Valli Helde
Valli Helde (neiupõlvenimega Noorkõiv, 13. oktoober 1925 Valgamaa – 2. veebruar 2012 Tallinn) oli tõlkija ja toimetaja, Eesti Kirjanike Liidu liige. Hariduse omandas ta Tartu Õpetajate Seminaris ning Tartu Riikliku Ülikooli keeleteaduskonnas, mille lõpetas 1951. aastal läänemeresoome keelte alal. Ülikoolis õppides võttis ta osa professor Paul Ariste korraldatud keeleuurimisekspeditsioonidest liivlaste küladesse Kuramaal. Paul Ariste soovitusel hakkas ta ka õppima läti keelt. Valli Helde põhitöökoht oli kirjastus Eesti Raamat, kus ta töötas mitmetes toimetustes üle 30 aasta kuni pensionile minekuni 1983. aastal, viimasena laste- ja noorsookirjanduse toimetuses. Ta oli hinnatud toimetaja, kelle keele- ja stiiliparandustest ei pääsenud isegi Friedebert Tuglas. Valli Helde panuseks eesti kultuurilukku jäävad lisaks põhitööle selle kõrvalt tehtud arvukad läti kirjanduse tõlked: tema eestindatud on mitmekümne läti autori teosed, sealhulgas 21 lasteraamatut. Viimaste hulka kuulub näiteks ka läti rahvaeepose "Karutapja" lastele mõeldud ümberjutustus. Tema viimaseks tõlketööks jäi 1999. aastal tõlgitud liivi luulevalimik "Ma võtan su õnge, tursk", mis ilmus pärast pikka ooteaega 2011. aastal rahvusvahelise liivi keele ja kultuuri aasta puhul. Postuumselt andis kirjastus Libri Livoniae 2015. aastal välja tema tõlgitud välisläti autori Anšlavs Eglītise 1962. aastal ilmunud mälestuste romaani "Pansion lossis", kus tegelasteks Läti 1920. ja 1930. aastate modernistlikud kunstnikud Konrāds Ubāns, Valdemārs Tone ja Romans Suta, samuti luuletaja Edvarts Virza.