Ožarski tuletorn
Ožarski tuletorn (ka Mõkolajivi tuletorn; ukraina keeles Ожарський маяк; Миколаївський маяк; vene keeles Николаевский маяк) oli 20. sajandi esimesel kümnendil Tsaari-Venemaal rajatud tuletorn Bugi limaanis Ožarski maasäärel Mõkolajivist 15 km lõuna suunas. Esimene raudbetoonist tuletorn maailmas. Hävis teises maailmasõjas. Monoliitsest raudbetoonist Ožarski tuletorni projekteerisid 1903.–1904. aastatel noored Peterburi teedeehitusinsenerid Mõkola Pjatnõtskõi ja Aleksandr Barõšnikov. Projekti ekspertiisi tegi ehitusmehaanika professor Nikolai Beleljubski. Tuletorn anti ekspluatatsiooni 1904. aastal. 1905. aastal ilmusid Ožarski majakast artiklid välismaistes ajakirjades La Nature (Prantsusmaa) ja Scientific American Supplement (USA). 43 meetri kõrgune torn (kuni laternani 36 m) oli ülespoole ahenev: jalamil oli torni läbimõõt 8 meetrit, sokli kõrgusel 6 ja laterna kõrgusel 2 m. Torni välisseina paksus oli sokli kõrgusel 20 cm ja torni ülemises otsas 10 cm. Tornis oli raudbetoonist valatud keerdtrepp, millel astmete laius oli 72,5 cm ja paksus 2,5 cm. Kokku kulutati tuletorni rajamiseks 175 kuupmeetrit betooni ja 17,6 tonni rauda. 1944. aastal teises maailmasõjas taganevad Wehrmachti väed õhkisid tuletorni. Pärast sõda püstitati ajutine puidust majakas. 1955.–1956. aastatel asendati see 56 meetri kõrguse metallsõrestikust ehitatud tuletorniga, mis püsis ekspluatatsioonis 1980. aastate keskpaigani. Ožarski tuletorni koordinaadid: 46°47' N, 31°57' E