Tühimik
Kosmilised tühimikud on suured tühja ruumi osad, mis sisaldavad väga vähe või üldse mitte galaktikaid. Nad paiknevad galaktikaliste filamentide vahel, mis on universumi kõige suuremad struktuuriüksused. Stephen Gregory ja Laird A. Thompson avastasid kosmilised tühimikud aastal 1978 oma uurimistöös. Kosmiliste tühimike tihedus on väiksem kui üks kümnendik vaadeldava universumi keskmisest tihedusest. Tühimikud, mis asuvad suurema tihedusega keskkonnas on väiksemad kui tühimikud, mis asuvad madala tihedusega universumi osades. Tühimikute diameeter on tüüpiliselt 11–150 megaparsekit, eriliselt suuri tühimikke (mida nimetatakse ka "supertühimikeks") iseloomustab superparvede, väikestest galaktikagruppidest moodustunud suuremate rühmade puudumine. Arvatakse, et tühimikud on Sachsi-Wolfe'i efekti kaudu seotud kosmilise mikrolaine-taustkiirgusega: gravitatsioonilise punanihke tõttu korreleeruvad universumi külmemad piirkonnad tühimikega, soojemad piirkonnad filamentidega. Kuna Sachsi-Wolfe'i efekt kehtib vaid juhul, kui Universumis domineerib kiirgus või tumeenergia, on tühimike olemasolu oluline tõendus tumeda energia olemasolust.