Justus Heinrich von Radingh
Justus Heinrich von Radingh (25. mai (vkj 15. mai) 1665 – 6. jaanuar 1742 (vkj. 26. detsember 1741) Riia) oli baltisaksa päritolu Hollandi, Pfalzi, Hessen-Kasseli ja Venemaa sõjaväelane (kindralmajor) ning Tiinuse mõisnik. Justus Heinrich von Radingh sündis Tiinuse mõisniku Reinhold von Radinghi (surnud 1717) ja Maria Agnese Oldekopi (sündinud 1644) pojana. Tema emapoolne vanaisa oli kuulus saksa jurist Justus Oldekop (1597–1663). Radingh asus noore mehena väeteenistusse Hollandi Sinisesse Kaardiväkke, mille koosseisus tegi kaasa Oranje Willemi sõjakäigu Inglismaale. 1701. aastal asus ta brigaadimajori auastmes teenima Pfalzi sõjaväes, saades brigaadimajori auastme. Alates 1703. aastas teenis ta Hessen-Kasseli kroonprints Friederichi (hilisem Rootsi kuningas Frederik I) vägedes. Esialgu teenis Radingh ooberstleitnandina Hesseni grenaderirügemendis ning alates 1705. aastast ooberstina ühes Hesseni jalaväerügemendis. Hessen-Kasseli teenistuses võttis ta osa ka Hispaania pärilussõjast. Alates 1709. aastast oli ta Hessen-Kasseli 10. jalaväerügemendi ülem. Hessen-Kasseli teenistuses oli ta 1720. aastani. 1736. aastal asus ta Venemaa teenistusse ja võttis Burchard Christoph von Münnichi alluvuses osa Vene-Türgi sõjast. Elu lõpuaastatel teenis ta Riia ning Dünamünde ülemkomandandina. Justus Heinrich von Radingh maeti Anseküla kiriku krüpti, mis oli Tiinuse Radinghite matusepaik. Anseküla kirikus asus Justus Heinrich von Radinghi tellitud suur maal, millel olid koos temaga kujutatud sünnitusel surnud teine abikaasa ning kolm noorelt surnud last. Kirikus asus ka Radinghi ja tema abikaasa kingitud armulauakarikas.