Nelson Évora
Nelson Évora (sündinud 20. aprillil 1984 Elevandiluurannikul) on Portugali kergejõustiklane (kaugus- ja kolmikhüppaja), olümpiavõitja. Évora sündis küll Elevandiluurannikul, kuid kuni 2002. aastani võistles ta Roheneemesaarte värvides. Tema nimel on Roheneemesaarte rekord kaugushüppes 7.57 (püstitatud mais 2002 Lissabonis) ning kolmikhüppes 16.15 (püstitatud juunis 2001 Bragas). Kui ta oli 5-aastane, kolisid ta vanemad elama Portugali. Nad elasid Odivelase linnaosas ja nende korteri all elas João Ganço, esimene portugallane, kes suutnud 2 meetrit kõrgust hüpata. Üks tema kolmest pojast David oli Nelsonist aasta vanem ja sai tema parimaks sõbraks. Ühel päeval nägi Ganço Davidit ja Nelsonit tänaval mängimas ning soovitas Nelsonil hakata kergejõustikuga tegelema. João Ganço sai ise Nelsoni treeneriks. 2002. aasta juunis sai ta Portugali kodakondsuse. Sellest ajast esindab ta Portugali. 2003. aasta juunioride Euroopa meistrivõistlustel võitis ta kaugushüppe tulemusega 7.83 ning kolmikhüppe tulemusega 16.43. 2004. aasta suveolümpiamängudel Ateenas jäi ta kolmikhüppe eelvõistlustel 15.72-ga 40. kohale, tahapoole ka samas kvalifikatsioonigrupis 16.18 hüpanud ja 33. koha saanud Lauri Leisist, ega pääsenud lõppvõistlusele. 2005. aasta kergejõustiku maailmameistrivõistlustel Helsingis jäi ta 16.60-ga 14. kohale ja lõppvõistluselt napilt välja. Samal aastal hüppas ta Euroopa kuni 23-aastaste meistrivõistlustel 16.89, millega saavutas pronksmedali. 2006. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Moskvas hüppas Évora 11. märtsil eelvõistlusel avakatsel 17.11, millega täitis kvalifikatsiooninormi 16.95, ja saavutas eelvõistlusel 5. koha. 12. märtsil hüppas ta lõppvõistlusel avakatsel 17.14, mis jäigi tema parimaks. See andis 6. koha. Võitis Walter Davis (USA) 17.73-ga. Samal aastal hüppas Évora Salonikis Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel kaugust 8.05, millega võitis, ja kolmikut 17.03, millega jäi teiseks. Samal aastal toimusid Rootsis Göteborgis 2006. aasta Euroopa meistrivõistlused kergejõustikus. Évora hüppas 7. augustil kaugust kvalifikatsioonis 7.93, millega ei täitnud normi, kuid pääses kümnendana lõppvõistlusele. Seal oli tal järgmisel päeval 3 katse järel 7.74, millega jagas 7.–9. kohta ja pääses viimasena finaali 8 hulka, edestades Chris Tomlinsoni (Suurbritannia) paremuselt teise katsega. Kahel viimasel katsel hüppas ta rohkem ja sai 7.91-ga 6. koha, edestades Ruslan Gataullinit (Venemaa) jälle tänu paremuselt teisele katsele. 10. augustil hüppas Évora kolmikhüppe kvalifikatsioonis avakatsel 17.23, mis oli Christian Olssoni (Rootsi) järel paremuselt teine tulemus. Ülejärgmisel päeval hüppas ta avakatsel 17.07, mis oli taas Olssoni järel paremuselt teine. Järgnes 4 ebaõnnestunud katset, viimaseltki ei tulnud sentimeetreid juurde ja Évora jäi esimesena medalist ilma. 2007. