Külgmõtlemine
Külgmõtlemine on probleemide lahendamise viis, kasutades kaudset ja loovat lähenemist mõttekäigu kaudu, mis pole kohe ilmne. See hõlmab ideid, mis ei pruugi olla saavutatavad, kasutades ainult traditsioonilist samm-sammulist loogikat. Mõiste võttis kasutusele 1967. aastal Edward de Bono. Ta toob näitena Saalomoni kohtuotsuse, kus kuningas Saalomon lahendab vaidluse lapse põlvnemise üle, nõudes lapse pooleks lõikamist ja tehes siis oma otsuse vastavalt reaktsioonidele, mida selline korraldus saab. Edward de Bono seob külgmõtlemise ka huumoriga, väites, et on olemas üleminek tuttavalt mustrilt uuele ja ootamatule. See on üllatusmoment, tekitades naeru ja uut mõistmist, mis hõlbustab võimalust näha teistsugust mõttemustrit, mis algselt polnud ilmne. De Bono sõnul distantseerub külgmõtlemine teadlikult loovuse kui "vertikaalse" loogika tajumise tavapärasest probleemide lahendamise meetodist.