Franz Abt
Franz Wilhelm Abt (22. detsember 1819 Eilenburg – 31. märts 1885 Wiesbaden) oli saksa romantiline helilooja ning dirigent. Ta ilmutas varakult muusikaannet. Muusikalise algõpetuse sai ta oma isalt, kes oli protestantlik jutlustaja. Ta õppis Leipzigis Thomassschule's ning õppis pärast kooli lõpetamist 1838. aastast Leipzigi ülikoolis teoloogiat. Ta puutus kokku Robert Schumanni, Felix Mendelssohn Bartholdy ja Albert Lortzingiga. Leipzigis avaldas ta ka oma esimesed helitööd. Aastal 1841 sai ta Bernburgis kapellmeistriks (õukonnateatri muusikajuhiks), kuid asus 1841 tööle Zürichisse kooridirektoriks (Charlotte Birch-Pfeifferi juhitud linnateatri (Aktientheater; praegu Zürichi Ooperiteater) muusikaliseks juhiks). Aastast 1844 pühendus ta täielikult Šveitsi koorilaulule. Ta võttis enda juhatada muu hulgas Zürichi üliõpilaste lauluühingu Harmonie, linna lauljate ühingu, mida varem oli juhatanud Hans Georg Nägeli, ja ühingu Cäcilienverein. Neil aastail valmisid paljud tema soololau lud ja meeskoorilaulud. 1850. aasta paiku oli ta mõnda aega ühingu Allgemeine Musikgesellschaft abonementkontsertide juht. Abt oli Zürichis hinnatud lauluõpetaja ning dirigent ja armastatud helilooja. Ta oli 1852–1882 Braunschweigis õukonnateatri kapellmeister. Sügisel 1852 kutsuti ta teiseks kapellmeistriks, suvel 1855 nimetas Braunschweigi hertsog ta esimeseks kapellmeistriks. Ta kirjutas palju koraale ning üle 3000 kunstlaulu. Kuni 1881. aastani avaldas ta 580 vihikut lauludega; mõnes neist on 20...30 laulu. Tema tuntumate laulude seas on "Wenn die Schwalben heimwärts ziehn" ja "Gute Nacht, du mein herziges Kind.". Tema soolo- ja meeskvartetilaulud, mis on orienteeritud rahvalaulu ideaalile, said oma meloodilisuse, kerge esitatavuse ja sentimentaalse väljendusrikkuse tõttu populaarseks muu hulgas Ameerikas. Ta käis arvukatel kontserdireisidel muu hulgas Prantsusmaal, Inglismaal ja Venemaal. Aastal 1872 andis ta oma kooriga kontserte paljudes USA suurtes linnades. Vanaduspõlve veetis ta Wiesbadenis. Tema matused olid ühed suuremad matused Wiesbadenis. Tänavatel, millest leinarong läbi läks, süüdati kõik laternad ja kaeti musta riidega.