Knygnešystė
Knygnešystė ehk raamatute salakaubana Leedusse vedamine on 19. sajandil Leedus esinenud nähtus. Salakaubavedajad toimetasid ajal, mil Venemaa Keisririigis oli keelatud leedukeelsete raamatute trükkimine ladina tähestikus (1864–1904), ebaseaduslikult riiki ladina tähestikus välja antud leedukeelset kirjandust ja ühtlasi ka levitasid seda. Keelustatud leedukeelse kirjanduse väljaandmiseks valiti trükikojad, mis paiknesid piiri lähedal. Suurem osa sellest kirjandusest trükiti ja toimetati Vene impeeriumi leedukeelsete aladega piirnevates Preisimaa piirkondades (Väike-Leedus). Vene ametnikud võitlesid samal ajal keelatud kirjanduse sisseveo vastu. Paljastatud salakaubavedajaid karistati, umbes viiskümmend neist küüditati Siberisse ja sadu salakaubavedajaid vangistati ning asustati ümber impeeriumi naaberprovintsidesse. Vaatamata sellele õnnestus ametiasutustel praeguste hinnangute kohaselt konfiskeerida vaid umbes 8–10% salakaubana maale toodud raamatutest. Knygnešystė liikumine, mis oli seotud peamiselt maal elava rahvastikuga, sai oluliseks elemendiks võitluses rahvusliku identiteedi säilitamise eest ja Leedu rahvusliku ärkamise lahutamatuks osaks 19. sajandi teisel poolel – 20. sajandi alguses. Aastakümneid kestnud liikumise ridadesse olid kaasatud rahvusliku liikumise juhid, kel tekkis lai suhtevõrgustik: nii kujunes sellest üks rahvusliku liikumise alustalasid. Igal aastal tähistatakse Leedus 16. märtsi kui knygnešystė päeva.