Nameisis
Nameisis (kaasaegsetes allikates Nameise, Nameyxe; läti keeles ka Namejs, Nameitis) oli Tērvete semgalite vanem (nimetatud ka kuningaks), 1279. aastal alanud Liivi ordu vastase semgalite ülestõusu üks juhte. Peamine allikas Nameisise kohta on Liivimaa vanem riimkroonika, mainitud on teda ka Franciscus de Moliano ülekuulamisprotokollides 1312. aastal. Arvatakse, et juba 1270. aastal, mil orduväed Tērvete linnuse vallutasid ja semgalitega rahu tegid, võis Nameisis olla sealne valitseja. Pärast Liivi ordu 1279. aastal organiseeritud sõjaretke leedulaste vastu, mis lõppes kaotuse ja semgalitest abijõudude lahinguväljalt põgenemisega, algas semgalite aladel ülestõus. Selle põhjusena on nähtud maksude tõstmist ja/või ordu poolt pidusöögile kutsutud mõnede semgali ülikute tapmist. Hiljem oli ka üks orduvend andnud Nameisisele kõrvakiilu. Samal aastal vallutati Nameisise juhtimisel orduvendade käes olnud Tērvete linnus ja astuti liitu leedulastega. Hiljem ründas ta oma väega semgalite Dobele linnust piiramas käinud orduvendi ja kuralasi, kuid sai lüüa ja taandus. 1279./1280. aasta talvel võitsid rüüsteretkel olevad Nameisise semgalid lahingus väikest orduvendade salka. 1281. aastal alistus Tērvete linnus piiramise järel ordule ja Nameisis lahkus Leedumaale. On arvatud, et võis olla Leedu vürsti Traidenise vasall. Viimast korda mainitakse teda allikates samal aastal osalisena leedulaste Preisimaale tehtud sõjakäigus. Nameisise edasisest saatusest Leedus pole midagi teada. Küll on teada, et hiljem, 1289.–1290. aastal, järgnesid talle sinna mitmed teisedki semgalid, kelle elu ordu sagedased sõjaretked raskeks tegid, kuid kes ei tahtnud neile alistuda.