Karel Čapek
Karel Čapek kuula (9. jaanuar 1890 Malé Svatoňovice – 25. detsember 1938 Praha) oli tšehhi kirjanik. Karel oli maakonnaarsti poeg. Keskhariduse sai ta Hradec Králové, Brno ja Praha gümnaasiumides. Aastatel 1909–1915 õppis ta Praha ülikoolis filosoofiat ja sai doktorikraadi. Seejärel töötas ta raamatukogudes ja eraõpetajana. 1917–1920 töötas ta ajakirjanikuna ajalehes Národní listy ning seejärel 1921–1938 Lidové noviny toimetajana. Kirjanikuna oli tal lai ampluaa: realistlikud jutustused, näidendid, muinasjutud, kriminaaljutud, religioosse taustaga jutud ja ulme. Oma teostes käsitles ta 20. sajandi alguse tehnika ja teaduse saavutustega (masstootmine, massihävitusrelvad) kaasnenud eetilisi probleeme ning hoiatas katastroofide eest. Erilisel kohal tema loomingus oli küsimus, missugune karistus mingi väärteo eest on õiglane. Sel põhjusel kirjutas ta terve hulga kriminaalse süžeega jutte, kus reeglina saab süüdlane karistuse, kuid üldjuhul mitte surmanuhtluse ja sageli mitte sellise, kui seadus ette näeb. Čapek polnud usklik, kuid kirjutas hulga religioosse taustaga lugusid, sest see võimaldas käsitleda eetilise elu ja eetilise käitumise probleeme keerulistes olukordades. Karel Čapek suri vähem kui aasta enne Teise maailmasõja algust. Kui talle sai selgeks, et liitlasriigid (Prantsusmaa, Suurbritannia) ei võta midagi ette Tšehhi päästmiseks, loobus ta söömisest ja suri kopsupõletikku. Ta kirjutas mitu raamatut ka president Masarykist (Kõned TGM-iga, Vaikus TGM-ga ja Lugemine TGM-ist). Tema vend oli kunstnik ja kirjanik Josef Čapek, kes leiutas sõna "robot", mida Karel kasutas näidendis "R.U.R."