Asutava Kogu valimised
Asutava Kogu valimised toimusid 5.–7. aprillil 1919. Asutava Kogu valimiste ajal kehtis kogu Eesti maa-alal sõjaseadus. Asutava Kogu valimiste korraldamise aluseks oli Eesti Asutava Kogu valimisseadus. Eesti Vabariigi kodanikude Asutava Kogu valimisi kavandati algselt 1., 2. ja 3. veebruaril ja Asutava Kogu kokkukutsumine kavandati 20. veebruariks 1919. Valimistel osales kümme parteid vői rühma. Peamised erakonnad või parteid olid: Konstantin Pätsi juhitud Maaliit, Jaan Tõnissoni juhitud Eesti Rahvaerakond, Otto Strandmani juhitud Eesti Tööerakond ning August Rei, Mihkel Martna ja Karl Asti juhitud Eesti Sotsiaaldemokraatiline Tööliste Partei.[viide?] Valimisaktiivsus oli kõrge, osales 80% valimisõiguslikest kodanikest.[viide?] Sotsiaaldemokraadid saavutasid ülekaaluka vőidu, vasakpoolsed ja tsentristlikud erakonnad (Eesti Tööerakond, Eesti Sotsiaaldemokraatlik Tööliste Partei ja Eesti Sotsialistide-Revolutsionääride Partei, said ühtekokku 78 kohta ja seega absoluutse enamuse. Üllatus oli Maaliidu tugev lüüasaamine (4. koht valimistel ja vaid 8 saadikukohta).[viide?] 120-liikmelises Asutavas Kogus oli 25 juristi, 11 ajakirjanikku, 7 agronoomi, 6 põllumeest, 3 õpetajat, 2 kirjanikku, 2 üliőpilast ja teiste elualade esindajaid. Saadikute hulgas oli 7 naist: Alma Anvelt-Ostra Tallinnast, Minni Kurs-Olesk Tartust, Marie Aul Amblast, Emma Asson Tartust, Helmi Press-Jannsen Tallinnast, Johanna Päts Tallinnast ja Marie Reisik Tartust. 8. mail 1919 kinnitas Asutav Kogu esimese valitsuse eesotsas Otto Strandmaniga. Sellega lõppesid Ajutise Valitsuse volitused.[viide?]