Voldemar Puhk
Voldemar Puhk (11. detsember 1891 Viljandi – 3. mai 1937 Tallinn) oli Eesti diplomaat, ärimees ja majandusteadlane. Voldemar Puhk õppis aastatel 1911–1917 Peterburi ülikoolis. Lõpetas 1922. aastal Tartu ülikooli õigusteaduskonna. Aastast 1913 firma "J. Puhk ja Pojad" kaasomanik, koos isa Jaak Johann Puhki ning venna Joakim Puhkiga. 1918. aastal oli Eestimaa Kubermangu Toitluskomitee täitevorgani, Eestimaa toitlusvalitsuse liige. Toitlusvalitsus koosnes üld-, kokkuostu-, varustus-, kaubandus-tööstus-, põllumajandus-, sõjaväemoona ettevalmistamise, statistika-, jaotus-, suhkru- (a-st 1918) ja kartuliosakonnast (a-st 1918). Komitee lõpetas tegevuse pärast Eestimaa kubermangu okupeerimist Saksamaa poolt 1918. a veebruaris. Eestimaa toitluskomitee esimees oli August Peet. Voldemar Puhk osales Saksa riigi peavoliniku August Winnigi ja Eesti Ajutise Valitsuse esitajate teedeministri Petersoni, Dr. Koniku, vann. adv. Birki ja Heinrich Luhti 19. novembril 1918 Riias sõlmitud Eesti esimese välislepingu Üleandmise lepingu sõlmimisel, millega Saksa riik tunnistas Ülemaks riigivõimuks Eesti etnografilises piirkonnas Ajutise Valitsuse kujul. Ta oli 1918. aasta 2. detsembrist iseiseisvunud Eesti Kaubandus- ja Tööstusministeeriumi kaubandus-tööstusministri abi, kui ta vabastati riigivaranduste ülevõtmise komisjoni liikme kohustest ja nimetati tööstus-kaubandusministeriumi kaubandusosakonna juhatajaks ministriabi õigustega ja 1919. aastal 1. jaanuarist kuni 1. veebruarini oli ministri kohusetäitja Konstantin Pätsi kolmandas ajutises valitsuses. 1919. aasta 20. novembrist kuni aasta lõpuni oli Voldemar Puchk Eesti Saksamaa esinduse Eesti peakonsuli ametis Berliinis, ning viibis 1920. aasta välismaal riigiteenistuses. Aastast 1924 AS "Ilmarine" asjaajaja-direktor. 1935. aastast oli ta Jaapani aukonsul Tallinnas.