Haapsalu võllamägi
Haapsalu kesk- ja varauusaegne võllamägi oli esimene hukkamispaik, mida Eestis kaevati (1932. aastal). Antud aastal puhastati osaliselt välja võlla müürid ja kaks matust. Eestis hakkas süstemaatiline ja teaduslik võllamägede uurimine 2012. aastal Tartu Ülikooli osteoarheoloogi Martin Malve ja Stockholmi ülikooli teadlase Sebastian Wärmländeri koostöö tulemusena, kui uuriti arvatavat Tartu võllamäge . Haapsalu võllamäge uuriti aastatel 2013-2014, nendel aastatel analüüsiti selle struktuuri, ehitusetappe ja dateeringuid ning täiendati 1932. aastal kaevamistel saadud teadmisi. Võllamägi asus linnamüürist 1,2 km kaugusel ning jäi Tallinna ja Ridala maantee vahele. Võllamägi oli heina- ja karjamaade vahemikus ning seega ka kõigile näha ja hoiatuseks. On mainitud, et 20. sajandi alguses oli seal näha veel võlla puitkonstruktsiooni jäänuseid ning pärimuste kohaselt oli 17. sajandil kurjategijate piinakamber. Kindlad kesk- ja varauusaegsed võllamäed asuvad Haapsalus ja Tallinnas, kuid infot on ka Uus-Pärnu, Viljandi, Lihula ja Rakvere võllaste kohta.