Braunschweig-Lüneburgi hertsogkond
Braunschweig-Lüneburgi hertsogkond (saksa keeles Herzogtum Braunschweig-Lüneburg) oli ajalooline hertsogkond hiliskeskajast kuni varauusaja lõpuni Saksa-Rooma riigi loodeosas, kus praegu on Põhja-Saksamaa. Hertsogkond asutati aastal 1235 Welfide pärusvaldustest Saksimaal ja sellest sai Heinrich Lõvi pojapojale Otto Lapsele keiserlik lään. Nimi tulenes kahest suuremast linnast piirkonnas: Braunschweigist ja Lüneburgist. Hertsogkonda jaotati kõrgkeskajal mitmel korral erinevate Welfi liinide vahel, kuid kõik valitsejad jätkasid "Braunschweig-Lüneburgi hertsogina", lisaks oma tiitlile "Lüneburgi vürst", "Wolfenbütteli vürst" jne. Üksikud vürstkonnad, mis moodustasid hertsogkonna, eksisteerisid kuni Saksa-Rooma riigi lõpetamiseni aastal 1806. Pärast Viini kongressi aastatel 1814/15 said need alad Hannoveri kuningriigi ja Braunschweigi hertsogkonna osaks.