Hildesheimi piiskopkonna vaenus
Hildesheimi piiskopkonna vaenus (saksa: Hildesheimer Stiftsfehde) või Suur piiskopkonna vaenus, mõnikord ka "kapiitlivaenus", oli konflikt, mis puhkes aastal 1519 Hildesheimi piiskopkonna (Hochstift Hildesheim) ning Braunschweig-Wolfenbütteli ja Calenbergi vürstkondade vahel, mida valitsesid Welfid. Esialgu vaid kohaliku konfliktina Hildesheimi vürst-piiskopi Johannes IV von Sachsen-Lauenburgi ja tema oma vürst-piiskopkonna aadli (Stiftsadel) vahel, arenes see suureks vaidluseks erinevate Alam-Saksi territoriaalvürstide vahel. Põhjuseks oli vürst-piiskop Johannese katse lunastada panditud mõisad ja nende maksutulu aadlikelt tema temporaalias, vürst-piiskopkonnas (Hochstift, või lihtsalt das Stift). Piiskopkonnavaenus lõppes Quedlinburgi kokkuleppega aastal 1523.