Linnusekrahv
Linnusekrahv (saksa: Burggraf ladina: burgravius, burggravius, burcgravius, burgicomes, ka præfectus) oli keskajast saati Euroopas (peamiselt Saksamaal) ametlik tiitel linnusevalitsejale, eriti kuninga- või piiskopilinnuse, ja selle territooriumi, mida kutsuti linnusekrahvkonnaks (saksa: Burggrafschaft, ka Burggrafthum, ladina praefectura). Linnusekrahv oli auastmelt krahv (saksa: Graf, ladina comes), kes oli varustatud kohtuvõimuga ja kes allus vahetult keisrile või kuningale või territoriaalsele osariigile – vürst-piiskopile või maaisandale. Kohustused olid halduslikud, sõjalised ja kohtulikud. Märkimisväärselt suurt territooriumi valitsenud linnusekrahv võis omada ka müntimisõigust ja võis vermida oma piirkondlikke münte (hõbebrakteaat).