Pronksiöö
Pronksiööna tuntakse 2007. aasta 26. kuni 29. aprillini peamiselt Tallinnas ja vähemal määral mujal Eestis toimunud tänavarahutusi. Rahutuste ajendiks olid 26. aprillil Tõnismäe haljakul pronkssõduri juures tehtud ettevalmistused sinna 1945. aastal maetud punaarmeelaste säilmete arheoloogilise väljakaevamise ja identifitseerimise alustamiseks. Säilmete väljakaevamine ja identifitseerimine pidi algama 27. aprillil kell 10, kuid lükati rahutuste tõttu edasi. Üks rahutuste korraldajaist Dmitri Linter kuulutas Venemaa telekanalile 26. aprilli hommikul, veel enne aprillirahutusi, et Eesti seisab kodusõja lävel, ja andis mõista, et paari päeva pärast näeb maailm hoopis teistsugust Eestit teiste valitsejatega. Kivid hakkasid politsei pihta lendama kohe, seetõttu politsei mässulised laiali ajaski.[viide?] Tänavarahutustel osalenutest olid 1/3 Eesti kodanikud, ülejäänud ilma kodakondsuseta ja Venemaa kodakondsusega inimesed. Enne rahutusi kasvas hüppeliselt Venemaalt Eestisse saabunute arv, rahutuste ajal ei lastud riiki Venemaalt bussidega tulevaid aktiviste. Pronksiöö korraldajate (Dmitri Linter, Dimitri Klenski, Maksim Reva, Mark Sirõk) üle peetud kohtuprotsessil selgus, et aktsiooni oli hakatud ette valmistama vähemalt aasta varem, toetust saadi Venemaa Riigiduuma mõnedelt liikmetelt, kavas oli jõuline aktsioon ja selle näitamine rahvusvahelistes teleuudistes. Vastu korraldajate ootusi näitasid rahvusvahelised teleuudised hoopis käest läinud jõukude vägivallatsemist Tallinna tänavail: kioskite purustamist ja paljaksröövimist, akende lõhkumist jne. Venemaa Föderatsioon reageeris sündmustele pealtnäha kummaliselt, sundides ärimehi koomale tõmbama kaubatransiiti läbi Eesti sadamate. Selle tagajärjel kahekordistus kaubaveo maht Ust-Luga sadamas, mille võimsused olid seni täielikult kasutamata.