Idakirik
Idakirik (ka idakristlus) on üks kahest kristluse põhiharust, koondnimetus kõigile Euroopast ida pool tekkinud ja arenenud kristlikele kirikutele. Idakirikute tunnused: levisid Rooma impeeriumi idaosas (Süürias, Egiptuses) või väljaspool impeeriumi (Iraanis, Indias, Turkmeenias, Hiinas); levisid idamaades väljaspool kreekakeelset hellenistlikku kultuuriruumi; lähtusid Süüriast ja pidasid jumalateenistust süüria keeles (v.a koptid Egiptuses); võtsid kohe kristluse levitamisel kasutusele rahvuskeele ja muutusid rahvuskirikuteks (Armeenias, Etioopias). Idakiriku jagunemine: õigeusu kirikud; vanad idakirikud ehk orientaalsed kirikud (monofüsiidid ja nestoriaanid); uniaatkirikud; muud kirikud ja usuühendused.