Jigme Singye Wangchuck
Jigme Singye Wangchuck (ka: Wangchuk; sündinud 11. novembril 1955 Thimphus Dechenchholingi palees) on endine Bhutani kuningas. Kuninga tiitel oli Druk Gyalpo 'kõuedraakonikuningas'. Teises latinisatsioonis kirjutatakse tema nimi Jimi Singgê 'Wangchu. Jigme Singhe Wangchuck on oma isa, kuningas Jigme Dorji Wangchucki ja oma ema, kuninganna Ashi Kesang Chodeni ainus (seaduslik) poeg. Kuningas sai hariduse Bhutanis koduõpetajatelt ning Indias ja Suurbritannias. Pärast Bhutani tagasipöördumist 1970 õppis ta ka Paros. Kuningas kaasas noore printsi valitsemisse ning määras ta troonipärijaks mõni kuu enne oma surma. Ta tuli võimule 17-aastaselt 1972 pärast oma isa surma. Noort kuningat aitasid tema onu dasho (prints) Namgyal Wangchuck ja tema vanemad õed, Ashi Sonam Chhoden Wangchuck ja Ashi Dechen Wangmo Wangchuck, kes olid kuninga esindajad rahandus- ja arenguministeeriumis. Ashi Sonam Chhoden Wangchuck sai hiljem rahandusministriks. Kuningas krooniti 2. juunil 1974 ja sai ametlikult kuningaks 21.–24. juulil. Kroonimisele kutsuti välismaa aukandjaid. See andis tunnistust Bhutani pika isolatsiooni lõpust. Kroonimispidustusi varjutas mais 1974 avastatud eksiiltiibetlaste atentaadiplaan. Ta on jätkanud oma isa poliitikat, mis seisneb aeglases moderniseerimises ja püüdes seejuures säilitada Bhutani traditsioonilist kultuuri. 1985. aastal vastu võetud kodanikuseadus kutsus mõned aastad hiljem esile poliitilised rahutused Lõuna-Bhutanis. Umbes 120 000 Bhutani nepallast rändas välja (osalt põgenes) Indiasse ja Nepali. 1988. aastal pani ta aluse poliitikale Driglam Namzha ('viisakus ja kombed'), mis näeb ette, et kõik kodanikud peavad avalikes kohtades kandma traditsioonilisi rõivaid ning koolides tuleb õpetada riigikeelt dzongkha keelt. 1980. aastate lõpus kutsus kuninga reformipoliitika esile osalt vägivaldse opositsiooni. 1998. aastal loobus kuningas vabatahtlikult absoluutsest võimust. Nüüd valitseb ta ametlikult valitsuse nõuandeid järgides. Jigme Singye Wangchuk keeldus kaua demokraatia kehtestamisest oma riigis (parteid ja ametiühingud on keelatud). Sisepoliitilise surve tõttu oli kuningas 2003 sunnitud algatama uue konstitutsiooni väljatöötamise. Märtsis 2005 esitati põhiseaduseelnõu, mis augustis asendati muudetud tekstiga. Uue konstitutsiooni peaks parlament (Rahvuskogu) vastu võtma 2006. 2003. aasta lõpul käskis kuningas ette võtta Bhutani esimese sõjakäigu pärast rohkem kui sajandi pikkust vaheaega. Sõjakäigu eesmärk oli suunatud Assami separatistide vastu, kes kasutasid Bhutani territooriumi oma platsdarmina. Relvajõudu on kasutatud ka nepali separatistide vastu Bhutani lõunaosas. Kuningas on seadnud riigi eesmärgiks rahvusliku kogutoodangu asemel "rahvusliku koguõnne". Kuningas on Bhutanis ja välismaal palju ringi liikunud. Ta on käinud rahvusvahelistel üritustel ning sageli esindanud oma riiki New Delhis. 14. detsembril 2006 teatas kuningas, et loobub troonist oma poja Jigme Khesar Namgyali kasuks. Jigme Khesar Namgyal krooniti kuningaks 6. novembril 2008.