1931. aasta Soome kuiva seaduse referendum
29. ja 30. detsembril 1931 toimus Soomes referendum kuiva seaduse jätkumise üle. Valijatelt küsiti, kas nad pooldavad 1919. aastal sisse seatud kuiva seaduse jätkumist. Sarnaselt teiste Põhjamaadega peale Taani, oli ka Soomes 19. sajandi lõpus/20. sajandi alguses tugev karskusliikumine. Vene tsaaririigi ajal oli Soome Suurvürstiriik proovinud neli korda sisse seada kuiva seadust, kuid tsaari vastuseisu tõttu ei saanud see teoks. Peale Soome iseseisvumist kehtestati aga ühe riigi esimese seadusena 1. juunil 1919 kuiv seadus. Kuiv seadus tõi aga Soomes kaasa kuritegevuse kasvu - suurenes alkoholi smuugeldamine ja muu vägivaldne kuritegevus (1922–1926 sooritati Soomes isikuvastaseid kuritegusid 10 korda rohkem kui Rootsis ja Suurbritannias), mispeale avalik arvamus pöördus kuiva seaduse vastu. Referendumil oli kolm valikut – 1) kuiva seaduse jätkamine, 2) nõrkade alkohoolsete jookide lubamine või 3) kuiva seaduse lõpetamine. Meestel ja naistel olid erinevat värvi valimissedelid. Referendumi ajal oli Soomes 1 752 315 valimisõiguslikku inimest (815 529 meest ja 936 786 naist). Valimas käis 777 885 inimest (44,39%), kellest 429 025 olid mehed (52,61%) ja 348 860 naised (37,2%). Kehtetuid sedeleid oli 3476 (0,45%). Kuiva seaduse jätkumist toetati rohkem maapiirkondades, suuremad linnad toetasid suurelt seaduse lõpetamist (Helsingi 81,76%, Turu 81,06%, Viiburi 81,80%, Tampere 63,40%, Kuopio 72,63%, Vaasa 84,47%, Oulu 67,94%, Pori 73,20%). Referendumi tulemusena lõpetati kuiv seadus veebruaris 1932 parlamendi hääletusega ja avati riiklik kauplustekett Oy Alkoholiliike Ab (Alko), millele kuulus alkohoolsete jookide impordi, ekspordi, tootmise ja müügi ainuõigus. 5. aprillil 1932 kell 10 avati üle Soome Alko kauplused, pannes nii aluse soomlastele tuttavale numbrikombinatsioonile "5-4-3-2-1-0".