Šamil Bassajev
Šamil Bassajev (tšetšeeni keeles Шамиль Басаев, vene keeles Шамиль Салманович Басаев; 14. jaanuar 1965 – 10. juuli 2006) oli Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi peamine islamistist (salafiit ja vahhabiit) juhtiv sõjaväelane (välikomandör). Nooruses mängis ta jalgpalli Groznõi Tereki meeskonnas. Ta alustas välikomandörina Taga-Kaukaasias, võitles ka Abhaasias grusiinide vastu. Bassajev juhtis aastaid geriljasid Vene sõjaväe vastases võitluses. Samuti korraldas ta mitmeid paljude tsiviilelanike pantvangi võtmisi Venemaal, nõudes Vene vägede lahkumist ja sõjategevuse lõpetamist. Samuti võttis ta omaks mitmete terroriaktide korraldamise Venemaal. Ta kandideeris poliitikuna 1991. ja 1997. aastal Tšetšeenia presidendiks, kuid ei osutunud valituks. Ülemaailmselt tuntuks sai ta 1995. aasta juunis, mil juhtis Lõuna-Venemaal Budjonnovskis haigla ründamist ja pantvangide võtmist. Pantvangide vabastamise operatsioonis hukkus üle saja inimese, kuid Moskva ja Groznõi alustasid läbirääkimisi, mis viis järgmisel aastal esimese Tšetšeenia sõja lõpetamiseni. Aastatel 1997–1998 oli ta Itškeeria Tšetšeeni Vabariigi asepeaminister Aslan Mashadovi valitsuses. 2000. aasta algul Groznõi piiramisrõngast põgenemisel kaotas ta miiniplahvatuses labajala. 2003. aasta alguses võttis ta omale võitlejanime Emir Abdallah Shamil Abu-Idris. Bassajevit on nimetatud Tšetšeenia vastupanuvõitluse radikaalse tiiva vaieldamatuks liidriks. ABC News kuulutas ta "üheks tagaotsitumaks terroristiks maailmas". 2004. aastal pani Venemaa Bassajevi tabamise eest välja 10 miljoni dollarise pearaha, hiljem kuulutas Bassajevi mitmeid kordi ennatlikult surnuks. 2006. aasta 10. juulil suri ta plahvatuse tagajärjel. Venemaa kinnitas, et Bassajevi tappis FSB, kuid tšetšeeni separatistide väitel oli tegu õnnetusega.