Johan Christian Dahl
Johan Christian Claussen Dahl, tuntud ka kui J. C. Dahl (24. veebruar 1788 Bergen – 14. oktoober 1857 Dresden) oli norra maastikumaalija, romantismi esindaja. Johan Christian Dahli on nimetatud Norra maastikumaali isaks. Ta kujundas oma stiili välja iseõppimise teel ja teda on nimetatud isegi eelimpressionistiks. 1803–1809 õppis ta Bergenis sisekujundust. 1812 lahkus ta Kopenhaagenisse, kus õppis kunstiakadeemias. 1818 sai ta Taani printsilt eristipendiumi ja sõitis Dresdenisse, kus peatselt abiellus Emilia von Blockiga. Dresdenisse jäi ta üldiselt surmani, ehkki käis sageli reisidel. 1820–1823 rändas ta Tiroolis ja Itaalias (Napolis). Itaalias ei tundnud ta huvi mitte niivõrd antiiksete vaatamisväärsuste kui looduse vastu. Suvel sõitis ta sageli Norrasse. 1824 sai ta Dresdenis professoriks ja 1836 Dresdeni kunstiakadeemia õppejõuks. 1847 reisis ta Pariisi ja Brüsselisse. Teda on tugevalt mõjutanud Caspar David Friedrich ja 17. sajandi hollandi maastikumaal. Üldiselt arvatakse ta saksa kunstnike koolkonda. Saksa maastikumaal ei olnud sel ajal kuigi heal tasemel ja Dahl aitas seda arendada. Davidi mõju on näha näiteks maalil Vesuuvist: ka David kujutas Vesuuvi purset nii, et esiplaanil olid inimesed. Hulgal töödel kujutas ta oma kodu aknast või terrassilt avanevat vaadet. Dahli tööd on panoraamsed. Ta kujutas mägesid, jõgesid, orge, järvi ja jugasid, samuti merekallast, paate ja laevu merel. Tema tööde põhjal on näha tolle aja taluarhitektuuri. Ta oli vastu traditsioonilistele õppemeetoditele ja pidas väga tähtsaks maalimist natuurist. 14. mail 1934 maeti tema säilmed Bergenisse ümber.