Eesti Kalurikolhooside Vabariiklik Liit
Eesti Kalurikolhooside Vabariiklik Liit (EKKVL) oli ENSVs kõiki kalurikolhoose ja põllumajanduslike kolhooside kalapüügibrigaade ühendav organisatsioon, mille ülesandeks oli kalurikolhooside organiseerimine ja nende tegevuse juhtimine. Alates 1962. aastast oli peamiseks ülesandeks organiseerida kolhooside kalapüüki, toorkala üleandmist kalatööstuse ettevõtetele või selle töötlemist kolhooside jõududega, korraldada kolhooside majandust, loomakasvatust, ehitustegevust, varustamist, organiseerida maade õiget kasutamist. Organisatsioon töötas erinevate nimede all: Eesti Kalurite Artellide ühistute Liit (Eesti Kaluriliit) (1944–1949) Eesti NSV Kalurikolhooside Vabariiklik Liit (Eesti Kalurikolhooside Liit) (1949–1956) Eesti Kalurikolhooside Vabariiklik Liit (1962–1993) Eesti Kalurite Artellide Ühistute Liit (Eesti Kaluriliit) asutati 1944. aastal. 1945–1947. aastatel tegutses Eestis kokku 76 kaluriühistut ja -artelli. Kalakombinaate oli 8 - Tallinna Kalakombinaat, Pärnu Kalakombinaat, Haapsalu Kalakombinaat, Kuressaare Kalakombinaat, Rakvere Kalakombinaat, Narva Kalakombinaat, Nõva Kalakombinaat, Tartu Kalakombinaat. Eesti Kaluriliidu volinike koosoleku otsusega 9. juulist 1949. aastast nimetati Eesti Kaluriliit ümber Eesti NSV Kalurikolhooside Vabariiklikuks Liiduks (Eesti Kalurikolhooside Liit). Volinike presiidium kinnitas ka liidu uue põhimääruse. Eesti Kalurikolhooside Liidu juhtorgan oli volinike koosolek, viimase vaheajal Liidu juhatus. Volinike koosolekud kutsus kokku Liidu juhatus vähemalt 2 korda aastas. Liidu juhatuse koosseis ja tema esimees valiti Liidu volinike koosolekul. Liidu juhatus valis oma koosseisust presiidiumi, mille liikmete arvu määras juhatus ja mis kinnitati volinike koosolekul. 1956. aastal ENSV Kalurikolhooside Liit likvideeriti ja organiseeriti Eesti Kalatööstuse Ministeeriumi Kalurikolhooside ja Mootor-Kalapüügijaamade Asjadevalitsus. Kalurikolhooside volinike koosolekul 22. märtsil 1962. aastal moodustati uuesti iseseisva organisatsioonina Eesti Kalurikolhooside Vabariiklik Liit pärast riikliku kalanduse üleliidulisse alluvusse määramist. Sama koosoleku otsusega kinnitati ka põhikiri, mida on hiljem muudeti ja täiendatud volinike koosolekute otsustega 2.apr 1965. aastast ja 28. märtsist 1967. aastast. EKKVL oli kõiki kalurikolhoose ja põllumajanduslike kolhooside kalapüügibrigaade ühendav organisatsioon. Tema kõrgemaiks organiks oli liitu ühinendud kalurikolhooside üldkoosolekutel valitud volinike koosolek, kes kinnitas liidu majandusliku tegevuse plaanid, ülalpidamiskulud, valis juhatuse, juhatuse esimehe ja revisjonikomisjoni. Liidu juhatus kaitses liiduga ühinenud kalurikolhooside huve kõigis küsimustes kohtu- ja riigiorganites; võis ajutiselt töölt kõrvaldada kalurikolhooside esimehi üldkoosoleku kokkukutsumiseni, sai kalurikolhoosidelt aruandeid plaanide täitmise kohta, andis aru kogu oma tegevusest volinike koosolekul. Liidu üldjuhtimine oli ENSV Ministrite Nõukogu pädevuses. Lisaks allutati liit veel Läänebasseini Kalatööstuse Peavalitsusele (Zaprõba) Riias. Volinike koosolekul 26. detsembril 1973. aastal kinnitati  Eesti Kalurikolhooside Vabariikliku Liidu uus põhikiri. 1989. aastast oli liit kohaliku kalanduse ainujuhtija Eestis. Likvideeriti 1993. aastal.