Induktiivsus
Induktiivsus on elektromagnetilist induktsiooni iseloomustav füüsikaline suurus. Induktiivsuse tähis on L {\displaystyle L} (tõenäoliselt Heinrich Lenzi nime järgi) ja mõõtühik henri (ameerika füüsiku Joseph Henry järgi). Igal elektrijuhil (nt juhtmekeerul, poolil jm juhtival kontuuril) on teatav induktiivsus, sest juhti läbiva vooluga kaasneb alati magnetväli: Φ = L I . {\displaystyle \Phi =L\,I.} Siin on induktiivsus L {\displaystyle L} võrdetegur – eneseinduktsiooni tegur – magnetvoo Φ {\displaystyle \Phi } ja seda põhjustava voolu I {\displaystyle I} vahel. Järelikult induktiivsus L = Φ I , {\displaystyle L={\frac {\Phi }{I}},} kus Φ {\displaystyle \Phi } on ühe keeruga piiratud pinda läbiv magnetvoog. Kui poolil on N {\displaystyle N} keerdu, siis selle induktiivsus L = N Φ I = Ψ I , {\displaystyle L={\frac {N\Phi }{I}}={\frac {\Psi }{I}},} kus Ψ = N Φ {\displaystyle \Psi =N\Phi } on pooli kõigi keerdudega ahelduv koguvoog – aheldusvoog. Induktiivsust väljendatakse ka eneseinduktsiooni elektromotoorjõu E {\displaystyle E} ja voolu muutumise kiiruse d I / d t {\displaystyle \mathrm {d} I/\mathrm {d} t} jagatisena: L = E d I / d t . {\displaystyle L={\frac {E}{\mathrm {d} I/\mathrm {d} t}}.} Valemist tuleneb, et juhi induktiivsus on arvuliselt võrdne eneseinduktsiooni elektromotoorjõuga (voltides), kui voolutugevus selles juhis muutub kiirusega üks amper sekundis. Induktiivsus avaldub võimena takistada eneseinduktsiooni tõttu voolu muutumist. Näiteks mida suurem on pooli induktiivsus, seda aeglasemalt alalisvool sisselülitamise järel poolis tugevneb. Vahelduvvooluahelas suureneb koos induktiivsuse ja sagedusega pooli induktiivtakistus. Juhul kui voolu muutus ühes kontuuris (näiteks trafo mähises) indutseerib vastastikuse induktsiooni teel elektromotoorjõu ka teises kontuuris (teises mähises), on tegemist vastastikuse induktiivsusega. Vastastikuse induktiivsuse tähis on M või Lmn , mõõtühik ikka henri. Induktiivsus sõltub elektrijuhtide mõõtmetest ja kujust, magnetvooga ahelduvate keerdude arvust ning keskkonna magnetilisest läbitavusest, vastastikune induktiivsus lisaks juhtide omavahelisest kaugusest ja asendist. Induktiivsed komponendid, nagu induktiivpoolid, mida läbib elektrivool salvestavad energiat oma magnetvälja kujul. Poolis salvestub voolga I {\displaystyle I} ,energia W = L I 2 2 . {\displaystyle W={\frac {LI^{2}}{2}}.} Induktiivsust omav elektriahela element avaldab vahelduvvoolule reaktiivtakistust, mida nimetatakse ka induktiivtakistuseks. Induktiivtakistus X L {\displaystyle X_{\text{L}}} on võrdeline induktiivsusega ja vahelduvvoolu sagedusega f {\displaystyle f} : X L = 2 π f L . {\displaystyle X_{\text{L}}=2\pi fL.} Induktiivsuse arvutusvalemeid vt Induktiivpool.