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Suurbritannias Birminghamis hüppas Évora 2. märtsil kvalifikatsioonis teisel katsel 16.78, millega ei täitnud normi, aga kuna see oli kahe katse järel paremuselt teine tulemus Phillips Idowu (Suurbritannia) 16.82 järel, otsustas Évora kolmandast katsest loobuda ja pääses ikkagi neljandana lõppvõistlusele, mis toimus järgmisel päeval. Seal õnnestus tal üksainus katse ja 16.97-ga jäi ta viiendaks. Võitis Idowu 17.56-ga. Euroopa võistkondlike meistrivõistluste esiliigas Milanos võitis Évora kolmikhüppe 17.35-ga. Ōsaka MM-il võitis Évora 25. augustil kolmikhüppe kvalifikatsiooni 17.22-ga, hüpates ainsana üle kvalifikatsiooninormi 17.10. 27. augustil püstitas ta lõppvõistlusel Portugali rekordi 17.74 ja tuli sellega maailmameistriks. Ta oli esimene Portugalist pärit maailmameister kergejõustikus. Teised medalid läksid Jadel Gregóriole (Brasiilia, 17.59) ja Walter Davisele (17.33). 2008. aasta sise-MM-il Hispaanias Valencias jäi kvalifikatsioonis Évora parimaks avakatse 16.93, millega ta pääses eelviimasena lõppvõistlusele. Kuid seal hüppas ta korra 17.27 ja kaks korda 17.26 ning tuli pronksmedalile Phillips Idowu (17.75) ja Arnie David Giralti (Kuuba, 17.47) järel. Pronksikohta jagas ka Fabrizio Donato (Itaalia), kuid paremuselt teine katse oli tal halvem. Pekingi olümpiamängudel hüppas Évora 18. augustil kvalifikatsioonis 17.34, millest parem oli üksnes Phillips Idowu 17.44. Lõppvõistlus toimus 21. augustil. Évora hüppas avakatsel 17.31, millele Idowu vastas 17.51-ga. Évora hüppas teisel katsel 17.56, millele Idowu vastas kolmandal 17.62-ga. Ka Leevan Sands (Bahama) hüppas kolmandal katsel 17.59. Kuid neljandal katsel saavutas Évora 17.67, millega tuli olümpiavõitjaks. Järgnesid Idowu, Sands ja Giralt (17.52). 2009. aasta suveuniversiaadil Belgradis võitis Évora kolmikhüppe 17.22-ga. 2009. aasta MM-il Berliinis hüppas Évora 16. augustil kvalifikatsioonis avakatsel 17.44 ja võitis sellega kvalifikatsiooni Idowu (17.32) ees. 18. augustil toimus lõppvõistlus. Avakatsel hüppas Évora 17.54 Idowu 17.51 vastu. Kuid kolmandal katsel saavutas Idowu 17.73, mis oli maailma hooaja tippmark, ja tuli sellega maailmameistriks. Évora parimaks jäi viimase katse 17.55, millega sai hõbemedali. Järgnesid Alexis Copello (Kuuba, 17.36), Leevan Sands (17.32) ja Arnie David Giralt (17.26). 2011. aasta suveuniversiaadil Hiinas Shenzhenis võitis Évora kolmikhüppe 17.31-ga, edestades järgmisi enam kui 40 sentimeetriga. 2014. aasta Euroopa meistrivõistlustel saavutas ta kuuenda koha tulemusega 16.78. 2015. aastal tuli ta Euroopa sisemeistriks tulemusega 17.21. Maailmameistrivõistlustel Pekingis võitis ta pronksmedali tulemusega 17.52. 2017. aasta Euroopa sisemeistrivõistlustel Belgradis võitis ta kuldmedali tulemusega 17.20. 2017. aasta maailmameistrivõistlustel Londonis võitis ta pronksmedali tulemusega 17.19. 2018. aasta sisemaailmameistrivõistlustel Birminghamis võitis ta rahvusrekordiga 17.40 pronksmedali. Aastatel 2007–2009 on ta valitud Portugali aasta meessportlaseks.