Asendushooldus
Asendushooldus (inglise keeles alternative care, foster care) on lapse kasvatamine ja tema eest hoolitsemine väljaspool tema sünniperekonda olukorras, kus lapsevanemad ei saa või suuda pakkuda lapsele turvalist keskkonda ning vanemlikku hoolt. Lapse asendushooldusele paigutamise põhjused võivad olla küllalt erinevad. Sagedasemad põhjused on vanemate surm, vangistus, füüsilise või vaimse tervise probleemid, lapse väärkohtlemine või hooletusse jätmine või lapse tõsised käitumisprobleemid (näiteks korduvad õigusrikkumised või kodust põgenemine), millega lapsevanemad ei suuda toime tulla. Lapse asendushooldusele paigutamine võib olla erineva ajalise kestusega, mõnest päevast mitme aastani., Last ei eraldata vanematest vastu nende tahtmist, välja arvatud juhul, kui pädevad ametivõimud otsustavad kooskõlas kehtivate seaduste ja menetlusega, et selline eraldamine toimub lapse huvides. Niisugune otsus on vajalik erijuhtudel, nagu siis, kui vanemad kohtlevad last julmalt või jätavad ta hooletusse (Lapse õiguste konventsioon, artikkel 9). Vaesus või sellega kaasnevad tegurid ei tohiks kunagi olla lapse perest eraldamise põhjuseks, pigem on see märk abivajadusest, millele riik peab reageerima ja perele vajalikku tuge pakkuma. Seega ei tohiks ühtki last paigutada asendushooldusele, kui on võimalik perekonda lapse hooldamisel toetada. Perekonnast eraldamine peaks olema viimane abinõu ning selle vältimiseks tuleks pakkuda perekonda tugevdavaid abinõusid ja aidata kaasa lapse naasmisele asendushoolduselt perekonda. Lapsel, kes ajutiselt või alaliselt on ilma jäänud perekondlikust miljööst või kellel tema enese huvides ei ole lubatud jääda senisesse keskkonda, on õigus riigi erilisele kaitsele ja abile (Lapse õiguste konventsioon, artikkel 20). See tähendab, et riik peab tagama abivajavale lapsele perest eraldamise korral asendushoolduse. Tänapäeval on asendushoolduse levinumad vormid lapsendamine, eestkoste ja asendushooldusteenus (hooldusperes, perekodus või asenduskodus). ÜRO asendushoolduse juhised soovitavad lapse teenusele suunamisel eelistada peresarnaseid tingimusi ja perekeskkonda pakkuvat hooldusperet ning erandina perekodu või asenduskodu, kus teenust osutavad perevanemad või elavad asenduskodu kasvatajad periooditi koos lastega ja vahetuvad enamasti graafiku alusel.