Tehnoloogiline singulaarsus
Futuroloogias tähendab tehnoloogline singulaarsus hüpoteetilist ajahetke, millest alates hakkab tehnoloogiline areng kulgema inimestele hoomamatul ja kujuteldamatul moel ning kiirusel.[viide?] See ennustus põhineb statistilistel andmetel, mis näitavad eksponentsiaalset kasvu mitmes inimtsivilisatsiooni valdkonnas. Tehnoloogilise singulaarsuse ideed käsitleti esmalt 1950. aastatel ja märksa laiemalt juba 1980. aastatel Vernor Vinge poolt. Singulaarsuse kättejõudmise oletatav kuupäev kõigub alates paari aasta kaugusest tulevikust kuni paari sajandi kauguse tulevikuni. Futuroloogid pakuvad kõige enam 2030. aastaid.[viide?] Kas singulaarsus üldse saabub, on ebaselge. Samuti on raske ennustada, mis võib hakata juhtuma pärast singulaarsuse hetke kättejõudmist. Kuna tehnoloogiline singulaarsus on seotud nii tehnoloogia arengu kui ka selle mõjuga ühiskonnale, siis võib seda mõista ka kui sotsioloogilist või antropoloogilist singulaarsust. Tehnoloogiline singulaarsus on lähedalt seotud ka teiste singulaarsuste mõistetega. Selle kiirendus ja matemaatiline mudel sarnanevad matemaatilise singulaarsusega, milleks on punkt, kus matemaatiline funktsioon saavutab lõpmatuse. Selle mõjud ühiskonnale sarnanevad tinglikult gravitatsioonilise singulaarsusega ehk musta auguga, millest mitte mingi informatsioon ei jõua väljaspool sündmuste horisonti asuva vaatlejani. Kitsamalt tähendab tehnoloogiline singulaarsus inimesest targema mõistuse tekkimist ja sellele järgnevat järjest võimenduvat tehnoloogilist arengut.