Liivimaa kindralkuberner
Liivimaa kindralkuberner oli Rootsi kuninga asehaldur Liivimaal, aastatel 1629–1710. Liivimaa kindralkubernerile allusid algselt Liivimaa ja Ingerimaa kubernerid ja 6 asehalduskonda eesotsas Riia, Koknese, Tartu, Narva, Nöteborg, Käkisalmi asehalduritega. Liivimaa kindralkuberneri haldusalast eraldati 1642. aastal Ingerimaa kindralkubermang. 1626–1629 aastate Rootsi-Poola sõja, Rootsile edukalt lõpetanud 26. oktoobril 1629 sõlmitud Altmargi vaherahuga, loovutas Poola Rootsile suure osa Liivimaast, sealhulgas Riia ning Rootsi kuningriigi võimu alla läks lisaks 1561. aastal Rootsi kuninga võimu tunnustanud Eestile, ka seni Rzeczpospolita võimu all olnud Liivimaa hertsogkonna Pärnu vojevoodkond, Tartu vojevoodkond ja osa Võnnu vojevoodkonnast. 13. novembril 1629. aastal moodustati Läänemereprovintside Liivi-, Ingerimaa ja Käkisalmi provintsidest Liivimaa kindralkubermang, 10. detsembril 1629. aastal nimetati Rootsi kuninga Gustav II Adolfi poolt ametisse ka Liivimaa kindralkuberner. Kindralkuberneri residents oli aastatel 1629-1632 Tartus, seejärel algselt ajutiselt Riias ning 1643. aastast alaliselt, Riia lossis. Kindralkubernerid olid oma haldusalal sõjaväe kõrgemad juhid (v.a välivägedesse puutuvates küsimustes); nad korraldasid ja jälgisid piirkonna sõjaliste kaitserajatiste ehitamise ja seisukorra üle; piirkonnas asuvate sõjaväeosade moonaga varustamise üle; korraldasid piirkonnas sõjaväeosade liikumist ja transporti; nimetasid ametisse ja kontrollisid riigiametnikke, jälgisid raha laekumist ja kulutamist kubermangus, kandes hoolt ka postiteenuse, teede ja sildade korrashoiu ning avaliku korra eest, sisse- ja väljareisivate isikute kontrolli (nn passide alusel), maksude laekumise, reduktsiooni läbiviimise, linnade käsitöö ja kaubanduse edendamise ning kiriku- ja kooliasjade eest. Kindralkuberneri juures tegutses nõuandva organina Liivimaa rüütelkonna maanõunike kolleegium ja harilikult kohalikest, Liivimaa aadlikest valitud asekuberner.