Kiilung
Kiilung on sõnajärje viga, mis tekib tihti teonime (tegevust tähistav mine-tuletis) sisaldavates lausetes. Mõnikord on kiilungiks kaassõna, mis lõhub lauses fraasi ehitust. Sageli on kiilungiks nimisõna, mis lahutab nimisõnafraasis omastavalise täiendi selle põhisõnast. Kiilung ei ole samasugune nagu kiil või üte. Seda eristab neist sõnade vale järjestus.