Pealtvaataja efekt
Pealtvaataja efekt ehk kõrvaltvaataja efekt on sotsiaalpsühholoogiline nähtus, kus inimese valmidus kriitilises olukorras kannatajale abi pakkuda on väiksem juhul, kui leidub teisi passiivseid pealtvaatajaid. Abi pakkumise tõenäosus on pöördvõrdelises seoses pealtvaatajate hulgaga. Sellisel nähtusel on mitu põhjust, näiteks ebakindlus, nõrk sotsiaalne sidusus, vastutuse hajumine. Nähtuse kohta leidub reaalses elus palju näiteid. Üks neist on 1964. aastal New Yorgis aset leidnud juhtum, kus Kitty Genovese tapeti mitme tema naabri silme all. Üks tänapäevasemaid näiteid pärineb aastast 2009, kui Saksamaal tapsid kaks 18-aastast noorukit rongijaamas Dominik Brunneri, kes oli läinud appi nende poolt rünnatud lastele. Juhtumil oli rohkemgi pealtnägijaid, kuid keegi ei sekkunud. Nii praktilises kui ka teoreetilises mõttes on pealtvaataja efekt mänginud meie abistava käitumise mõistmise juures olulist rolli.