Rahvalik muusika
Rahvalik muusika (saksa keeles Volkstümliche Musik), kõnekeeles irooniliselt ka süldimuusika ehk sült on muusikažanr, millesse kuulub kodustes tingimustes, seltskondlikel ja rahvalikel üritustel osalejate poolt lauldav või mängitav eri muusikastiilidest ja muusikažanritest pärinev muusika. Rahvaliku muusika repertuaar võib pärineda rahvamuusikast, näiteks uuemast rahvalaulust; süvamuusikast, näiteks ooperist või operetist; levimuusikast, näiteks popmuusikast, filmimuusikast, estraadimuusikast, kantrimuusikast, diskomuusikast või soft rock'ist. Eri aegadel ja kultuurides võib nende komponentide osakaal rahvalikus muusikas olla erinev. Näiteks alates XX sajandi teisest poolest on rahvalikus muusikas ülekaalu saavutanud levimuusika. Rahvalikule muusikale on omane suulise traditsiooni, kirjaliku ja meediakultuuri lõimumine: suulises kultuuris tekkinud laulud ja pillimuusika leiavad tee trükistesse, helisalvestistesse ja massimeediasse ning jõuavad sealt tihti muudetud kujul tagasi rahva sekka algselt meediakanalite kaudu levinud autorilooming levib rahva seas ja omandab rahvamuusikale omaseid jooni, kandudes edasi suuliselt, alludes teatud muudatustele ning muutudes anonüümseks. Rahvaliku muusika mõiste ei ole eri kultuurides samatähenduslik. Elavas traditsioonis on rahvamuusika, süvamuusika ja levimuusika üleminekud tihti hägusad. Näiteks mingi meloodia võib kuuluda üheaegselt nii rahvamuusikasse, süvamuusikasse, levimuusikasse kui ka rahvalikku muusikasse. Samas ei tee süva- või levimuusika teose lai levik sellest veel rahvamuusikat või rahvalikku muusikat. Rahvalikus muusikas on muusikainstrumentidena varem kasutatud näiteks lõõtspilli, akordioni või kannelt. Tänapäeva rahvalikus muusikas kasutatakse tihti süntesaatorit. Rahvalikku muusikat esitavad tihti ühemeheorkestrid, kes laulavad mõne pilli saatel või esitavad instrumentaalmuusikat.