Stsientomeetria
Stsientomeetria (inglise scientometrics) on infoteaduse haru, mis tegeleb teaduse mõõtmise ja analüüsimisega. Sageli rakendatakse selleks bibliomeetriat, mis mõõdab teaduslike publikatsioonide mõju. Tänapäeva stsientomeetria tugineb põhiliselt Derek J. de Solla Price'i ja Eugene Garfieldi töödele. 1960. aastal rajas Garfield Teadusliku Informatsiooni Instituudi (Institute for Scientific Information), mille 1992. aastal omandas Thomson Scientific and Healthcare ja mida tänapäeval tuntakse Thomson ISI nime all osana Thomson Reuters Corporationist. Tsiteerimisandmebaaside ja -indeksite koostajana on ISI stsientomeetrilises analüüsis autoriteet, selle andmeid tarvitatakse laialdaselt nii teadusuuringutes kui ka teaduse igapäevases administreerimises ja teaduspoliitika kujundamisel. Stsientomeetrilised uurimismeetodid liigitatakse kvalitatiivseteks, kvantitatiivseteks ja arvutipõhisteks. Üks selle valdkonna olulisi leide on põhimõte, mille kohaselt kasvab töö- ja ressursikulu edasiste avastuste saavutamiseks samal tähtsustasemel eksponentsiaalselt. Siiski näitavad uuemad uuringud otsinguteaduse, masinõppe ja andmekaeve (inglise data mining) vallas, et see ei kehti paljude info hankimise ja kättesaadavuse põhiste probleemide korral. Koos bibliomeetria ja veebimeetriaga (inglise webometrics) kuulub see niinimetatud meetrikauuringute hulka. Stsientomeetriale on lähedased ka teaduse ja tehnika ajalugu, teadusfilosoofia ja teadusliku teadmise sotsioloogia. Valdkonna tähtsamad ajakirjad on Scientometrics ja Journal of the American Society for Information Science and Technology. Stsientomeetria spetsialiste ühendav Rahvusvaheline Stsientomeetria ja Infomeetria Selts asutati 1993. aastal. Eestis on stsientomeetriaga tegelnud näiteks Ülle Must, kes on vaadelnud sellest vaatenurgast Eesti ajalooteadust. Eesti teadlaste stsientomeetrilisi andmeid kajastab Eesti Teaduse Infosüsteem ETIS.