Ordu
Ordu (ladina sõnast ordo – 'kord, seisus') on teatud põhimõtete järgi korrastatud organisatsioon, mis luuakse teatud eesmärkide või ideede saavutamise kaitseks, säilitamiseks ja ordu idee edasiviimiseks. Vanemad kristlik/katoliiklikud ordud olid peamisteks kiriku misjonitegevuse tugipunktideks. Katoliiklike ordude kohta kasutatakse pärast Teist Vatikani kirikukogu ka sõna "kongregatsioon". Ordut iseloomustab liikmete koherentsus oma ideede elluviimisel ning väliselt teatud regaaliate ning ainult neile omaste riietuse ja väljendite kasutamine. Ajaloost on teada erisuunalise arenguga ning eesmärkidega ordusid. Enamus neist on olnud avalikud nii oma eesmärkides kui ka ideoloogias. On teada ordusid, mis on moodustatud lühiajaliste eesmärkide saavutamiseks (ristisõjad), kui ka neid, mis on püsinud sajandeid ning on sekulaarse põhjaga hariduse, tervishoiu ja religiooni edendamisel pikkade traditsioonidega. Mõned ordud on aga tuntud oma varjatud eesmärkide ja tegutsemismoodustega, mis on tekitanud ajaloos ja ka tänapäeval palju poleemikat ning nende liikmete vastu ka otseseid repressioone. Kristlikke ordusid on kutsutud ka kiriku sõjaväeks ja nende liikmeid Kristuse sõdalasteks. Varajasel keskajal olid paljud ordud militaarseks jõuks, mis ületasid isegi mõnede riikide sõjalise jõu. Tänapäevani eksisteerivate ordude otsene eesmärk ja tegevus on jäänud meediast praktiliselt välja, ehkki on teada, et paljud haiglad ja isegi koolid kuuluvad tegelikult juba keskajast tuntud ordude õiglusjärglastele. Tunduvalt spekulatiivsemad andmed on aga niinimetatud salajaste ordude edasikestmise ja tegevuse kohta tänapäeval.