Ottomar Gern
Ottomar Gern (16. november 1827 – 9. november 1882) oli Venemaa insener ja sõjaväelane. Ta sündis Vitebski kubermangus Poola aadliku saksa päritolu suguvõsas. 1841 astus ta Sõjainseneride kooli. 10.augustil 1844 ülendati Gern lipnikuks ja viidi üle ohvitseride klassi. 3. septembril 1846 määrati ta Inseneride korpusesse üleviimisega kaardiväkke (Ihukaardiväe sapööripataljon) ja komandeeriti Sõjainseneride kooli (mis hiljem reorganiseeriti Nikolai-nimeliseks Inseneride kooliks). Seal töötas ta repetiitorina (ehk õppejõuna) fortifikatsiooni alal. 9.07- 9.11.1854 oli Gern komandeeritud Tallinna, mis asus sõjaliselt kaitsepositsioonidel. Siin ehitas oma esimese allveelaeva. 17. aprillil 1855 sai Gern kapteni auastme ja ehitas valmis metallist allveelaeva, mis oli sisuliselt ainult tuukrikell. Peale Inseneride Sõjakooli ja Akadeemiat ta oli ajavahemikul (25.08.1856-17.10.1860) veel ka õppejõud fortifikatsiooni alal Nikolai-nimelises Kindralstaabi Akadeemias. 1863. aasta kevadeks ehitas ta kolmanda allveelaeva. Umbes samal ajal käis ta Prantsusmaal, kus nägi ehitatavat allveelaeva Le Plongeur, mida 1862. aastal nägi ka Jules Verne ning kirjeldas seda 1869. aastal ilmunud romaanis "20 000 ljööd vee all". 1867. aastal ehitas Gern oma viimase, neljanda allveelaeva. 1872 ehitas Gern oma neljanda allveelaeva tarbeks torpeedo. 1879. aasta 30. augustil ülendati Ottomar Gern kindral-leitnandiks. Ottomar Gern suri 9. novembril 1882 Montonis. Hüvastijätmine viidi läbi Peetri-Pauli luteri kirikus Peterburis, maeti aga Moskvasse, Novodevitšje kalmistule.