Johannes Ambrosius Völcker
Johannes Ambrosius Völcker (umbes 1547 Eisenach – 23. september 1610 Braunsberg) oli jesuiit, kes töötas 16. sajandil Tartu jesuiitide seminaris. Völcker astus ordusse umbes 1570. aastal, enne Tartusse tulekut oli ta Halli kolleegiumis kirikuprefekt. Varem oli ta olnud ka kooliõpetaja. Tartusse tuli ta esimeste jesuiitide seas 1583. aastal ja sai peagi eestlaste pihiisaks. Eesti keele õppis ta ära 1587. aastaks. 1592. aastal pühitseti ta preestriks. Enamasti tegutseski ta eestlaste jutlustajana. Ta kirjutas üles ka mitmeid eestikeelseid palveid ja jutlusi, koos Thomas Busaeusega tegi ta palju ära eestlaste harimiseks ja katoliiklusesse tagasipööramiseks. 1600. aastal langes Völcker Tartu vallutamise järel rootslaste kätte vangi, kust vabanes 1605. aastal. Oma elu viimased aastad veetis ta Braunsbergi jesuiitide seminaris.