Lääne-Xia
See artikkel räägib keskaegsest riigist. Sõjaväelase kohta vaata artiklit Xi Qia. Teiste tähenduste kohta vaata artiklit Xixia (täpsustus). Lääne-Xia (ehk Xi Xia (hiina keeles 西夏, Xī Xià); ametlikult Suur-Xia (hiina keeles 大夏, Dà Xià); ka Tanguudide riik) oli tanguudide keisririik ja dünastia aastatel 1038–1227. See asus tänapäevases Loode-Hiinas Ningxia, Gansu, Ida-Qinghai, Põhja-Shaanxi, Kirde-Xinjiangi ja Sise-Mongoolia edelaosa aladel ning Välis-Mongoolias. Riigi pindala oli ligi 800 000 ruutkilomeetrit ning pealinn Xingqing (tänapäeva Yinchuan), mis 1227. aastal mongolite poolt hävitati. Kuna mongolite sissetungiga kadusid peaaegu kõik Lääne-Xia kirjalikud andmed ja ehitised, oli riigi ajalugu 20. sajandini ajaloolaste jaoks mõistatuslik. Lääne-Xia asukoht Hexi koridoris oli soodne, kuna läbi riigi läks Kesk-Aasiasse Siiditee. Kirjandus, kunst, muusika ja arhitektuur olid kõrgelt arenenud. Tänu efektiivsele sõjaväele olid tanguudid Liao, Songi ja Jini dünastiate kõrval Hiinas arvestatav jõud.