Halli konstant
Halli konstant, ka Halli koefitsient, tähis A H {\displaystyle A_{\mathrm {H} }} , on materjalikonstant, mida väljendatakse kuupmeetrites kuloni kohta (m3/kg). Halli efekti mõõtmisel on Halli konstant võrdetegur Halli pinge U H {\displaystyle U_{\mathrm {H} }} valemis: U H = A H I B z d , {\displaystyle U_{\mathrm {H} }=A_{\mathrm {H} }{\frac {IB_{z}}{d}},} kus I {\displaystyle I} on juhti läbiv vool, B {\displaystyle B} on magnetiline induktsioon ja d {\displaystyle d} on juhtiva kihi paksus. Siit saaqb avaldada Halli konstandi kujul A H = U H d I B z = E y j x B z . {\displaystyle A_{\mathrm {H} }={\frac {U_{\mathrm {H} }d}{IB_{z}}}={\frac {E_{y}}{j_{x}B_{z}}}.} Kihi paksuse d {\displaystyle d} saab jätta arvesse võtmata, kui kasutatakse elektrivoolu tihedust j x {\displaystyle j_{x}} ja elektrivälja tugevust E y {\displaystyle E_{y}} . Indeksid x , y , z {\displaystyle x,y,z} osutavad siin vastavate suuruste orientatsioonile ristkoordinaadistikus. Halli konstandi väärtus näitab, kui tugev peab olema elektriväli, et kompenseerida magnetvälja mõju liikuvatele laengukandjatele.