Géza Maróczy
Géza Maróczy (3. märts 1870 Szeged – 29. mai 1951 Budapest) oli ungari maletaja ja maleliteraat, rahvusvaheline suurmeister (1950). Maróczy hakkas maletama 15-aastaselt. Meistritaseme saavutas 1895. aastal Hastingsi kõrvalturniiril. Ta tuli ainu- või kaasvõitjaks mitmel turniiril, sealhulgas Monte Carlos (1902) ja Viinis (1908). Aprillis 1906 kohtus Maróczy New Yorgis valitseva maailmameistri Emanuel Laskeriga. Saavutati kokkulepe MM-tiitlimatši pidamise osas auhinnafondiga 2000 USA dollarit. Mõlemad osalised pidid tagatisena deponeerima 500 dollarit. Lasker tegi seda, Maróczy mitte ja matš jäigi pidamata. Pärast esimest maailmasõda oli Maróczy parim saavutus esikoha jagamine 1923. aastal Karlsbadi turniiril (koos Aleksandr Alehhini ja Efim Bogoljubowiga). Maróczy osales Ungari võistkonna koosseisus kolmel ametlikul maleolümpial (1927, 1930, 1933) ja ühel mitteametlikul maleolümpial (1936). Kõigil kordadel mängis ta võistkonna esimesel laual. Ungari tuli 1927. aastal esimeseks, 1930. aastal teiseks ja 1933. aastal viiendaks. 1936. aastal mitteametlikul maleolümpial Münchenis tuli Ungari esimeseks (66-aastane Maróczy mängis esimest lauda). Maróczy oli naiste maailmameistri Vera Menchiku juhendajaid. 1935. aastal oli ta kohtunikuks MM-tiitlimatšil Aleksandr Alehhini ja Max Euwe vahel. Avaldanud üle kümne malealase raamatu. 1950. aastal võttis Rahvusvaheline Maleföderatsioon (FIDE) kasutusele rahvusvahelise suurmeistri nimetuse. Varasemate malesaavutuste eest anti nimetus 12 maletajale, nende seas ka 80-aastasele Maróczyle.