Taaniel
Taaniel (piibliaramea ja heebrea keeles דָּנִיֵּאל, Dānīyyēʾl, Jumal On Mu Kohtumõistja; kreeka keeles Δανιήλ, Daniḗl; araabia keeles دانيال, Dāniyāl) on Vana testamendi Taanieli raamatu peategelane. Piibli järgi oli ta vaga juudi nooruk Jeruusalemmast, kelle Paabeli kuningas Nebukadnetsar II vangistas. Kuigi mõned konservatiivsemad teadlased usuvad, et Taaniel oli reaalne inimene ning tema raamat pandi kirja 6. sajandil eKr, siis üldiselt ollakse arvamusel, et tema raamat on allegooria 2. sajandil eKr võimul olnud helleni kuninga Antiokhos IV Epifanese võimuajale. Taanieli haua asukoht ei ole kindel, sellele pretendeerivad kuus linna. Kuulsaim neist on Susa (tänapäeva Šuš Iraani lõunaosas). Ta ei ole judaismi prohvet, kuid on laialdaselt austatud. Ta on ristiusu prohvet ning kuigi teda Koraanis ei mainita, ka islami prohvet.