Rahvuslik Keskerakond
Rahvuslik Keskerakond (lühend RKE) oli aastatel 1932–1934 tegutsenud Eesti partei. Erakond moodustati Eesti Rahvaerakonna, Kristliku Rahvaerakonna ja Eesti Tööerakonna ühinemisel. Erakonna esimees oli Jaan Tõnisson. V Riigikogu valimistel 1932. aastal kogus Rahvuslik Keskerakond 110 662 häält ehk 22,1%, millega nad said V Riigikogus 23 kohta. Oktoobris 1933 toimunud põhiseaduse muutmise rahvahääletusel oli erakond põhiseaduse muutmise vastu. Selle takistamiseks kehtestati üleriiklik kaitseseisukord ja ajakirjanduse "kontroll" (vältimaks sõna "tsensuur", kuna trükitoodete tsensuur oli põhiseadusega keelatud). Põhiseaduse muudatused võeti rahvahääletusel vastu suure häälteenamusega ja Jaan Tõnissoni valitsus pidi toetuse kaotanuna tagasi astuma. Keskerakonna likvideerimine oli päevakorral juba 1933. aastal, kuid see lükkus peamiselt vormilistel põhjustel aastaid edasi. Erakond kaotati 6. mail 1938 jõustunud Ühingute ja nende liitude seaduse alusel (RT 1938, 42, 396 II) ja likvideeriti 20. septembril 1939. 18. aprillil 1953 teatas end Rahvusliku Keskerakonna esimeheks nimetav Heldur Tõnisson, et Rahvuslik Keskerakond lahkub Eesti Rahvusnõukogu koalitsioonist. Pärast seda pole erakonnast midagi kuulda olnud.