Sõjaudu
Sõjaudu on sõjalistes operatsioonides osalejate kogetav ebakindlus olukorrateadlikkuses, sõjaolukorras valitsev teadmatus, määramatus, segadus. Terminiga püütakse hõlmata ebakindlust seoses oma võimekuse, vastase võimekuse ja vastase kavatsustega lahingu, operatsiooni või kampaania ajal. Sõjaväelased püüavad sõjaudu vähendada sõjaväeluure ja sõbralike jõudude jälgimissüsteemide abil. Sõjaudu ja udu mõistet kirjeldas esmakordselt Preisi kindral ja sõjandusteoreetik Carl von Clausewitz oma raamatus "Vom Kriege" (saksa keeles "Sõjast") 1832. aastal.