Piesoelekter
Piesoelekter, ka piesoelektriline efekt ehk piesoefekt (kreeka keeles piezo 'rõhun') on teatava materjali, näiteks kvartskristalli ‒ piesokvartsi ‒ omadus, mille puhul tema kokkusurumisel tekib kokkusurutavate tahkude vahel elektripinge tingituna dielektrilisest polarisatsioonist, s.o erinimeliste elektrilaengute suunatud nihkumisest. Surve eemaldamisel polarisatsioon ja laengud kaovad. Seda nähtust nimetatakse piesoelektriliseks päriefektiks. On võimalik ka piesoelektriline pöördefekt ‒ mehaaniline deformatsioon elektrivälja mõjul; seega kui kvartskristalli vastastahkude vahele rakendada elektripinge, muutub nende tahkude vahekaugus. Piesoelektrilise päriefekti avastasid 1880. aastal vennad Jacques ja Pierre Curie. Katsetes turmaliinikristallidega said nad teada, et kristallide mehaaniline deformatsioon tekitab kristalli pinnale elektrilaengud, mille hulk on võrdeline kokkusuruva jõuga.