Ohustatud keel
Ohustatud keeleks nimetatakse keelt, millel on oht lähimas tulevikus (umbes ühe-kahe põlvkonna jooksul) välja surra. Keel sureb välja viimase emakeelse kõnelejaga koos. Keelte elujõulisust hinnatakse EGIDSi skaala järgi. Ohustatuks peetakse skaalal kategooriate 6b kuni 10 keeli. Ohustatud tasemel keelt 6b kõnelevad küll kõik põlvkonnad, kuid fertiilses eas põlvkonnast annavad vaid vähesed lastele keelt edasi. Keelevahetuse olukorras (kategooria 7) kasutavad fertiilses eas ja vanemad inimesed keelt küll omavahel, aga seda ei anta edasi lastele. Väljasurevat keelt (8a) räägib ainult vanavanemate põlvkond. Vaevalt allesolevat keelt (8b) räägib ainult vanavanemate põlvkond või veelgi vanema põlvkonna liikmed, kellel pea-aegu puudub võimalus keelt omavahel kasutada. Uinunud keele (9) kohta on teadmine kogukonna mälus olemas, kuid see on pigem teadmine pärimusest ning tegelik keeleoskus piirdub identiteeti rõhutavate stampväljenditega. Hääbunud keelt (10) ei kasutata enam keegi ning keegi ei seosta ka oma etnilist enam selle keelega. UNESCO arvestab keele ohustatuse määra hindamiseks järgmisi kriteeriume: keele edasikandmine põlvkonnalt põlvkonnale absoluutne kõnelejate arv kõnelejate osakaal rahvaarvust keele kasutusvaldkondade muutused kohanemine uute valdkondade ja meediumitega emakeelsete materjalide kättesaadavus hariduse ja kirjaoskuse arendamiseks valitsuse ja institutsioonide keelehoiak ja -poliitika, sh keele ametlik staatus ja kasutus kogukonna suhtumine keelde keele kirjelduse maht ja kvaliteet