Georg Otto Lellep
Georg Otto Lellep (29. september 1884 Viljandi – 18. oktoober 1975 Fort Myers (Cape Coral, Florida, USA) oli leiutaja ja metallurgiainsener. Otto Georg Lellep sündis 1884. aastal Jüri Lellepi (1841-1908) ja Liisu Lellepi (sünd. Pender, 1839-1893) lapsena Viljandi lähedal talus ja käis Tallinna Peetri Reaalkoolis (Petri-Realschule zu Reval). Aastatel 1906-1910 õppis ta Clausthali Tehnikaülikoolis metallurgiat. Seejärel pidi ta minema Moskvasse kaheaastaseks sõjaväeteenistuseks. Aastatel 1912-1914 juhtis ta Narvas ettevõtet "Gebr. Lellep". Esimese maailmasõja alguses sai ta Łódźi lahingus haavata. Sõja ajal leiutas ta lihtsustatud protsessi nikli väävlitustamise jaoks. Kui ta läks 1917. aastal USAsse, et hankida nikli kaevandamise komponente, takistas oktoobrirevolutsioon tema tagasipöördumist. Pärast seda, kui ta demonstreeris New Yorgi Columbia Ülikoolis oma protsessi moneli metalli eraldamiseks hapniku leegiga, hakkas ta International Nickel Company nimel välja töötama vastavaid sulatusahjusid. 1923. aastal sai ta Ameerika Ühendriikide kodanikuks. 1930. aastal sai ta Braunschweigi Tehnikaülikoolist doktorikraadi inseneriteaduse alal. Aastatel 1936-1940 oli Lellepil võimalus Gutehoffnungshütte's teha katlakiviahju ja konverteri katsetusi kontsentreeritud hapniku abil. 1936-1940 töötas ta Polysiuse insenerina ja leiutas Lepol-ahju, mis vähendas tsemendi tootmiseks ja rauamaagi töötlemiseks vajaliku energia hulka. 1940 läks Lellep tagasi USAsse ja täiustas "Lepol"-ahju. Hiljem tegeles ta metallilise magneesiumi graanulite tootmisega merevees. Alates 1949. aastast oli tal tööleping "Allis Chalmers Company" Milwaukee's. Tema inseneritöö tunnustuseks anti talle 1960. aastal koos Robert Durreriga Saksa Raudsepatööliste Liidu Carl Luegi mälestusmünt.