Kiiritustihedus
Kiiritustihedus (inglise keeles irradiance) on radiomeetrias kiirgusvoog kiirgust vastuvõtva efektiivpinna kohta (tähis E e {\displaystyle E_{e}} , ühik W/m2) ehk pinnaelemendile langeva kiirgusvoo Φ {\displaystyle \Phi } ja elemendi pindala A {\displaystyle A} jagatis: E e = d Φ d A {\displaystyle E_{e}={\frac {\mathrm {d} \Phi }{\mathrm {d} A}}} . Spektraalne kiiritustihedus E e , λ {\displaystyle E_{e,\lambda }} on kiiritustihedus d E e {\displaystyle \mathrm {d} E_{e}} diferentsiaalse lainepikkusvahemiku d λ {\displaystyle \mathrm {d} \lambda } kohta: E e , λ ( λ ) = d E e d λ {\displaystyle E_{e,\lambda }(\lambda )={\frac {\mathrm {d} E_{e}}{\mathrm {d} \lambda }}} . Spektraalset kiiritustihedust mõõdetakse ʽvattʼides ruutmeetri ja meetri kohta, ühik W/(m2⋅m) = W/m3. Kuna kiirguse lainepikkust mõõdetakse harilikult nanomeetrites, siis praktikas on kasutusel ühik W/(m2· nm).