Näitus "Kohtumised"
"Kohtumised" on Eesti kultuuriloole keskenduv püsinäitus Eesti Rahva Muuseumis. Näitus avati Eesti Rahva Muuseumi uues majas 2016. aasta oktoobris. Näitus erineb oma lähtealustelt märgatavalt ERMi varasematest püsinäitustest. Oma roll selles on ka uuel hoonel. Oma maja ehitamine ERMile oli päevakorral muuseumi alguspäevist peale. 20. sajandi jooksul toimus tervenisti neli sellist algatust. 2005. aastal, mil ERM kuulutas koostöös Kultuuriministeeriumi ja Eesti Arhitektide Liiduga välja rahvusvahelise arhitektuurivõistluse hoone kavandi leidmiseks, oli tegemist juba viienda katsega. Jaanuaris 2006 avalikustati konkursi tulemused: võitis kavand „Mälestuste väli“ („Memory Field“) büroolt DGT Architects. 2013. aasta kevadel sai maja nurgakivi ja 2016. aasta oktoobris avas muuseum külastajatele uksed. Uue muuseumihoone rajamine tähendas terve uue kompleksi loomist. See ajendas muuseumi oma eesmärke ja identiteeti selgemini sõnastama. Eesti kultuuriloo püsinäituse põhimõtete ja käsitluslaadi määratlemisest kujunes ERMis maja valmimise aastatel selle protsessi keskpunkt. Traditsiooniliselt on Eesti Rahva Muuseumi kuvand seostunud Eesti talupojakultuuriga. 19. sajandi taluelule on keskendunud kõik varasemad muuseumi püsinäitused. „Kohtumiste“ töörühm otsustas lähtuda aga laiemast Eesti kultuuri käsitlusest. Huvi pakkus Eesti rahvastik tervikuna, mitte üksnes eesti keelt kõnelevad inimesed, samuti 19.–20. sajandist varasemad ja hilisemad perioodid. Üldpealkiri „Kohtumised“ hõlmab 12 iseseisvast näitust, mis võtavad tervikuna enda alla ligikaudu 3500 ruutmeetrit. Näitusele sisenedes avaneb enam kui 100 meetri pikkune vaade „Ajarajale“, mis on kultuuriloo ülevaatenäitus meie asustusajaloost. „Ajarajalt“ hargnevad käigud, mis juhatavad edasi näitusesaalidesse ning nendevahelistele avatud aladele, kus asuvad mitmesugused teemanäitused. Nende hulgas on teemasid, mida ERM on käsitlenud varemgi, näiteks väljapanekud meie traditsioonilisest rahvakultuurist ja nõukogudeaegsest argikultuurist. Kuid leidub ka uusi. Varasemast suurem kaal on arheoloogilisel materjalil, samuti vaimse kultuuri aspektidel: eesti keelel ja regilaulul. Näitused on veel kodust ja toidukultuurist, looduskeskkonnast ja linnaruumist. Eraldi näitusesaal on Eesti esimese sinimustvalge, Eesti Üliõpilaste Seltsi ajaloolise lipu jaoks. Osalussaali on oodatud näitusi tegema inimesed, kes muuseumides ei tööta. Lisaks on saal tervikkogude näitamiseks ning külastajatele iseseisvaks tegutsemiseks. Selle pealtnäha eripalgelise koosluse seob tervikuks „argikultuuri“ mõiste, mis on etnoloogias ja folkloristikas võetud kasutusele varasema „rahvakultuuri“ kõrvale ja asemel. Argikultuur tähistab kõike inimeste loodut: esemeid, kombeid, uskumusi, käitumisviise, norme, väärtusi. Argikultuur on endastmõistetav ja loomulik – see on globaalsete protsesside taustal aeglaselt ja järjepidevalt kulgev igapäevaelu nii lähemas kui ka kaugemas minevikus, inimeste ees seisvad valikud ja otsused. Argielu kogevad kõik inimesed, olgu nad rikkad või vaesed, tähtsad või mitte. „Kohtumiste“ töörühmale pakkusid huvi pigem ajaloos vähem tuntud inimeste lood ja esemed. Teemadki valiti näitusele esindama niisuguseid kultuurilisi muutusi ja nähtusi, mida tõenäoliselt enamik Eesti rahvastikust isiklikult koges. Mahukas nii ajalise ja temaatilise haarde poolest kui ka ruutmeetrite hulgalt, on „Kohtumised“ paljude inimeste koostöö tulemus. Aastate jooksul kuulus kuraatorite hulka üle 40 inimese etnoloogia, arheoloogia, ajaloo, folkloristika, kultuurikommunikatsiooni, keeleteaduse, kirjandusteaduse, semiootika, religiooni uuringute, geoloogia, geograafia, kartograafia, muusika ja mitmelt teiseltki alalt. Nad olid paljudest ülikoolidest, muuseumidest ja uurimisinstituutidest.