Nevada (laev 1914)
Nevada (pardatähis BB-36) oli Ameerika Ühendriikide mereväe laev, Nevada-klassi lahingulaevade juhtlaev ning kolmas Nevada osariigi järgi nime saanud laev. Nevada lasti vette aastal 1914 ning see oli dreadnought-tüüpi sõjalaevade jaoks suur samm edasi, laeval oli mitmeid pretsedendituid omadusi, mis said omaks ka uuematele laevadele: kolmekordsed kahuritornid, kütteks ei kasutatud enam sütt, auruturbiinid ja "kõik või eimidagi" soomus. Need omadused tegid Nevadast ning tema sõsarlaevast Oklahomast esimesed Ameerika Ühendriikide mereväe standardtüüpi lahingulaevad. Nevada osales mõlemas maailmasõjas. Esimese maailmasõja lõpukuudel kaitses laev Bantry lahes Iirimaal Suurbritanniast tulevaid ning sinna suunduvaid varustuskonvoisid. Teises maailmasõjas oli Nevada üks lahingulaevadest, mis jäid lõksu, kui Jaapan Pearl Harborit ründas. Nevada oli ainus lahingulaev, mis rünnakust pääses ning oli seega ameeriklaste jaoks rünnaku ainus helge moment. Põgenedes sai Nevada pihta ühe torpeedo ning vähemalt kuue pommiga ja meeskond oli sunnitud laeva karile ajama. Vesi voolas laeva sisse ning Nevada läks poolenisti põhja. Hiljem seda parandati ja kaasajastati Puget Sound Naval Shipyardis ning kasutati viies amfiibrünnakus (Attu, Normandia, Dragoon, Iwo Jima ja Okinawa). Pärast teist maailmasõda otsustati, et Nevada on liiga vana, et tulevastes lahingutes osaleda ning seda kasutati juulis 1946 Bikini atollil toimunud tuumakatsetuste sihtmärgina. Laeva lasti tuumapommiga Able, see sai kannatada ning muutus radioaktiivseks. Nevada viidi erru 29. augustil 1946 ning uputati kahuriõppuse käigus 31. juulil 1948.