Kjahta
Kjahta (vene keeles Кя́хта, burjaadi keeles Хяагта хот, mongoli keeles Хиагт хот) on Venemaal Burjaatias Mongoolia piiri ääres asuv linn, Kjahta rajooni keskus. Linna nimi tuleb burjaadi sõnast хяаг (mongoli keeles хиаг), mis tähistab orasheinataolist rohttaime Elytrigia. Kjahta asub Burjaatia pealinnast Ulan-Udest 234 km edelas piiritsoonis. Kjahta ja Altanbulag moodustavad kaksiklinna. Nende vahelt käib läbi Venemaa-Mongoolia piir. Kjahta on märksa suurem: 20 tuhat inimest Altanbulagi 4 tuhande vastu. Kui paljude Siberi linnade elanike arv on pärast NSV Liidu kokkuvarisemist vähenenud, siis Kjahta elanike arv on püsinud ja isegi pisut kasvanud (1989. aastal 18 tuhat elanikku). Kjahta asutati 1727. aastal kindlustatud tugipunktina, selle juurde rajati 1728. aastal kaubandusasula. Kjahtast 4 km kaugusele ehitati 1727. aastal Novotroitskaja kindlus, mille juurde tekkis Troitskosavski linn. 1743 sai Kjahta slobodaa õigused. 1792 toodi Kjahtasse Irkutskist tollipunkt. 1934. aastal Troitskosavsk ja Kjahta ühendati. Sadakond aastat käis Venemaa ja Hiina vaheline kaubandus läbi Kjahta. Venemaalt viidi Hiinasse kalevit, käsitöö- ja karusnahatooteid ning juhtnahka, Hiinast toodi teed. Praktiliselt kogu Lääne-Euroopat varustati sel ajal Kjahta kaudu toodud teega, kusjuures Venemaal kutsuti seda kjahta teeks ja Lääne-Euroopas vene teeks. Kjahta tähtsus hakkas vähenema 1860, kui piirikaubandust lubati kogu Venemaa-Hiina piiri ulatuses. Veel suurema hoobi andis Suessi kanali valmimine 1866, misjärel enamus Lääne-Euroopa kaubandusest Hiinaga hakkas käima läbi Suessi kanali. Pärast 1903. aastat, mil valmis Mandžuuria raudtee, muutus Kjahta üsna tähtsusetuks piiriasulaks. 11.–13. juunil 1921 pidas Kjahta all lahingu Roman Ungern von Sternberg, kes sai bolševikelt lüüa ja pidi taganema Mongooliasse.