Soome mütoloogia
Soome mütoloogial on palju ühist teiste soome-ugri mütoloogiatega, näiteks eesti, kuid ka teiste naabruses olevate, näiteks balti rahvaste ja skandinaavlaste mütoloogiaga. Soome ja ülejäänud läänemeresoome rahvaste mütoloogiad on seotud teise soome-ugri rahva, saamide mütoloogiaga. Soome mütoloogia elemendid säilisid suulises traditsioonis ja folklooris kuni 18. sajandini. Peajumal Ukko (sm 'vana mees') oli algupäraselt loodushing nagu teisedki jumalused. Kõige püham loom oli karu. Karu peeti eelkäijate kehastuseks ja seetõttu kutsuti teda selliste eufemismidega nagu mesikämmen, otso ja kontio. Esimesena mainis soomlaste uskumisi piiskop Mikael Agricola oma Uue Testamendi tõlke eessõnas. Soome mütoloogiat uuris ka 19. sajandil Lars Levi Laestadius. Suurimad uuringud tehti 19. sajandi jooksul, pannes kirja vana maaluulet ja folkloori. Elias Lönnrot koostas Soome rahvuseepose "Kalevala".