Vabakaubandus
Vabakaubandus on kaubanduspoliitika, mis ei piira ei importi ega eksporti. Tegu on rahvusvahelisele kaubandusele rakendatud vabaturu põhimõttega. Valitsustes toetavad vabakaubandust valdavalt parempoolsed või liberaalsed erakonnad. Seevastu erakonnad, mille vaated majandusele on vasakpoolsed, toetavad tavaliselt vabakaubanduse vastandit protektsionismi. Tänapäeval on valdav osa riikidest liitunud Maailma Kaubandusorganisatsiooni multilateraalsete kaubanduslepetega. Vabakaubanduse näited on ka Euroopa Majanduspiirkond ja Lõuna-Ameerika riikide liit Mercosur, mille raames on rajatud avatud turud. Ent enamik valitsusi rakendab endiselt protektsionistlikku poliitikat, mille eesmärk on kohaliku tööhõive toetamine. Sellised meetmed võivad olla tollimaksude kehtestamine impordile või ekspordi subsideerimine. Valitsused võivad piirata vabakaubandust ka eesmärgiga vähendada loodusvarade väljavedamist riigist. Muud kaubanduspiirangud hõlmavad impordikvoote, makse ja kaubanduse mittetariifseid tõkkeid. Majandusteadlaste seas valitseb laiaulatuslik konsensus selle kohta, et kui protektsionismil on majanduskasvule ja majanduslikule heaolule halb mõju, siis vabakaubandusel ning kaubandustõkete vähendamisel on majanduskasvule hea mõju. Ent kaubanduse liberaliseerimine võib tuua kaasa märkimisväärset ja ebavõrdselt jaotatud kahju ning tööliste ümberpaigutamist importkaubaga võistlevates sektorites.