G
G (g) on ladina tähestiku 7. täht ja eesti tähestiku 6. täht. G võeti kasutusele C variandina 3. sajandil eKr ladina keele vanaladina perioodil, et eristada helilist /g/-häälikut helitust /k/-häälikust, sest mõlemat märgiti C-ga. G loomine omistatakse vabakslastule Spurius Carvilius Rugale, kes rajas esimese erakooli. Eesti keeles märgitakse G-tähega poolhelilist velaarklusiili. Mitmes romaani ja germaani keeles sõltub G hääldus tähe asukohast sõnas. G-l on väiketähena kaks tüpograafilist varianti: ja .