Aleksandr Aleksandrov (helilooja)
Aleksandr Vassiljevitš Aleksandrov (vene keeles Александр Васильевич Александров; 13. aprill (1. aprill vkj) 1883 Prahhino küla Rjazani lähedal – 8. juuli 1946 Berliin) oli vene helilooja, pedagoog ja dirigent, sõjaväemuusik (kindralmajor). Aleksandrovi muusikaõpingud algasid Peterburi õukonna laulukapellis. 1900. aastast õppis ta kompositsiooni Aleksandr Glazunovi ja Anatoli Ljadovi juures, kuid katkestas haiguse tõttu. Aleksandrov jätkas õpinguid Moskva konservatooriumis Sergei Vassilenko kompositsiooniklassis. 1916. aastal õppis ta laulmist Umberto Masetti juures. Aleksandrov töötas aastatel 1906–1909 ja 1913–1916 Tveris, kus lõi muusikakooli juurde ka koori. Aastast 1918 töötas ta Moskva konservatooriumis pedagoogina, 1918–1922 Moskva Päästja Kristuse katedraali koorijuhina, aastast 1922 oli ta koori- ja sõjaväeansamblite dirigeerimise professor, 1922–1928 ka kammerteatri koormeister, 1926–1930 Riikliku koorikapelli (praegu A. A. Jurlovi nimeline Venemaa Riiklik Akadeemiline Koorikapell) dirigent. Ta asutas (koos F. N. Danilovitši ja P. I. Iljiniga) 1928. aastal M. Frunze nimelise Punaarmee Keskmaja juures Punaarmee lauluansambli (praegu A. V. Aleksandrovi nimeline Venemaa Armee Laulu- ja Tantsuansambel), oli selle muusikaline juht ja alates 1935. aastast ülem, kunstiline juht ja peadirigent. Suure Isamaasõja ajal lõi ta laulu "Püha sõda" ("Священная война") ja teised kuulsaks saanud laulud. Aleksandrov oli ka NSV Liidu hümni (praeguse Venemaa hümni) viisi autor. Aastast 1940 oli ta kunstiteaduste doktor, alates 1943 kindralmajor. Aleksandr Aleksandrov suri Saksamaal ringreisil olles.