‘Abdur Raḩmān
‘Abdur Raḩmān ehk ‘Abdurraḩmān-khaan (sündis umbes 1840–1844, suri 1. oktoobril 1901) oli Afganistani emiir 11. augustist 1880 kuni 1. oktoobrini 1901. Tema vanaisa oli Dost Moḩammad, kes pani aluse puštude Barakzay (Moḩammadzay) dünastiale Afganistanis. ‘Abdur Raḩmān oli Dost Moḩammadi vanima poja Afzul-khaani kolmas poeg. ‘Abdur Raḩmāni loetakse tugevaks valitsejaks, kes taastas pärast teist Inglise-Afganistani sõda afgaanide võimu Kabulis.