Paulus
Paulus (judaistina Saulus Tarsusest) (sündinud millalgi ajavahemikul 5.–10. aastal m.a.j. Tarsus – surnud kas 64. või 67. aastal m.a.j Rooma) oli juudi päritolu algkristlik misjonär, apostel, pühak ja märter, kes elukutselt oli telgitegija. Ta oli üks esimesi mõjukamaid Jeesuse õpetuse tõlgendajaid, kes kuulutas Väike-Aasias ja Kreekas kristlust. Uues Testamendis omistatakse Paulusele 13 kirja (Pauluse kirjad), millest seitsme osas ei kahtle teoloogid tema autorluses. Algselt omistati Paulusele ka heebrealaste kirja autorlus.. Pauluse tegevus Apostlite tegude raamatus näitab teda algkristluse ühe juhtfiguurina. Ta oli mõjutatud variserlikust judaismist ja elas juudi hajalas, kirjutas koinee kreeka keeles, kasutas kreeka nime ning oli hellenistlikust keskkonnast mõjutatud. Apostlite tegude raamatu järgi oli Paulusel Tarsose ja Rooma kodakondsus, ehkki selles võib ajalooliselt kahelda. Paulus suri märtrisurma. Paulus pidas end aktiivseks misjonäriks ja mittejuutide apostliks (Rm 15:19). Enne pöördumist oli ta äge kristlaste tagakiusaja, kuid sai Damaskuse teel Jumalalt ilmutuse kuulutada kristlust mittejuutidele, misjärel ta pöördus judaismist kristlusse ja jutlustas seda, asutas kogudusi ning kirjutas neile kirju, lahendades koguduseliikmete probleeme. Ta uskus, et Aabrahami Jumal pole ainult juutide, vaid kõigi inimeste Jumal. Apostlite tegude raamatu järgi oli Paulus telgivalmistaja, kuid on võimalik, et ta töötles loomanahku ka muudel viisidel. Bart. D. Ehrman pakub, et Paulus võis koos kaaslastega kesklinnas insulas (tolleaegses kortermajas) ruume üürida, mille esimesel korrusel asusid tänavale avatud väiksed ärid, ning seal oma töökoja avada. Töökoht võimaldas neil suhtluse abil kristlust kuulutada. Paulust austatakse pühakuna katoliku, õigeusu ja anglikaani kirikus ning mõnedes luterlikes konfessioonides. Katoliikluses peetakse Paulust telgivalmistajate ja sadulseppade patrooniks. Paulus on misjonäride, evangelistide, kirjanike ja välitööde tegijate patroon.