Soojusülekandetegur
Soojusülekandetegur iseloomustab konvektiivse soojusülekande intensiivsust tahke keskkonna ja vedela või gaasilise keskkonna eralduspinnal. Selle võrdeteguri tähis on α {\displaystyle \alpha } (ehitusfüüsikas h {\displaystyle h} ) ning ühik vatt ruutmeetri ja kelvini kohta, W/(m2·K). Seega väljendab soojusülekandetegur soojushulka, mis läbib sekundis (J/s = W) 1 m2 suurust eralduspinda, kui keskkonnatemperatuuride erinevus on 1 K. Matemaatiliselt saab soojusülekandetegurit defineerida järgmiselt: α = Φ A ⋅ Δ T , {\displaystyle \alpha ={\frac {\Phi }{A\cdot \Delta T}},} kus Φ {\displaystyle \Phi } on soojusvool (ajaühikus edasikanduv soojushulk), W; A {\displaystyle A} on eralduspinna pindala, m2; Δ T {\displaystyle \Delta T} on temperatuuride erinevus eralduspinna poolte vahel, K. Eralduspinda läbib soojusvool Φ = α ⋅ A ⋅ Δ T . {\displaystyle \Phi =\alpha \cdot A\cdot \Delta T.}