Nullum crimen, nulla poena sine lege
Nullum crimen nulla poena sine lege on ladinakeelne väljend, mis tõlkes tähendab „pole kuritegu, pole karistust ilma seaduseta“. Nullum crimen nulla poena sine lege ehk seaduslikkuse põhimõtte järgi saab isikut vastutusele võtta ainult teo toimepanemise hetkel kehtinud karistusseaduse alusel. See põhimõte on üks õigusriigi alustala. Printsiip koosneb kahest aspektist: ­ nullum crimen sine lege (pole kuritegu ilma seaduseta); nulla poena sine lege (pole karistust ilma seaduseta). Seaduslikkuse põhimõttest tuleneb nii riigi volitus karistada kui ka antud volituse piirang. Seega on nullum crimen nulla poena sine lege eesmärk üksikisikut kaitsta karistusseadustiku kaudu ja samas ka selle eest. Nullum crimen nulla poena sine lege põhimõte on sätestatud Euroopa inimõiguste konventsiooni artiklis 7 ning seda sisaldavad ka paljude riikide põhiseadused. Eesti põhiseaduses on see toodud § 23 lg-s 1: „Kedagi ei tohi süüdi mõista teo eest, kui seda tegu ei tunnista kuriteoks seadus, mis oli jõus teo toimepanemise ajal“. See printsiip on kirjas ka karistusseadustiku § 2 lg-s 1. Nullum crimen nulla poena sine lege koosneb neljast komponendist: Nullum crimen nulla poena sine lege certa ehk määratletuskohustus; Nullum crimen nulla poena sine lege stricta ehk analoogia kohaldamise keeld;  Nullum crimen nulla poena sine lege scripta ehk kirjutamata tavaõiguse kohaldamise keeld; Nullum crimen nulla poena sine lege praevia ehk karistust raskendava seaduse tagasiulatuva jõu keeld.