Kesk-Leedu Vabariik
Kesk-Leedu Vabariik (poola Republika Litwy Środkowej, leedu Vidurio Lietuvos Respublika, valgevene Рэспубліка Сярэдняе Літвы) või Kesk-Leedu (poola Litwa Środkowa, leedu Vidurio Lietuva või Vidurinė Lietuva, valgevene Сярэдняя Літва) oli lühiealine poliitiline üksus, mis ei saanud rahvusvahelist tunnustust. Vabariik loodi aastal 1920 pärast Lucjan Żeligowski juhitud Poola armee 1. Leedu–Valgevene jalaväediviisi sõdurite korraldatud mässu, mida toetasid Poola õhujõud, ratsavägi ja suurtükivägi. Paiknedes ümber Leedu suurvürstiriigi ajaloolise pealinna Vilna (leedu Vilnius, poola Wilno), oli üksus 18 kuu jooksul kui puhverriik Poola, millest ta sõltus, ja Leedu, mis ala endale nõudis, vahel. Pärast mitmeid viivitusi leidsid 8. jaanuaril 1922 aset vaidlustatud valimised ja territoorium annekteeriti Poolasse. Mõned pidasid vabariiki Poolast sõltuvaks nukuriigiks. Esialgu Poola valitsus eitas, et oli vastutav vale lipu all tegutsemises, mis selle üksuse tekitas, kuid Poola juht Józef Piłsudski tunnistas hiljem, et tema isiklikult käskis Żeligowskil teeselda, et ta tegutseb kui mässav Poola ohvitser. Poola-Leedu piir interbellumiperioodil, kuigi tunnustatud Antanti Suursaadikute konverentsi ja Rahvasteliidu poolt, ei olnud tunnustatud Leedu poolt. Aastal 1931 tegi rahvusvaheline kohus Haagis avalduse, et Poola-poolne linna hõivamine oli rahvusvahelise õiguse rikkumine.