Reheahi
Reheahi oli kuni 19. sajandi lõpuni Eesti aladel levinud peamise elamutüübi rehielamu küttekeha, mis algselt koosnes koldest ja kerisest. Reheahi ehk kerisahi paiknes algselt üheruumilises suitsutoas, mis on oma arenguloos jõudnud kolme ruumini: rehetuba, rehealune ja kamber. Reheahi paiknes alati rehetoas, mis oli väga pikka aega ainus köetav ruum hoones. Eesti piirialadel on levinud naaberrahvaste mõjutustega setude, rannarootslaste ja rannaelamud ja neis olevad kerisahjud on samuti piirkonniti äratuntavate erinevustega. Kesk-Eestis ja Lääne-Eestis on levinud klassikalised kerisahjud, Lõuna-Eestis, Saaremaal ja Muhus umbahjud ning Loode- ja Põhja-Eestis turvapostiga ehk puidust tugiraamiga reheahjud. Umbahjud võisid olla nii lõõridega kui ka lõõrideta, samuti ka kerisega või ilma.