Säde (selts)
Säde selts oli Valgas alates 1902. aastast tegutsenud selts. Nimi valiti Valga lähedal oleva Säde jõe järgi. Seltsi eesmärk oli põhikirja järgi "oma liikmetele ja nende perekondadele töö vaheaegadel sündsat, lõbusat ja tulusat ajaviidet pakkuda". Selts võis "oma liikmetele ja nende külalistele balle, näokatte-pidusid, tantsu-, muusika- ja kirjanduse-õhtuid pidada, näitemängusid etendada, raamatuid, ajalehti ja ajakirju pidada, niisama ka mitmesuguste teaduste põllul töötajaid asjatundjaid kutsuda, kes ettelugemistega seltsi liikmetele kasulikku õpetust võiksivad pakkuda." Selts asutati karskusseltsi ruumides, aga üüris seejärel endale ruumid Suur-Sepa tänaval kaupmees Galkini majas. Mõtteni seltsi oma majast jõuti 1909. aastal. Uue, hilisjuugendstiilis seltsihoone projekteeris 1911. aastal üks esimesi eesti soost arhitekte Georg Hellat. See oli suurim väikelinna eesti seltsimaja 20. sajandi alguses. Kaheosaline maja koosnes seltsi ruumidest koos sellega liidetud teatrisaali ja fuajeega (mõlemad on praeguseks hävinud) ning hotelli osast. Liithoone 3-korruseline seltsimaja ning 4-korruseline hotellimaja ühinesid tervikuks vaatamata kujunduse erinevusele. Teatripoolne osa avati lihavõttepühade ajal 11. aprillil 1911. Avapidustustele pääses ainult kutsetega. Hotellipoolne osa valmis 1913. aastal. Säde seltsi näitering tegutses 1911. aastast ja kasvas 1936. aastal välja poolkutseliseks Valga teatriks Säde, mis muutus 1944. aastal kutseliseks. 1948 liideti Säde teater Võru Kandlega ühtseks Lõuna-Eesti Teatriks, mis koliti järgmisel aastal Võrru. Säde seltsi ruumides avati hiljem 1955. aastal asutatud Valga muuseumi ekspositsioon. Ekspositsioon püsis seal 1988. aasta põlenguni. Maja taastamist alustati 1998. aasta lõpul ja praegu asub majas jälle Valga Muuseum.