Schofieldi tank
Schofieldi tank oli Teise maailmasõja ajal väljatöötatud Uus-Meremaa tank, millel olid nii roomikud kui ka rattad. Enne Teist maailmasõda Uus-Meremaal soomusüksusi polnud ja selle väikseid relvajõude isegi ei koolitatud tankisõja teemadel. Sarnaselt Austraaliaga oli Uus-Meremaa 1940. aastal silmitsi järjest kasvava Jaapanist tuleneva sõjalise ohuga. Samal ajal oli emamaa Suurbritannia raskes seisus ja sealt polnud tanke oodata. Sellest tulenevalt otsustas Uus-Meremaa valitsus ise tanke tootma hakata. Schofieldi tank sai nime oma looja E. J. Schofieldi järgi, kes töötas General Motorsis. Tank põhines Chevrolet' veoautol. Veoautolt pärinesid ka mootor, rattad ja mehaanilised osad. Roomik ja selle vedrustus võeti Universal Carrierilt, mida hakati umbes samal ajal Uus-Meremaal tootma. Soomusplaadid kere ja torni jaoks valmistas Uus-Meremaa Raudtee oma Hull Walley töökodades. Tank võis sõita nii roomikul kui ka ratastel (rattad olid mõeldud eelkõige maanteesõiduks). Rattad ja roomikud jagasid samu pooltelgesid ja üleminek ratastelt roomikutele käis kere seest juhitavate õõtshoobade abil. Ratastega sõitmise ajaks tõmmati roomikud kettidega üles ja saavutati sellega mõningane kliirens. Kui tank seadistati täielikult roomikutega sõitmiseks, siis oli võimalik rattad veermiku küljest ära võtta ja külgede peale riputada. Ratastel oli tanki tippkiirus 72 km/h ja roomikutel 43 km/h. Esimene prototüüp valmis 1940. aasta augustiks, kuid tegemist oli ebaõnnestunud konstruktsiooniga ja see põrus maastikukatsetel täielikult. Esialgse prototüübi meeskond oli kolmeliikmeline. Ees juhi kõrval istus kuulipildur, kes tegeles kere esiplaadil paikneva kuulipildujaga. Nende taga tornis oli veel üks kuulipildur veel ühe kuulipildujaga. Vaatamata Briti, Austraalia ja USA sõjaväeekspertide kriitikale otsustas Uus-Meremaa tanki arendamist jätkata. Teine prototüüp valmis 1942. aastaks ja kuigi kandis endiselt Schofieldi tanki nime, oli konstruktoriks hoopis teine mees esialgsest Schofieldi meeskonnast. Uus prototüüp oli oluliselt paremini ehitatud, ehkki roomikute ja ratastega konfiguratsioon oli säilitatud. Relvastus koosnes avatud tornis paiknevast 40 mm kahurist (QF 2 naelane kahur) ja koaksiaalselt paiknevast 7,92 mm Besa kuulipildujast. Kuigi teine prototüüp sai ekspertidelt isegi kiita, oli Uus-Meremaa 1942. aastaks hakanud Suurbritannialt ja USA-lt saama piisavas koguses tanke ning vajadus kodumaise tanki järele oli kadunud. Siiski saadeti tank 1943. aasta keskel hindamiseks Suurbritanniasse, kus seda näidati ühel Londoni paraadil ja seda hindas tankikonstruktsiooniosakonna komisjon. Kuigi hinnangud ei olnud üdini negatiivsed, soovitati edasistest töödest projekti kallal loobuda. Prototüüpi säilitati ühes hoidlas Chertseys kuni sõja lõpuni, misjärel tehti see vanarauaks.