Isobaariline protsess
Isobaariline protsess on termodünaamiline protsess, mis toimub jääval rõhul; protsessi muutuvad suurused on aine temperatuur ja maht (ruumala). Ideaalse gaasi korral on gaasi mahu V {\displaystyle V} ja temperatuuri T {\displaystyle T} jagatis vastavalt Gay-Lussaci seadusele konstantne: V T = c o n s t {\displaystyle {\frac {V}{T}}=\mathrm {const} } . Kui temperatuuril T 1 {\displaystyle T_{1}} on gaasi maht V 1 {\displaystyle V_{1}} ja sama rõhu juures temperatuuril T 2 {\displaystyle T_{2}} vastavalt V 2 {\displaystyle V_{2}} , siis V 1 T 1 = V 2 T 2 {\displaystyle {\frac {V_{1}}{T_{1}}}={\frac {V_{2}}{T_{2}}}} ehk V 2 V 1 = T 2 T 1 {\displaystyle V_{2} \over V_{1}}={T_{2} \over T_{1}} . Seega kui rõhk protsessis on muutumatu, siis on gaasi temperatuuri- ja mahumuutused omavahel võrdelises seoses. Gaas teeb jääval rõhul paisumisel tööd W {\displaystyle W} , mida saab vastavalt termodünaamika esimesele seadusele avaldada järgmiselt: W = p ⋅ Δ V = n ⋅ R ⋅ Δ T {\displaystyle W=p\cdot \Delta V=n\cdot R\cdot \Delta T} , kus p {\displaystyle p} on rõhk, n {\displaystyle n} on ainehulk (moolides) ja R {\displaystyle R} on universaalne gaasikonstant. Ligikaudselt võib isobaariliseks protsessiks lugeda näiteks auru tekkimist aurukatlas.