Engelbert Dollfuß
Engelbert Dollfuß (4. oktoober 1892 Texingtal, Alam-Austria – 25. juuli 1934 Viin) oli Austria poliitik ja riigitegelane. Engelbert Dollfuß oli talutüdruk Josepha Dollfußi ja Joseph Weningeri vallaslaps. Josepha abiellus mõni kuu pärast Engelberti sündi maaomanik Leopold Schmutziga. Schmutz ei adopteerinud Engelberti kunagi. Engelbert Dollfuß õppis Viinis katoliiklikus seminaris ja hiljem Viini ülikoolis õigusteadust ning Berliinis majandust. Kui puhkes Esimene maailmasõda, siis tahtis Dollfuß vabatahtlikuna sõjaväkke minna. Kuid esialgu ei võetud teda tema lühikese kasvu (151 cm või 153 cm) tõttu sõjaväeteenistusse. Hiljem võeti ta siiski Tirooli küttide üksusesse ning ta sõdis Itaalia rindel. Sõja järel sai temast 1919. aastal Talupoegade Liidu (Bauernbund) sekretär. Alates 1927. aastast oli ta Alam-Austria Põllutöökoja direktor. 1930. aastal sai temast Austria liiduraudtee president. 18. märtsil 1931 sai Dollfuß Kristlik-Sotsiaalse Partei poolt moodustatud Otto Enderi valitsuses põllutööminister. 10. mai 1932 nimetas Austria liidupresident Wilhelm Miklas Dollfußi Austria liidukantsleriks. Liidukantleri ametisse astus Engelbert Dollfuß 20. mail 1932. Lisaks kantsleriametile oli Dollfuß ka välisminister. Majanduskriisi ja Saksamaal natsionaalsotsialistide võimuletuleku tõttu ebastabiilseks muutunud poliitilises olukorras kehtestas Dollfuß 1933. aasta märtsis Austria autoritaarse režiimi. Parlament saadeti laiali, mõni aeg hiljem keelustati teised poliitilised parteid peale Kristlik-Sotsiaalse Partei. 1933. aasta 20. mail moodustas ta Isamaarinde, mille juhiks ta sai. 1934. aasta veebruaris puhkes Austrias sotsiaaldemokraatide ja teiste vasakpoolsete mäss, mis Dollfußi juhtimisel maha suruti. Engelbert Dollfuß mõrvati Viinis 25. juulil 1934 natsionaalsotsialistide võimuhaaramiskatse käigus.