Tehnikatõlge
Tehnikatõlge ehk tehniline tõlge on tõlke liik, mis hõlmab tehnikatekstide kirjutajate loodud dokumentide või spetsiifilisemate tehnikavaldkonna tekstide tõlkimist. Levinud tehnikatõlke tekstitüübid on näiteks kasutusjuhendid, ohutusjuhised, aruanded, kiirjuhendid, häälestusjuhised ja rakendused. Kuigi spetsiaalse terminoloogia olemasolu on tehnikatekstide peamine tunnusjoon, ei ole oskussõnavara üksi piisav, et liigitada teksti "tehniliseks", kuna eksisteerib palju distsipliine ja teemasid, mida ei saa vaatamata spetsiifilise terminoloogia esinemisele käsitleda tehnikavaldkonda kuuluvatena. Tehniline tõlge hõlmab paljude erinevate erialaste tekstide tõlkimist ja nõuab valdkonnaspetsiifika tundmist, vastava terminoloogia valdamist ning kirjalikku väljendusoskust. Tehnikatõlke puhul on oluline ühtse terminoloogia kasutamine, näiteks patentide tõlkimisel. Ühtne terminoloogia on tehniliste tekstide tõlkimisel väga oluline. Kui ilukirjanduse ja turundustekstide tõlkimisel on sünonüümid omal kohal, siis tehnikatõlkes sünonüüme ei kasutata. Stereotüüpse ja korduvat laadi tehnilise oskussõnavara kasutamine muudab asjakohaseks masintõlke, tõlkemälude ja terminibaaside kasutamise. Oma raamatus "Tehnikatõlge" väidab Jody Byrne, et tehnikatõlge on tihedalt seotud tehnilise kommunikatsiooniga ja antud valdkonnale on kasu uurimustest selles ja muudes teadusvaldkondades, nagu näiteks kognitiivne psühholoogia. Tehnilise erialakeele laiemale üldsusele arusaadavaks tegemine ühest keelest teise tõlkimisel hõlmab ka keelelisi funktsioone. Tõlge tervikuna on tasakaal kunsti ja teaduse vahel hõlmates nii teoreetilisi kui praktilisi aspekte. Teadmised nii lingvistikast kui ka tõlkimise esteetilistest iseärasustest on otseselt rakendatavad ka tehnikatõlke valdkonnas. Tehnikatõlget kui valdkonda on tunnustatud, õpetatud ja arendatud alates 1960. aastatest. . Tulenedes tõlketeaduse valdkonnast on tehnikatõlge traditsiooniliselt rõhutanud lähtekeele tähtsust. Aastate jooksul on hakatud sellest traditsioonilisest lähenemisviisist eemalduma, keskendudes pigem tõlke eesmärgile ja sihtauditooriumile. Arvatavalt seetõttu on tehnikadokumentides ainult 5–10% ulatuses terminoloogiat, ülejäänud 90–95% ulatuses tekstist, on keel pigem lähtekeele stiilis. Kuigi tehnikatõlge on vaid üks kutselise tõlke liike, on see on suurim alaliik väljundit arvestades. Rohkem kui 90% kogu professionaalsest tõlkest on tehtud tehnikatekstide tõlkijate poolt.. See näitab valdkonna olulisust.