Soojussõlm
Soojussõlm on hoone või hoonerühma seadmestik, mille abil soojusenergia tarbijad on ühenduses soojusvõrguga. Katlamaja ja hoonetevaheline soojusvõrk ühendatakse hoone küttesüsteemiga soojussõlme vahendusel. Soojussõlmes muudetakse välise soojusvõrgu soojuskandja temperatuur ja rõhk sobivaks hoone kütte- ja ventilatsioonisüsteemile ning põrandküttele. Igaüks neist vajab erineva temperatuuriga soojuskandjat. Välises soojusvõrgus on otstarbekas kasutada kõrge temperatuuriga soojuskandjat. Mida kõrgem on soojuskandja temperatuur, seda väiksem võib olla ringlev veevool, kuid seda suuremad on soojuskaod. Tänapäeval on tavaliselt välises soojusvõrgus ülekuumendatud vesi. Hoone küttesüsteemis on uusehitistes maksimaalseks peale- ja tagasivoolu vee temperatuuriks soovitatud 70/50 °C, õhkkütte kalorifeeridele 70/40 °C, rekonstrueeritavates küttesüsteemides on lubatud maksimaalsed soojus­kandja temperatuurid 95/70 °C. Eluruumides või büroohoonetes ei või kasutada üle 95 °C temperatuuriga soojus­kandjat. Küttesüsteemi vahetul ühendamisel soojusvõrguga on küttekehade maksi­maalne temperatuur võrdne soojusvõrgus ringleva soojuskandja maksimaalse tem­peratuuriga. Selline lahendus on võimalik siis, kui soojusvõrgus temperatuur ei ületa 90 °C. Enamasti ühendatakse hoone küttesüsteem soojusvõrguga soojussõlme vahendusel. Varem on kasutatud jugapumbaga soojussõlme, kus hoone soojuskandja ringleb jugapumba abil. Jugapumba kasutegur on umbes 30% ja see töötab katlamaja ringluspumba energia arvel. Segamistegur võib olla kuni kolm, st ruumide kütteks vajaliku küttevee temperatuuri saamiseks segatakse majast tagasitulevat jahedat vett soojusvõrgust tuleva kuuma kütteveega suhtes 0...3. Tänapäeval kasutatakse soojussõlmes elektriajamiga tsentrifugaalpumpa, mille kasutegur on oluliselt suurem võrreldes jugapumbaga. Tagastuva ja antava vee segamistegurit võib muuta pumbaga soojussõlmes nullist lõpmatuseni. Selline soojussõlm võib töötada sõltuvas või sõltumatus soojusvõrgus, viimases on maja küttekontuur lahutatud katlamaja soojusvõrgust soojusvahetite abil. Sõltumatu küttekontuur võimaldab hoone küttesüsteemis erinevat rõhku, võrreldes soojusvõrgu rõhuga, see on eriti oluline erineva kõrgusega ja künklikul maastikul asuvate hoonete korral. Ringluspumbad valmistatakse väikese rõhkude vahe jaoks, kuni 1 baar, seetõttu on nende pumpade ajamimootorid ka väikese võimsusega. Soojussõlmede skeemid on esitatud joonisel 1. Küttesüsteemis püsiva rõhu tagamiseks ja vooluhulga muutmiseks võib pumba kiirust reguleerida rõhu järgi. Pumbamootori kiiruse reguleerimiseks kasutatakse väikeste pumpade juures pingega reguleerimist ja võimsamate pumpade juures sagedusreguleerimist. Kasutusel on ka fikseeritud kiirusega mitmekiiruselised elektrimootorid. Soojussõlmes on eraldi soojusvahetid ja torustikud sooja tarbevee, ventilatsiooni kalorifeeride ja põrandkütte jaoks, kuna need vajavad kõik erineva temperatuuriga soojuskandjat. Soojussõlmes on soojusvahetite soojusprotsessid automatiseeritud väljuva vee temperatuuri stabiliseerimise või reguleerimise teel, selleks kasutatakse temperatuuriregulaatoreid.