Hermann V (Baden-Baden)
Hermann V Badenist (u 1180 – 17. jaanuar 1243) valitses Veronat ja Badenit 1190. aastast kuni oma surmani. Ta oli Hermann IV ja selle naise Bertha poeg. Ta abiellus 1217. aastal Reini pfaltskrahvinna Irmengardiga (sündinud 1200. aastal, surnud 25. veebruaril 1260); nende abielu kestis kuni Hermann V surmani. 1198. aasta Saksa troonivaidluses oli Hermann kuningas Philippi poolel ja 1208.–1211. aastatest keiser Otto IV poolel. Ta oli keiser Friedrich II ustav järgija. Hermann asutas ka Backnangi, Pforzheimi ja Stuttgardi linna. 1219. aastal sai Pforzheimist Badeni markkrahvkonna võimukeskus. 1218. aastal loobus ta Zähringite tiitlinõuetest ja 1227. aastal loobus nõuetest ka Braunschweigis. Seejärel tehti Hermannist Ortenau ja Breisgau krahv. Keiser Friedrich II saatjaskonnas rändas ta läbi suure osa Saksamaast ja Itaaliast ning sattus 1221. aastal Egiptuses vangi. Ta võttis osa Viiendast ristisõjast ning 1228. aastal koos Friedrich II ja selle vennaga Kuuendast ristisõjast. Markkrahv andis Heinrich VII-le nõu, kuni see troonilt tõugati. Hermann võttis osa ka kaitsevõitlusest mongolite vastu Liegnitzis. Ta asutas või toetas mitmeid olulisi kloostreid: Maulbronni klooster, Tennenbachi klooster, Herrenalbi klooster, Selzi klooster, Salemi klooster ja Backnangi klooster. Tema naine Irmengard asutas 1245. aastal Baden-Badenis Lichtenthali kloostri, millest sai hiljem markkrahvide matmispaik. Hermann maeti Backnangis, kuni tema lesk ta säilmed 1248. aastal Lichtenthali ümber mattis.