Anthonis van Dyck
Anthonis van Dyck (ka Anthonys van Dyck, Sir Anthony Vandyke [hääldus vɑn ˈdɛˑɪ̯k]; 22. märts 1599 Antwerpen – 9. detsember 1641 London) oli flaami maalikunstnik. Ta oli Charles I õukonna hinnatuim kunstnik. Teda peetakse 1620. aastate üheks tuntumaks Itaalia portreemaalijaks ja Põhja-Euroopa mõjukamaks kunstnikuks alates 1630. aastatest kuni 17. sajandi lõpuni. Antwerpen, kus kunstnik üles kasvas, oli 16. sajandil üks Euroopa kunstielu suuremaid keskusi. Van Dyck oli üks paljudest andekatest kunstnikest, kes selles linnas 17. sajandi alguses töötas. Antwerpeniga olid 17. sajandil seotud veel Peter Paul Rubens, Jacob Jordaens, Jan Bruegel vanem, Frans Snyders, Cornelis de Vos, Adriaen Brouwer ja järgmisest põlvkonnast David Teniers noorem, Jan Fyt ja taanlane Jan Davidz de Heem. Teda peetakse paraadportree loojaks. Lisaks paraadportreedele maalis ta ka altarimaale, katsetas akvarelliga ning arendas graafikas söövitustehnikat. Anthonis van Dycki elegantne stiil ja läbitungiv pilk portreteeritavate sisemaailma tõi talle eluajal kuulsust. Tema suurim patroon kuningas Charles I tõstis ta rüütliseisusse.