Audiovorming
Audiovorming ehk helifailivorming on digitaalsete heliandmete failivorming, mis määrab kindlaks andmete struktuuri ja mida kasutatakse audiosignaali töötlemisel, edastamisel, salvestamisel helikandjale ja taasesitamisel. Audiovormingut iseloomustab andmete diskreetimisel rakendatav kvantimissügavus (väljendatakse bittides) ja kvantimissagedus (kilohertsides). Näiteks 16 bit / 48 kHz tähendab, et signaalipinge amplituudil võib olla kuni 216 = 65 536 väärtust (pingetaset) ja pinget mõõdetakse 48 000 korda sekundis. Digitaalse audiosignaali saamiseks rakendatakse peamiselt kaht kvantimismeetodit: impulsskoodmodulatsioon (PCM, Pulse Code Modulation); sigma-delta-modulatsioon (DSD, Direct Stream Digital). Et vähendada digiteeritud audiosignaali salvestusmahtu andmekandjal ja kiirendada andmeedastust, rakendatakse enamasti andmete tihendamist (komprimeerimist, pakkimist) koos digiandmete kodeerimisega. Kasutusel on nii kadudeta kui ka kadudega tihendamise vormingud. Audiovormingu sisu on kindlaks määratud vastava standardiga. Vormingut realiseerib tark- ja riistvaraliselt koodek, millel võib olla sama nimi kui vormingul. Mitu audio- ja ka videovormingut võivad olla koondatud ühte konteinerformaati ehk ümbrisvormingusse.