Karl Feyerabend
Karl Feyerabend (u. 1775 – u. 1829) oli saksa rännumees, kes sai tuntuks oma raamatuga „Kosmopoliitilised rännakud. Kiri Eestimaalt 1797”. Ta sündis ilmselt Gdanskis (saksa keeles Danzig) või mõnes Vana-Preisi provintsis umbes 1775. aastal. Täpset sünni- ega surmaaega ei teata, kuid on teada, et aastaks 1829 oli ta juba surnud, arvatavasti suri Danzigis (Preisimaal). Oli pärit vaesest Danzigi perekonnast. Tema rahvus on teadmata, ilmselt oli ta kašuub, poolakas või sakslane. Feyerabendi täieliku nime kohta on teada vaid niipalju, et ta eesnimi või eesnimed võisid olla Karl, Karl B., Carl, Carl B., Karol, Kar. Bor. või ka Car. Beniam. Teda on nimetatud ka Danzigi Feyerabendiks. Urmas Sutrop on leidnud Interneti poolakeelsetelt lehekülgedelt Karl Feyerabendi nime kujul Karl Borromaeus Fayerabend ja sama poolapäraselt Karol Boromeuz Fayerabend. Mõlemal juhul koos epiteediga "saksa rännumees" (niemiecki podroznik), kes külastas 1798. aastal Bierunit Ülem-Sileesias. Õppis Danzigi koolides ja Königsbergi ülikooli õigusteaduskonnas (1793–1795). Ainuke sissekanne Königsbergi ülikooli matrikliraamatus, mis võiks olla seotud Karl Feyerabendiga on 1793. aasta suvesemestrist. Sissekanne nr. 19: (tõlgitult) Car. Beniam. Feyerabend Danzigist, Preisimaalt, on 13. mail 1793 immatrikuleeritud Königsbergi ülikooli õigusteaduskonda. Paari aasta pärast (1795) on ta juba oma kosmopoliitilistel rännakutel. Pärast õpinguid Königsbergis, tuli sealt soovitustega varustatult Liivimaale, kus oli koduõpetaja ühe Vene kindrali perekonnas ning lühikese aja pärast, kui ta oli asunud militaarteenistusse, sai temast sama kindrali adjutant. Danzigis Püha Maria (St. Marien) koguduse ülemkooli (Oberpfarrschule) kolmas õpetaja. Enne kui ta Danzigisse ametisse asus, oli mõned aastad koduõpetaja Liivimaal ning seejärel taas ühe Vene kindrali adjutant. Reisis palju (võimalik, et ta pidi kodust lahkuma ja rännuteele asuma oma poliitiliste vaadete tõttu), 1795. aastal oli ta juba oma kosmopoliitilistel rännakutel ja kirjutas nende põhjal reisikirju, mida ta ka avaldas (anonüümselt). Neid loeti palju ja need on kultuurilooliselt olulised.