Autoriraamat
Autoriraamat on raamat, kus üks ja sama inimene on loonud nii sõnalise kui ka pildilise teksti. Ühendades nii verbaalse kui ka visuaalse külje, vahendab autoriraamat autori isikupärast nägemust enda loodud raamatust kui tervikteosest. Autoriraamat peegeldab selle looja mitmekülgset andekust, aga ka tema intentsiooni oma idee teostamisel. Autoriraamatus võib näha ka katset ületada tavapäraseid žanripiire ja laiendada teemavaldkondi. Autoriraamatu mõiste tuli eesti lastekirjanduses kasutusele 1990. aastatel. Tavaliselt on kunstnik või illustraator kirjutanud oma illustratsioonide juurde sõnalise teksti (Edgar Valter, Henno Käo, Piret Raud jt), kuid on ka vastupidiseid näiteid, kus autor on ennast esmalt teostanud kirjanikuna ja seejärel teinud sinna juurde pildid (nt Mari Saat, „Päkapikuõpetus, 1995).