BMW 5. seeria (E34)
BMW E34 oli BMW 5. seeria auto, mida toodeti aastatel 1987–1996 (mudeliaastad sedaanil 1988–1995 ja universaalkerega Touringul 1992–1996), E34 on E28 järeltulija ning E34 järeltulija on E39. Tootmine toimus Baieris Dingolfingis, kus asub BMW suurim tehas. E34 saabus müügile väiksema mootorivalikuga, hiljem lisandus ja muutus valik. Need autod olid segu BMW traditsioonist ja moodsast tehnoloogiast. Kasutati BMW traditsioonilist eesmootor-tagavedu paigutust ja 6-silindrilist ridamootorit, mis tagasid mootori ühtlase töö ja optimaalse kaalujaotuse, mida BMW kliendid autolt ootasidki. Müük algas jaanuaris 1988. Esimesed mudelid olid kõik kuuesilindrilised M20, M30 ja M21l, nüüd olid kõik mootorid katalüsaatoriga. M20 kasutasid 520i - 129 hj, auto hind oli 38 500 Saksa marka (DEM) ja 525i 170 hj (47 000 marka). M30 suuremad 530i - 188 hj (54 000 marka) ja 535i - 211 hj (62 000 marka). 524td kasutas E28lt üle võetud M21 115 hj diiselmootorit (41 000 marka). Käigukastideks olid Getrag 260 viiekäiguline manuaalkäigukast ja ZF 4HP22 4-käiguline automaatkäigukast, mis lisas hinnale 2400 marka (535il 3620). Aasta lõpus tuli välja ka M5, mis kasutas S38 mootorit võimsusega 315 hj. Ainsaks käigukastiks oli Getrag 280 viiekäiguline manuaalkäigukast. Hinnaks oli 98 800 marka. 1989. aastal lisandus ka mudelivaliku alumisse otsa 518i, mis kasutas neljasilindrist M40 mootorit, võimsusega 113 hj. Lääne-Saksamaal seda aga ei müüdud, toodeti ainult ekspordiks. 1990. aastal uuendati väiksemaid kuuesilindrilisi mootoreid. 520i ja 525i 12-klapise M20 vahetas välja uus 24-klapine M50. 192 hj 525i osutus vägagi edukaks, 6000 marka odavamana tõrjus see 530i (188 hj, 57 600 marka) aasta lõpuks turult välja. Ka diiselmootoriga 524td M21 vahetas 1992. aastal välja uue M51 mootoriga 525tds. 1992. aastal toimus palju suuremaid mudeliuuendusi. M21 mootoriga 524td saadeti erru, tema vahetas välja M51 mootori ja vahejahutiga 525tds, 143 hj (49 900 marka). Lisaks oli saadaval ka universaalkere Touring. Universaalkere lisas hinnale sõltuvalt mudelist 3600-4500 marka. Saadaval oli nüüd ka nelikvedu xDrive, ainult 525i mudelil, mis lisas hinnale umbes 8000 marka - 2. septembri 1991 seisuga maksis tagaveoline 525i 55200 marka, 525iX 67500 marka. 525iX aga toodeti suhteliselt vähe: 4 783 sedaani ja 4 583 universaali. Järgneval, E39 pōlvkonnal, nelikvedu ei pakutud. M5 mootorit suurendati 3,5 liitrilt 3,8 liitrile, võimsus kasvas 315 hjlt 340le. Ka auto hind kerkis 110 500 margalt 120 000-le. 1992. aasta keskel lõpetati M30 mootori tootmine. BMW esimese V8-mootorina pärast 27 aastat tuli välja uus M60, 535i (211 hj) vahetas nüüd välja 530i V8 (218 hj). Viimane 535i maksis 15. aprilli 1992 seisuga 71 900 marka, 530i 1. septembri 1992 seisuga 69 500 marka. Lisandus ka 540i 530i ja M5 vahele, võimsusega 286 hj, hinnaga 82 000 marka, mis oli aga saadaval ainult automaatkäigukastiga. Ka M5 oli nüüd saadaval universaalina, hinnaks 127 650 marka. Ka käigukastid vahetati välja, nüüd olid saadaval 5-käiguline manuaalkäigukast ZF S5D310 ja 5-käiguline automaat ZF 5HP18 (540i-l ZF 5HP30). 1993. aastal tuli ka Saksamaal müügile 518i, nüüd M43 mootoriga (115 hj, 43 500 marka) 520i (150 hj, 49 100 marka) vastu ning ilma vahejahutita diisel 525td, hinnaks 49 000 marka 525tds 52 700 marga vastu. 1994. aastast oli 540i saadaval ka universaalkere ja manuaalkäigukastiga, 540i ja M5 said uue kuuekäigulise Getrag 420G. See langetas ka 540i baashinda: 13. aprillil 1993 maksis 540i automaadiga 84 700 marka, 1. juunil 1994 manuaalkäigukastiga 80 200 marka. Alates 1995. aastast sai E34 endale ka kaasreisija turvapadja. Sedaani tootmine lõppes aasta lõpus, kui asemele tuli E39, universaale toodeti veel edasi juunini 1996. Viimastest autodest maksid jaanuari 1995 seisuga 518i 46 000, 520i 52 000, 525i 61 400, 530i 73 700, 540i 82 000, M5 124 000, 525td 50 600 ja 525tds 54 400 Saksa marka. Universaalkere lisas hinnale 518il, 520il ja 525td(s)l 4000, 525il, 530il ja 540il 4800 ja M5l 7000 marka, nelikvedu 8300. Võrdluseks maksis uus E39 16. oktoober 1995 seisuga 520i 54 500, 523i 58 500, 528i 65 000 ja 525tds 57 000 marka. E34 kere oli palju jäigem ja voolujoonelisem kui ta eelkäijal, olles välimuselt väga sarnane 7. seeria E32-ga (mõlemad on Claus Luthe looming). E34 oli üks töökindlamaid premium-keskklassi autosid, teenides omanikelt parima vastupidavuse eest autasu Intellichoice poolt 1991. aastal. Seda peetakse siiani üheks töökindlamaks BMW-ks läbi aegade. See oli oma tootmise ajal ka üks turvalisemaid sõidukeid, tänu turvapatjadele (esimestel aastatel küll vaid suhteliselt vähe levinud lisavarustusena), ABS-ile kõigil ratastel ja väga tugevale kerekonstruktsioonile, mis kaitses reisijaid õnnetuse korral. E34 pidurdusteekond 97–0 km/h 40 m jooksul oli aastal 1990 parem kui ühelgi teisel tootmises oleval sedaanil. Vähelevinud lisana esines autodel ka ASC-veojõukontrolli. Esialgu vaid vähestel EML-ga (elektrooniline gaasijuhtimissüsteem) varustatud 535i mudelitel. Teistsuguse tehnoloogiaga, kuid samuti ASC-veojõukontroll lisandus lõpuaastatel ka mõne muu mudeli lisavarustuse nimekirja. Sama tähistusega mudeleid (525i, 530i jne) toodeti eri aastatel erinevate mootoritega (M30, M40, M50 jne). USA-s algas E34 müük 1989. mudeliaastal, algul müüdi mudeleid 525i (37 000 dollarit) ja 535i (43 600 dollarit). 1991 lisandus mudelivalikusse M5 (3,5-liitrise mootoriga), hinnaks 56 600 dollarit. 1994. mudeliaastal lahkus 535i turult, asemele tulid V8-mootoritega 530i (40 000 dollarit) ja 540i (47 000 dollarit).