Eesti juust
Eesti juust on Eesti piimandusspetsialistide loodud kiiresti valmiv juustusort. Selle töötasid välja Voldemar Saarmaa, Karl Voitki, Urmas Altmeri, Mihkel Uudisaru, Aleksei Ümariku ja Milvi Kartuse. Nad kasutasid tehnikat, mis sai 24. juulil 1959 NSV Liidu Ministrite Nõukogu juures asuva Leiutiste ja Avastuste Komitee autoritunnistuse nr 121333 ja mille tehnilised tingimused kinnitati 15. veebruaril 1960. Uus tehnika asendas varasema pika laagerdusaja (kaks kuud) lühemaga (üks kuu). Seda rakendati hiljem ka teiste madalatemperatuurilise järelsoojendusega laabijuustude (Hollandi kera, Hollandi leib, Kostroma, Stepi) valmistamisel ja seetõttu lühenes nende juustude valmimisaeg 2,5 kuult 1,5 kuule. Tehnikat juurutati peamiselt nendes juustutööstustes, kus toodetud juustu kvaliteet oli madal. Meetodi juurutamise tulemusel see paranes, ületades tavalise tehnikaga toodetud juustu oma. Kiiresti valmiva juustu tootmise meetodit hakati katseliselt kasutama 1959. aastal, mil valmistati 119 tonni juustu. Pärast seda tõusis kiiresti valmiva juustu tootmine järsult ja 1960. aastate keskel valmistati üle poole kogu toodetavast juustust just nimetatud meetodiga.