Linnuselään
Linnuselään ehk lossilään oli Rootsis ja ta valdustes (sh Rootsi Läänemereprovintside Põhja-Eesti aladel) olnud keskaegne halduspiirkond. Linnuseläänid kaotati 1620.–1630. aastatel ja koos linnuseläänidega kaotati Eestimaal ka Linnuse/lossikohtud. Rootsiaegses Eestimaa hertsogkonnas oli 16. sajandi lõpul, 7 linnuselääni: Tallinna, Haapsalu, Lihula, Koluvere, Paide, Rakvere ja Narva linnuselään, mida valitsesid linnuseasehaldurid. Linnuseläänide alla arvati Rootsi riigile kuuluvaid läänistamata alasid, linnuseläänid jagati omakorda mõisaläänideks. Linnuselääne valitsesid linnuseasehaldurid, mõisalääne juhtisid foogtid. Igas linnuseläänis oli kümmekond mõisalääni, nt Padise kloostrilään, Jägala mõisalään, Keila mõisalään. Aadlivaldustes kehtis aadliomavalitsus, Rootsi kuningas oli 1584. aastal Eestimaa hertsogkonna moodustamisel, lepetega Eestimaa rüütelkonna loobunud rüütelkonna maadel õigusemõistmisest ja maksunõudmisest. Poolaaegses Liivimaa hertsogkonnas ja hiljem Rootsiaegses Liivimaal: Karksi linnuselään, Vastseliina linnuselään, Laiuse linnuselään, Kastre linnuselään, Pärnu linnuselään, Viljandi linnuselään, Tarvastu linnuselään, Helme linnuselään, Kirumpää linnuselään, Põltsamaa linnuselään, Härgmäe linnuselään, Volmari (Valmiera) linnuselään, Trikāta linnuselään, Marienburgi linnuselään, Ronnenburgi linnuselään, Atsele lossilään.