Neerukoor
Neerukooreks (ladina cortex renis; ka cortex renalis) nimetatakse paljudel selgroogsetel loomadel neeru parenhüümi osa, milles paiknevad kõik neerukehakesed. Neerukoorest algab neerukehakesena ka nefron. Enamik neerutorukesi suubub neerukoores paiknevatesse kogumistorukestesse. Neerukoor koosneb välimisest ja sisemisest juxtamedullary zone 'st ning neerupüramiidide vahele kiiluvatest neerusammastest. Neerukoores paikneb ka jukstaglomerulaarne aparaat (inglise juxtaglomerular apparatus). Neerukoores eristatakse kiirjat osa (pars radiata) ja rullunud osa (pars convoluta) (siin paiknevad neerukehakesed). Neerukoore areng, anatoomia, morfoloogia, histoloogia ja patoloogia võivad erineda nii liigiti kui ka indiviiditi. Neerukoorel ja neerusäsil on erinevad funktsioonid. Neerukoores paiknevad struktuurid filtreerivad valkudest vedelikku ja elektrolüüte, reabsorbeerivad glükoosi, aminohappeid, vett ja elektrolüüte ning komplekteerivad teadaolevalt hormooni kahte hormooni: kaltsitriooli ja erütropoetiini. Lisaks komplekteerib neerukoor lämmastikoksiidi (NO). Neerukoores sünteesitakse ja vabastatakse ka prostaglandiin E2-e.