Eestvedamine avaliku sektori organisatsioonides
Eestvedamine (inglise keeles steering) on oluline mõiste avaliku sektori organisatsioonides, mille aluseks on juhtimispraktikad, mis suunavad ja kujundavad organisatsiooni tegevust ning suhteid erinevate sidusrühmadega. Avalikus halduses peegeldab eestvedamine mitmekülgset lähenemist, mis hõlmab nii juhtimise instrumentaalseid aspekte kui ka kultuurilisi ja koostööle suunatud elemente. Eestvedamine tähistab üleminekut traditsioonilisest bürokraatilisest mudelist, nagu nähti 20. sajandi alguses, kaasaegsemate ja paindlikumate juhtimisviiside poole. Eestvedamine mõjutab avalikus sektoris otsuste tegemist, ressursikasutust ning suhete kujundamist kodanike, erasektori ja teiste huvirühmadega. Tänapäeval rõhutatakse koostööd, tulemuslikkust ja kodanike kaasamist, luues dünaamilise ja kohanemisvõimelise juhtimiskultuuri avalikus halduses. Eestvedamine viitab avalikus juhtimises erinevatele lähenemisviisidele ja mehhanismidele, mida kasutatakse valitsusorganisatsioonide tegevuse suunamiseks ja kontrollimiseks. See hõlmab sotsiaalsete probleemide lahendamiseks ja soovitud tulemuste saavutamiseks tehtavate jõupingutuste koordineerimist ja integreerimist. Avaliku halduse reformi erinevad narratiivid, nagu uus avalik juhtimine (inglise keeles New Public Management), võrgustiku juhtimine ja uusveeberlik narratiiv (inglise keeles New Weberian narrative), mõjutavad Euroopa rahvusriikide kõrgharidussüsteemide juhtimismustreid. Valitsuse juhtimise süstemaatilist rakendamist avalikus juhtimises analüüsitakse pikisuunalise, suure N-perspektiivi kaudu.