Mart Kuusik
Hugo-Maksimilian Kuusik (ka Mart Kuusik; 9. detsember 1877 Harjumaa – 24. august 1965 Battle Ground, Washington, USA) oli Eesti päritolu sõudja. Kuusik võistles 1912. aasta Stockholmi olümpiamängudel Venemaa lipu all ja võitis meeste ühepaadil kolmanda koha. Seni pole üheselt selge, kas kolmanda koha võitnud sportlased said pronksmedali või mitte. Noorukina siirdus ta paremate töötingimuste otsingutel Peterburi, kus lülitus kohalikku seltsiellu ja oli spordiseltsi Kalev asutajaliige (1900). 1900. aastatel siirdus ta Inglismaale õppima ja sai Oxfordi Ülikoolist inseneridiplomi. Pärast õpingud naasis Kuusik Venemaale ja jätkas sõudetreeninguid. Ta osales paljudel ülevenemaalistel ja rahvusvahelistel regattidel. Ta tuli kolm korda Venemaa meistriks (1910, 1911 ja 1913). Sõudjana kogus Kuusik kuulsust juba Oxfordis ülikooli võistlustel. 1908. aastal võitis ta Amsterdamis mitteametlike maailmameistrivõistluste regati ning 1909 ja 1910 Hollandi lahtised meistrivõistlused, mida tol ajal peeti mitteametlikeks Euroopa meistrivõistlusteks. Oma viimase võistlussõidu tegi Kuusik 1914. aastal Aa jõel Lätis.[viide?] Stockholmi olümpiamängudel jagas ta kanadalase Everard Butleriga 3.–4. kohta. Sealjuures võitis ta ülekaalukalt eelvõistlused, kuid kaotas poolfinaalis hilisemale hõbemedalistile Polydore Veirmanile Belgiast, sest tema oma paat purunes ja võistelda tuli võõra paadi ja aerudega. Võisteldi paarikaupa, võitja pääses järgmisse ringi. 1913. aastal saavutas Kuusik võidu, millest kõneles toona kogu maailm[küsitav] – ta alistas inglased nende oma kodus, mida ei olnud suutnud teha ükski välismaalane 60 aasta jooksul. Pärast Oktoobrirevolutsiooni arreteeris Tšekaa Kuusiku, kuid Eesti diplomaatide abiga õnnestus ta vanglast vabastada. Ta naasis Eestisse, kus ta mõnda aega oli klubi V.S. Sport poksitreener. Kuusik lahkus Eestist 1920. aastatel USA-sse Washingtoni osariiki, kus leidis endale alalise elupaiga ning rajas kodu ja perekonna. Ta on maetud Washingtoni osariigi Clarki maakonna Park Hilli kalmistule.