Sitsiilia kuningriik
Sitsiilia kuningriik (itaalia keeles Regno di Sicilia, ladina keeles Regnum Siciliae, katalaani keeles Regne de Sicília, sitsiilia keeles Regnu di Sicilia) oli riik, mis eksisteeris Itaalia lõunaosas selle asutamisest Roger II poolt 1130. aastal kuni 1816. aastani. See oli järglasriik Sitsiilia krahvkonnale, mis asutati 1071. aastal Normannide sissetungi ajal Lõuna-Itaaliasse. 1282. aastani kattis kuningriik (mõnikord kutsutud regnum Apuliae et Siciliae) mitte ainult Sitsiilia saare, vaid ka kogu Mezzogiorno regiooni Lõuna-Itaalias ja Malta saarestiku. Saar oli jagatud kolmeks regiooniks: Val di Mazara, Val Demone ja Val di Noto. 1282. aasta mäss Anjou valitsemise vastu, tuntud kui Sitsiilia Vesper, kukutas Carlo I Sitsiilia saare valitsemiselt. Anjoud suutsid säilitada kontrolli kuningriigi mandriosal, millest sai eraldi üksus, samuti Sitsiilia kuningriigi nime all, kuigi tavaliselt räägitakse Napoli kuningriigist, selle pealinna järgi. Saarest sai eraldi kuningriik Kataloonia-Aragoni dünastia valitsemise all, kes valitses Aragoni krooni. Pärast 1302. aastat kutsuti saareriiki mõnikord Trinacria kuningriigiks. Sageli asendati üks kuningas teisega, nagu Aragóni kuningas, Hispaania kuningas või Saksa-Rooma keiser. Aastal 1816 ühendati Sitsiilia kuningriik Napoli kuningriigiga ja moodustati Mõlema Sitsiilia kuningriik. Aastal 1861 ühendati selle alad Itaalia kuningriigiga.