Lõputoit
Lõputoit, ka pulmakurat oli pulmade lõpust märkuandev traditsiooniline toit. Lõputoiduks oli enamasti kapsasupp või lihaga keedetud kapsad, ka klimbisupp või koorega kartulid. Virumaal keetis isamehe naine lõpetuseks putru. Mõnel pool oli lõpumärgiks liha puudumine toidus (vihje, et pulmalised on kogu liha ära söönud). Pulmade lõpetamiseks anti toiduga märku, seda ei lõpetatud n-ö ametlikult. Pulmapiitsaks (näit.Rapla, Martna jne.) kutsuti pulma lõpuks tehtavat soeõlut ehk õllesuppi. Lõpetamiseks olid ka mitmesugused muud märguanded, näiteks väljast toa seinale koputamine. Kui neist ei piisanud, tõi noorik voki keset tuba ja hakkas ketrama. Kui lõpumärgid antud, oli kombeks lahkuda. Lõputoit oli ka talgute lõpetamisel pakutav, tavalisest parem toit, enamasti puder.