15 päeva hiljem, võimalik et 26. aprillil 896 podagra tagajärjel tekkinud tüsistustesse ja maeti Rooma Peetri kirikusse. Seni polnud ükski paavst nii vähe valitsenud, hiljem on veel vähem valitsenud vaid Urbanus VII. Paavst Johannes IX tunnistas 898 Rooma sinodil Bonifatius VI paavstiks valimise kanoonilisele õigusele mittevastavaks, kuid alates hilis-keskajast on teda tunnustatud ametliku paavstina.