Ezzonite dünastia
Ezzonite dünastia (saksa Ezzonen, prantsuse Ezzonides) oli ühe Lotringi suguvõsa dünastia, mis oli teada juba 9. sajandist. See saavutas tähtsuse alles 11. sajandil seoses abielusidemetega Saksi dünastiast Saksa-Rooma keisriga. Dünastia sai nime Ezzo järgi, kes oli aastatel 1015–1034 Lotringi pfaltskrahv; nad domineerisid Reini kesk- ja alamjooksu poliitikas ning esindasid üldiselt kuninglikke huve. Saali keisrite alluvuses haldasid nad lühikest aega isegi Švaabimaa, Kärnteni ja Baieri hertsogkondi. Ezzonite esiisa oli arvatavasti Erenfried I (866–904), kes oli Bliesgau, Keldachgau ja Bonngau ja võib-olla ka Charmois krahv. Ta võis olla Karolingide järeltulija, kuigi mõned ajaloolased eelistavad teda siduda endiste Tüüringi kuningatega. Ezzonite dünastia poliitiline tõus sai ajalooliselt nähtavaks arvukate krahvkondadega, mille nad 10. sajandi teisel poolel omandasid. Nad valitsesid enamikku Reini krahvkondi ja said lõpuks pfaltsi staatuse teiste krahvide üle piirkonnas. Vaatamata oma sõjalistele saavutustele keisrite teenistuses ei õnnestunud Ezzonitel rajada territoriaalset üksust Lotringis.