Marcel Reich-Ranicki
Marcel Reich-Ranicki (sünninimi Marcel Reich; 2. juuni 1920 Włocławek – 18. september 2013 Frankfurt) oli Poola juudi päritolu Saksa publitsist ja kirjanduskriitik. Marcel Reich-Ranicki oli pärit keskklassi kuulunud juudi perekonnast, tema isal oli väike ehitusmaterjalide vabrik. 1929. aastal asus perekond elama Berliini. 1938. aastal lõpetas Reich-Ranicki Berliinis gümnaasiumi ja ta oleks tahtnud ülikoolis edasi õppida germanistikat. 28. oktoobril 1938 ta aga vahistati ja saadeti välja Poolasse. Pärast Poola okupeerimist Saksamaa poolt paigutati Reich-Ranicki 1940. aasta novembris Varssavi getosse, kus ta töötas Judenratis kirjutaja ja tõlkijana. Ta vanemad David ja Helene deporteeriti 1942. aasta septembri algul Treblinka koonduslaagrisse, kus nad hukati. Marcelil ja tema naisel Tosial õnnestus 3. veebruaril 1943 getost põgeneda ja ennast poolakatest tuttavate juures varjata. 1944. aasta oktoobri lõpus asus Reich-Ranicki tööle postitsensorina. 1945. aasta märtsist alates töötas ta Varssavis Tsensuuri Peaametis, alates juulist osakonnajuhataja asetäitjana. Ta astus ka Poola Töölisparteisse. 1946. aastal töötas ta Poola sõjaväemissioonis Berliinis. 1948–1949 oli ta Poola konsul Londonis. Londonist Poolasse tagasipöördumise järel vabastati ta välisteenistusest ja heideti parteist välja. Seejärel tegutses ta ajakirjanduse, kirjanduse ja kirjanduskriitika alal. 1958. aasta suvel sõitis Marcel Reich-Ranicki õppereisile Lääne-Saksamaale ja ei pöördunud enam Poolasse tagasi. Lääne-Saksamaal võttis ta osa kirjandusrühmituse Gruppe 47 tegevusest. Alates 1. jaanuarist 1960 töötas Marcel Reich-Ranicki ajalehe Die Zeit kirjanduskriitikuna. 1973–1988 oli ta ajalehe Frankfurter Allgemeine Zeitung kirjandusosa juhataja. 1988–2001 oli ta telekanali ZDF-i kirjandussaate "Das Literarische Quartett" üks saatejuhte.