Gooti arhitektuur
Gooti arhitektuur on Lääne-Euroopa arhitektuuristiil, mis valitses kõrg- ja hiliskeskajal, 12. sajandi keskpaigast kohati 16. sajandini ja mille kiviehitisi iseloomustas teravkaare ja roidestiku kasutamine ruumide võlvimisel ja ehitise konstruktsiooni raskuse ülekandmine tugikaartele ja -piitadele. Gooti arhitektuur arenes välja romaani arhitektuuri rüpes ja sellele järgnes renessanssarhitektuur.