Carl Matthias Henning
Carl Matthias Henning (10. juuli/21. juuli 1774 Tallinn – 11. jaanuar/23. jaanuar 1856 Paide) oli Eesti vaimulik. Ta õppis Tallinna toomkoolis ja (immatrikuleeriti 27. septembril 1791) Jena Ülikoolis. Oli aastatel 1794–1801 koduõpetaja. Ordineeriti 16. märtsil/28. märtsil 1802 õpetajaks. Ta oli aastatel 1802–1852 (kutsuti 15. veebruaril/27. veebruaril 1802) Järva-Peetri Püha Peetruse koguduse õpetaja. Sai 8. augustil/20. augustil 1833 Järva praostkonna abipraostiks, praostiks sai ta 7. juulil/19. juulil 1842, oli praosti ametis 22. juunini/4. juulini 1851. Sai 29. jaanuaril/10. veebruaril 1850 senior ministeriiks (Eestimaa pastorkonna vanemaks). Jäi 16. märtsil/28. märtsil 1852 emerituuri, elas seejärel Paides. Asutas 1. mail/13. mail 1832 Järva-Peetri abipiibliseltsi, oli Järvamaa ülemkirikueestseisjaameti liige. Ta eestindas aastail 1820–1830 rohkesti vagaduskirjandust, mis ilmusid kuni 10 000 eksemplaris (ta andis neid raamatukaupmeestele ja köstritele väga odava hinnaga edasimüümiseks). Ta tõlkis eesti keelde saksa müstiku Thomas a Kempise raamatu "Libri quattuor de imitatione Christi" – "Käimissest Kristusse järrel" (Tallinn, 1821, 2. tr. 1841), rikkalikult illustreeritud Johann Hübneri (1668–1731) "Kaks kord wiiskümmend kaks Piibli-luggemist wannast ja uest testamentist, mis meie Ma rahwa laste öppetusseks" (Tallinn 1821, 2. tr. 1837); "Pühhapäevade ja suurte Pühhade Epistli Jutlused" (Tallinn, 1837). Andis välja uue kokaraamatu "Uus köki ja koka ramat", mis ilmus Tallinnas kolmes trükis: 1824, 1825 ja 1829. Toimetas aastatel 1824–1825 Gresseli eestikeelset kalendrit, kirjutas eestikeelseid tekste.