Inglise-Sansibari sõda
Inglise-Sansibari sõda toimus 27. augustil 1896 Suurbritannia ja Sansibari sultanaadi vahel. Sõda kestis ainult umbes 38 minutit, millega on see ajaloo kõige lühem sõda. Sõja vahetuks põhjuseks oli britimeelse sultani Hamad ibn Thuwaini ibn Saidi surm 25. augustil 1896 ja Khalid ibn Barghashi tõus troonile. Briti võimud soovisid järgmise sultanina näha Hammud ibn Muhammad ibn Saidi, kes suhtus Briti huvidesse soosivamalt. Vastavalt 1886. aastal sõlmitud lepingule võis troonipüüdleja sultaniriigi troonile tõusta Briti konsuli loal, kuid Khalid ei olnud seda nõuet täitnud. Suurbritannia võttis seda kui sõja ajendit ja esitas Khalidele ultimaatumi, nõudes tema vägede eemaldumist ja palee vabastamist. Vastuseks kutsus Khalid paleevalvurid relvile ja barrikadeeris end paleesse. Ultimaatum aegus 27. augustil kohaliku aja järgi kell üheksa. Selleks ajaks oli sadamasse kogunenud kolm Suurbritannia ristlejat, kaks suurtükilaeva, 150 mereväelast ja 900 kohalikku Sansibari sõjameest. Briti vägedesid juhtis kontradmiral Harry Rawson ja Sansibari sõjameestest koosnevat väge brigaadikindral Lloyd Mathews. Paleed kaitses umbes 2800 sõdurit, kellest suurem osa oli värvatud kohaliku elanikkonna hulgast, kuid leidus ka sultani paleevalvureid ning mitu sada sultani teenijat ja orja. Kaitsjatel oli mitu suurtükki ja kuulipildujat, mis seati palee ette Briti laevade vastu. Pommitamine algas kell 09.02. Mõni aeg hiljem oli palee tules ja kaitsev suurtükivägi reast välja viidud. Merel toimunud võitluses uputasid britid Sansibari kuningliku jahtlaeva HHS Glasgow ja veel kaks väiksemat alust. Palee lipp võeti maha kell 9.40 ja pommitamine lõppes. Sultani väed kandsid umbes 500 ohvrit, samas kui ainult üks Briti sõdur sai vigastada. Sultan Khalid leidis varju Saksa konsulaadis, misjärel põgenes Saksa Ida-Aafrikasse (tänapäeva Tansaania mandriosa). Britid asetasid kiiresti nukuriigi juhina võimule sultan Hammudi. Sõda tähistas Sansibari sultanaadi lõppu iseseisva riigina ja tugeva Briti mõjuvõimu algust.