Gediminas
Gediminas (poolapäraselt Giedymin, valgevene Hiedymin või Hiedzimin), sündinud umbes 1275 – detsember 1341, oli Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi suurvürst 1316 kuni oma surmani. Teda peetakse Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriigi üheks edukamaks monarhiks. Suurvürst Gediminas suurendas Leedu, Vene ja Žemaitija suurvürstiriiki tunduvalt endiste Kiievi-Vene suurvürstiriigi alade arvelt (ühendati Leeduga Valge-Vene, Polotski vürstiriik (1307) Minsk, Pinsk (1318), Brest (1319), Mogiljov, Turov, Vitebsk (1330), Orša, Mozõr ja Ukrainas, Kiiev (1321) ning suutis tänu oskuslikule laveerimisele katoliikluse ja vene õigeusu vahel oma paganliku riigi säilitada. Gediminas arendas tunduvalt riigi majanduselu, rajades uusi linnu (sealhulgas Vilniuse) ning kutsudes sinna elama sakslasi. Tema vihaseimaks vastaseks jäi aga Saksa ordu. 1323. aastal levisid Euroopas kirjad, milles Gediminas teatas, et on valmis katoliku usku üle tulema, ning kutsus Leetu munki, kaupmehi ja käsitöölisi. Hiljem selgus aga, et suurvürst ei mõtlegi katoliiklusesse astumise peale ja tõenäoliselt oli tegemist Riias valminud võltsingutega. Samas võttis Gediminas kohale saabunud kaupmehed, käsitöölised ja mungad vastu ning elavdas nõnda oluliselt oma riigi majanduselu. Gediminas suri 1341. aastal lahingus ristirüütlitega saadud vana haava tõttu.