Mart Elango
Mart Elango (8. jaanuar 1936 – 12. veebruar 1996) oli eesti füüsik. Elango lõpetas 1954. aastal Tartu 1. Keskkooli. Ta töötas kõigepealt Teaduste Akadeemia Füüsika ja Astronoomia Instituudis, uurides võredefektide tekitamist kristallides. Esimese eesti füüsikuna töötas ta sünkrotronkiirguse alal 1969. aastal USA-s Wisconsini osariigis, hiljem Novosibirski ja Lundi kiirenditel. Nendest uuringutest kasvas välja uus töösuund Eesti füüsikas, röntgenspektroskoopia. 1973. aastal kaitses Elango Tartu Riiklikus Ülikoolis doktoritöö "Leelishalogeniidkristalide elektronergutused ja kiiritusdefektide tekke elementaarsed mehhanismid". Elangost sai röntgenspektroskoopia labori juhataja Teaduste Akadeemia Füüsika Instituudis. Ta oli tahkisefüüsika (hiljem laseroptika) kateedri asejuhataja ja juhataja (1976–1992) ning tahkisefüüsika õppetooli professor (1992–1996). Temalt ilmus üle 120 artikli ja monograafia "Elementaarsed mitteelastsed kiirgustekkelised protsessid", mis tõlgiti inglise keelde. Raamat sai Eesti Vabariigi teaduspreemia. Elango on kirjutanud ka aime- ja "Eesti entsüklopeedia" artikleid.