Magnetresonantstomograafia ajalugu
Magnetresonantstomograafia (MRI) ajalugu hõlmab paljude teadlaste tööd, kes aitasid kaasa tuumamagnetresonantsi (NMR) avastamisele ja kirjeldasid magnetresonantstomograafia aluseks olevat füüsikat, alates kahekümnenda sajandi algusest. MR-kujutise leiutas Paul C. Lauterbur, kes töötas 1971. aasta septembris välja mehhanismi ruumilise teabe kodeerimiseks NMR-signaali, kasutades magnetvälja gradiente; ta avaldas selle aluseks oleva teooria 1973. aasta märtsis. Pildi kontrasti (erinevused kudede lõõgastumisaegade väärtustes) tekitavaid tegureid olid peaaegu 20 aastat varem kirjeldanud arst ja teadlane Erik Odeblad ja Gunnar Lindström. Paljude teiste teadlaste seas täiustas 1970. aastate lõpus ja 1980. aastatel Peter Mansfield MR-pildi saamise ja töötlemise meetodeid veelgi ning 2003. aastal anti talle ja Lauterburile Nobeli füsioloogia- või meditsiiniauhind nende panuse eest magnetresonantstomograafia arengusse. Esimesed kliinilised MRT-skannerid paigaldati 1980. aastate alguses ja selle tehnoloogia märkimisväärne areng järgnes aastakümnete jooksul, mis viis selle laialdase kasutamiseni meditsiinis tänapäeval.