Sileesia hertsogid
Sileesia hertsogid olid Poola hertsogi Bolesław III Krzywousty pojad ja järglased. Vastavalt Bolesławi testamendile jagati pärast tema surma tema maad neljaks või viieks poegadele pärandatavaks provintsiks, ja kuninglik Krakówi provints vanimale, kes pidi olema kogu Poola ülemhertsog. See oli tuntud kui Poola killustumine. Järgnenud areng viis hertsogkondade edasisele killustumisele. 14. sajandi alguses oli Sileesias 14 sõltumatut hertsogkonda: Brzeg, Wrocław, Świdnica, Jawor, Ziębice, Głogów, Ścinawa, Żagan ja Oleśnica Alam-Sileesias; Koźle, Cieszyn, Bytom, Niemodlin, Opole, Strzelce, Racibórz ja Opava Ülem-Sileesias ning vaimulik Nysa hertsogkond. Aastatel 1327–1329 nõustus enamik hertsogitest Böömimaa kuninga Jan Lucemburský ülemvõimuga, kes omandas pärimisõiguse kõigile nendele hertsogkondadele. Järgnevatel sajanditel surid kõik Sileesia Piastide harud välja ja Jerzy Wilhelmi surmaga dünastia hääbus.