Väärtustav taaskasutus
Väärtustav taaskasutus (inglise keeles upcycling) on uute toodete loomine taaskasutatud materjalist, suurendades alusmaterjali väärtust. Väärtustav taaskasutus on taaskasutuse liik. See on akt, mida reeglina teeb kunstnik/teostaja eesmärgiga avaldada mõju vaatajale/tarbijale, mis saavutatakse teatud määral teadmiste säilitamisega taaskasutatud materjali varasema funktsiooni kohta. Taaskasutust (reuse) võib nimetada üldmõisteks igasuguse taaskasutuse kohta, ümbertöötamine (recycling) eeldab tagasiminekut baasmaterjalini ja siis uue toote valmistamist. Väärtustav taaskasutus (upcycling) vihjab sihilikule tegevusele taaskasutuses pöörata tähelepanu mitte ainult objekti materjalile, vaid ka objekti varasemale elule ja taaskasutuse toimingule – see tähendab, et jääb töötlemise jälg. Arvatakse, et väärtustava taaskasutusega tegeleti juba Vana-Kreekas, kui elanikud taaskasutasid templite osasid luues neist uusi ja uhkemaid templeid. Esmakordselt võttis mõiste kasutusele Reiner Pilzi, kasutades seda ajakirjale Revibe antud intervjuus öeldes, et "ma kutsun taaskasutust väärtuse vähendamiseks, mida me vajame on väärtustav taaskasutus, tänu millele, vanad tooted saavad väärtust juurde, mitte ei kaota seda."