Ivi-Els Schneider
Ivi-Els Schneider (1970. aastani Ivi-Els Aamer; sündinud 28. septembril 1945 Tallinnas) on eesti sisearhitekt ja kujunduskunstnik. Schneider lõpetas keskkooli Rakveres, Rakvere Laste Muusikakooli klaveri erialal ja Rakvere Laste Spordikooli suusatamise erialal. 1966. aastast õppis ERKI-s sisearhitektuuri erialal, instituudi lõpetas 1971. aastal cum laude. Pärast kõrgkooli töötas ta 1971–1989 ETKVLis, sealhulgas seitse aastat tootmiskoondise Kooperaator peakunstnikuna. Ühtlasi oli ta tunnitasuline õppejõud ERKI-s (hilisemas EKA-s) ja Viljandi Kultuuriakadeemias, pidanud loenguid ja koolitusi Tallinna Rahvaülikoolis, Harju Taluliidus, Tallinna Ehituskeskuses jm. 1989. aastast on ta vabakutseline, 2001. aastast juhib oma ettevõtet OÜ Poloconsult. Schneider on kuulunud ka kunstitoodete kombinaadi Ars ja mööblitehase Standard kunstinõukokku. Ivi-Els Schneider on tegutsenud mööblidisainerina ja loonud sisekujundusi ning osalenud näitustel, sealhulgas ka akvarellidega. Tema looming on esindatud Eesti Arhitektuurimuuseumis ning Tarbekunsti- ja Disainimuuseumis. Ta on kirjutanud raamatud "Eesti kodu" (2006) ja "Kamin eesti kodus" (2007). Aastatel 1994–2006 ilmus temalt sadakond sisearhitektuuri käsitlevat artiklit. Eesti Televisioonis on ta juhtinud saatesarju "Vormikõne" (1988–1989) ja "Kaunima kodu poole" (1997). Ivi-Els Schneider on Eesti Kunstnike Liidu ja Eesti Sisearhitektide Liidu asutajaliige (1990). Ta on olnud EKL-i juhatuse liige, erialasektsiooni juhatuse liige ja esimees (1980–1993) ning ESL-i juhatuseliige ja esimees (1997–98). Schenider on ka kogunud vanavara, Eesti Rahva Muuseumis on temanimeline fond. Ta on kinkinud Tarbekunsti- ja Disainimuuseumile väärtuslikku ajaloolist tarbekunsti.