Viljandi staarostkond
Viljandi staarostkond (poola keeles Starostwo Felin) oli Pärnu vojevoodkonda kuuluv haldusüksus Poola-Leedu võimu aegsel Liivimaal, Liivimaa hertsogkonnas keskusega Viljandis. 1582. aastal Liivimaa sõja Moskva tsaaririigi ja Rzeczpospolita vahelise sõjategevuse lõpetanud Jam-Zapolski vaherahuga saavutatud aladest moodustati 1598. aasta Liivimaa ordinatsiooniga presidentkonnad: Võnnu, Tartu, Pärnu, kõigi etteotsa määrati eluaegsete volitustega president. Pärnu presidentkonda kuulusid Pärnu, Viljandi, Tarvastu ja Helme distrikt (aastast 1589 staarostkond, mis jagunesid riigimõisateks). Presidentkonnad nimetati 1598. aastal ümber palatiinkondadeks ehk vojevoodkondadeks. Pärnu vojevoodkond oli üks kolmest Liivimaal moodustatud Liivimaa hertsogkonna vojevoodkonnast Tartu ja Võnnu kõrval. Liivimaa Poola riigimaadel moodustati halduspiirkondadena veel 20 staarostkonda ehk või kapitaniaati, millest Pärnu ja Tartu vojevoodkondade Lõuna-Eesti alale jäi 10, ning nendest 4 Pärnu vojevoodkonda. 1586. aastal eraldus Viljandi staarostkonna koosseisust Tarvastu staarostkond. Staarostid haldasid ka folvarke ehk Rzeczpospolita riigimõisu ning folvarkid haldasid staarostkonna teo- ja maksukohustega vakuseid ja hajatalusi. Läänistatud aadlimõisade valdus kuulus lääniaadlikele. Erinevalt aadlimõisade talupoegadest ei olnud riigi- ehk kroonumõisade talupojad sunnismaised. Staarostkondade valitsejate staarostite amet oli eluaegne ning ülitasuv, staarostid said endale 1/3 staarostkonnast laekuvast tulust. Staarostkonna läänistamisega läks staarostile lisaks laialdastele õigustele ka mitmeid kohustusi, millest üks oli kohustus territooriumi kaitsta ning selleks kohandati ka staarostkonnas kaitseehitisi. 1589. aastal kehtestatud "Ordinatio Livoniae I" määras pooled staarostiametitest poolakatele, pooled leedukatele. 1598. aastal aga vastu võetud "Ordinatio Livoniae II" määras kolmandiku staarostikohtadest kohalikule Liivimaa aadlile, kolmandiku Poola ja kolmandiku Leedu suurvürstiriigi aadlile. Poola ajal tegutses Viljandis Viljandi linnakiriku katoliku vaimuliku, ja praostina jesuiit Dionysius Fabricius, kelle tuntuim teos on neljaosaline Liivimaa ajalugu käsitlev "Livonicae Historiae compendiosa series, in quatuor digesta partes ab anno 1158 usque ad annum 1610". 17. sajandi esimestel kümnenditel võeti Viljandi frantsisklaste kloostrikirik (Viljandi Jaani kirik) kasutusele hävinud linnakiriku asemel. Viljandi staarostkonnas olid Mõisaküla mõis, Vastemõisa mõis, Ryngo, Malapermoyza riigimõisad, Reineke vakus, Matapera vakus, Kurkundi vakus, Vastemõisa vakus ning aadlimõisad.