Çatalhöyük
Çatalhöyük (ka Çatal Höyük, Çatal Hüyük) [tšat'al höj'ük] on tänapäeva Türgi lõunaosas Çumra lähedal asuv suur neoliitiline tellisasula, mis eksisteeris umbes 7500 eKr kuni 5700 eKr. See on suurim ja kõige paremini säilinud neoliitiline asulakoht, mis tänaseks on leitud. Alates 2012. aasta juulist kuulub see UNESCO maailmapärandi nimistusse. Çatalhöyüki avastajaks peetakse briti arheoloogi James Mellaarti, kes kaevas seal esmakordselt 1958. aastal ning kelle juhtimisel toimusid seal hiljem neljal korral (perioodil 1961–1965) väljakaevamised. Väidetava muististega hangeldamise tõttu keelati tal hiljem Türgis kaevamine ning asulakohas hakati taas kaevama alles septembris 1993 Mellaarti endise õpilase Ian Hodderi juhtimisel.