Testamendi tõlgendamine
Testamendi tõlgendamine on pärimisõiguses kasutatav testamendi ehk viimse tahteavalduse sisu kindlaksmääramine. Viimse tahte avalduse tõlgendamise eesmärk on selgitada välja viimse tahte avalduse õiguslikult määrav sisu. Pärimisõiguses räägitakse kahesugusest tõlgendamise vajadusest. Esiteks saab viimse tahte avalduse tõlgendamise kaudu välja selgitada, millist liiki viimse tahte avaldusega on tegemist või kas avaldus üldse on viimse tahte avaldus. Teiseks hõlmab tõlgendamine korralduste sisu väljaselgitamist. Testamendi tõlgendamisel lähtutakse testaatori (pärandaja) tegelikust tahtest. Tõlgendamise lähtekohad on testaatori tegelikud soovid ja motiivid, isegi kui need ei kajastu testamendi tekstis. Testamendi puhul ei kasutata grammatilist tõlgendamist. Testamendi tõlgendamisel ei ole oluline testamendi sisu objektiivne ega normatiivne tähendus, vaid subjektiivne tähendus. Määrav ei ole see, kuidas saab korraldust objektiivselt mõista või kuidas seda mõistaksid isikud, keda testaator testamendis soodustas, vaid üksnes ja ainult see, millise tähenduse omistas korraldusele selle tegija. Viimse tahte tõlgendamisel tuleb lähtuda selle tegija tahtest viimse tahte avalduse tegemise hetkel, kasutades selleks nii testamendist nähtuvaid asjaolusid kui asjaolusid väljaspool testamenti. Võimaluse korral peaks eelistama tõlgendust, mis säilitaks pärandaja tahte võimalikult suures ulatuses, nn favor testament '​i põhimõte.