Hideyo Noguchi
Hideyo Noguchi (jaapani keeles 野口 英世 Noguchi Hideyo; 11. mai 1876 Inawashiro, Fukushima – 21. mai 1928 Accra, Ghana) oli jaapani bakterioloog. Ta avastas neurosüüfilise etioloogia, 1913. aastal isoleeris ta bakteri Treponema pallidum seljaajukuivega patsientide ajuproovidest. Noguchi Hideyo sündis Inawashiros Fukushima prefektuuris 1876. aastal. Kui Noguchi oli ühe aasta vanune, kukkus ta tulekoldesse (või kallutas endale keeva riisipaja peale), mille tagajärjel said tema vasak külg ja käsi raskeid põletushaavu. Arvatakse, et tema huvi meditsiini õppimise vastu sai alguse üleelamistest 16-aasta vanusena, seoses tema käe opereerimisega kirurgi doktor Kanae Watanabe poolt. Oma alistamatu meele ja erakordse püüdlikkuse toel ületas ta keele-, haridus- ja tavade barjäärid. Noguchi asus elama Tōkyōsse ja töötas õpingute ajal majahoidjana. 1896. aastal läbis ta meditsiinipraktiseerija eksami esimese astme ja 21-aasta vanuselt lõpetas Tōkyō meditsiinikolledži. Pärast meditsiinidoktori litsentsi omandamist võttis ta vastu lektoritöö, tutvudes siin oma eluaegse sõbra ja mentori doktor Morinosuke Chiwakiga. Hideyo uurimistöö sai hoo sisse pärast seda, kui ta 1900. aastal Ameerika Ühendriikidesse elama asus, kus ta töötas Pennsylvania Ülikoolis doktor Simon Flexneri uurimisassistendina. Noguchi varasemad uuringud olid seotud maomürgi füsioloogiliste toimete uurimisega, näiteks hemolüüsi, verejooksude, ödeemi ja endoteeli kahjustustega. 1909. aastal avaldas Noguchi monograafia "Snake Venoms: An Investigation of Venomous Snakes with Special Reference to the Phenomena of Their Venoms". Rockefelleri Meditsiiniuuringute Instituudis töötades avaldas ta rohkem kui 200 teaduspublikatsiooni mitmete nakkushaiguste, näiteks süüfilise, tuberkuloosi, trahhoomi, lastehalvatuse, marutõve, kollapalaviku, Kaljumägede tüüfuse ja Oroya palaviku kohta. Noguchil diagnoositi 1913. aastal süüfilis.