Säritus
Säritus (inglise keeles radiant exposure), tähis H e {\displaystyle H_{\text{e}}} , on radiomeetrias vastuvõetud kiirgusenergia pindtihedus: H e = Q A , {\displaystyle H_{\text{e}}={\frac {Q}{A}},} kus Q {\displaystyle Q} on pinnale A {\displaystyle A} langev kiirgusenergia. Särituse mõõtühik on džaul ruutmeetri kohta (J/m2). Kui säritus on pinna punktides erisugune, kirjeldab seda suurust valgushulga ja pinnaelemendi tuletiste jagatis: H e = d Q d A , {\displaystyle H_{\text{e}}={\frac {\mathrm {d} Q}{\mathrm {d} A}},} kus d Q {\displaystyle \mathrm {d} Q} on antud punkti sisaldavale lõpmata väikesele pinnaelemendile d A {\displaystyle \mathrm {d} A} langev kiirgusenergia. Säritust võib vaadelda ka kui kiiritustiheduse E e {\displaystyle E_{\text{e}}} integraali üle antud ajavahemiku Δ t {\displaystyle \Delta t} : H e = ∫ Δ t E e ( t ) d t . {\displaystyle H_{\text{e}}=\int _{\Delta t}E_{\text{e}}(t)\,\mathrm {d} t.} Seega muutumatu kiiritustiheduse korral H e = E e ⋅ Δ t {\displaystyle H_{\text{e}}=E_{\text{e}}\cdot \Delta t} . Märkus. Kui vaatluse all on ainult radiometrilised suurused, siis särituse tähises indeksit e (ingl energetic) ei kasutata. Säritusele kui radiomeetrilisele suurusele vastab fotomeetrias valgussäritus.