Läti kirjandusselts
Läti kirjandusselts (saksa keeles Lettisch-literärische Gesellschaft, läti keeles Latviešu literārā biedrība) asutati aastal 1824 Liivimaa ja Kuramaa kubermangu vaimulike poolt. Eeskujuks võeti Eestimaa Kirjanduse Ühing Arensburgis. Seltsi asutamise eesmärk oli Läti piirkonna kirjanduse, etnograafia ja ajaloo uurimine ning läti keele arendamine. Seltsi liikmed nimetati end lätlaste sõpradeks ja varsti hakati seda nimetama mitteametlikult "Lätlaste sõprade seltsiks". Seltsi esimene esimehena sai läti keele populariseerija, Tartu Ülikooli vilistlane Nītaure luteri pastor Gustav Reinhold von Kloth. Seltsi ideoloog oli Lestene vaimulik Carl Friedrich Watson. Seltsi põhikiri oli võetud vastu aastal 1827, seltsis oli 117 liiget. Koosolekuid korraldati Riias ja Mittavis. Uue seltsi eesmärgiks oli "Uurida keele grammatikat ja sõnavara nii teoreetiliselt kui ka rakenduslikult". Uuringuid avaldati kogumikus "Magazin" ja ajalehes Latviešu Avīzes. Aastal 1889 oli loodud Komisjon rahvapärimuse kogumiseks. Läti kirjandusselts oli tuntud Läti ühiskonna- ja kirjandustegelased Krišjānis Barons, Juris Bārs, Ludis Bērziņš, Jānis Čakste, Jānis Endzelīns, Jēkabs Lautenbahs, Ansis Līventāls, Āronu Matīss, Kārlis Mīlenbahs, Juris Neikens, Jēkabs Osis..