Liivi- ja Eestimaa Maakultuuri Büroo
Liivi- ja Eestimaa Maakultuuri Büroo (saksa keeles Liv-Estländisches Bureau für Landeskultur) oli aastatel 1897–1910 Tartus olnud maaparandusasutus; ühtlasi Liivimaa Üldkasuliku ja Ökonoomilise Sotsieteedi haruasutus. Maakultuuri büroo tegeles melioratsiooni, maaharimise, kultuurheinamaade ja metsandusega, uuris jõgede reguleerimist ja järvede veeseisu, projekteeris teid ja sildu, kogus ja töötles mitmesugust statistilist materjali. Maakultuuri büroo kujunes uurimisinstituudiks, millele allusid tehnilised ja uurimisallüksused (katsejaam, piirkondlikud filiaalid Tallinnas, Tartus ja Riias, teedeehituse, maamõõdu-, taimekasvatuse, metsanduse, metsakasutuse ja -töötlemise osakond jm). Maakultuuribüroo filiaalidena moodustati 1901. aastal Eestimaa osakond ehk Tallinna Büroo ning Põhja-Liivimaa osakond ehk Tartu Büroo ja Lõuna-Liivimaa osakond ehk Riia Büroo. Bürood reorganiseeriti 1910. aastal vastavalt Eestimaa Maakultuuribürooks ja Liivimaa Maakultuuribürooks. Büroo tehniline juhataja oli Peder Rosenstand-Wöldike. Maakultuuribüroo eestvedamisel asutati esimesed Eesti maaparandusühistud e veeühingud, 1912. aastal rajati Tartus Maaparandus- ja sookultuurimuuseum.