Joann Saarniit
Joann Saarniit (ka Joann Voldemar Saarniit, Johannes Woldemar Saarniit ja Voldemar-Johan Saarniit; 11. mai 1909 Luuga maakond, Venemaa – 19. august 1984 Toronto) oli väliseesti maalikunstnik ja graafik Kanadas. Joann Saarniit sündis Luuga lähedal vedurijuhi pojana. Ta õppis Tallinna 26. algkoolis ja aastast 1925 Riigi Kunsttööstuskoolis August Janseni ja Kristjan Raua õpilasena. Lõpetas kooli aastal 1932 dekoratiivmaali erialal aga täiendas end edasi ja 1939. aastal lõpetas ta diplomiga dekoratiivse kunsti alal. Enne teist maailmasõda töötas Toidukaubastus kunstnik-dekoraatorina. 27. juulil 1941 mobiliseeriti ta Punaarmeesse. Ta viibis Udmurdi ANSV-s Kambarka rajoonis Kambarkas, kus töötas 791. ehitus-töökolonni naftabaasis. Seejärel oli ta Eesti Laskurkorpuses, sealt tahtis üle minna sakslaste poolele, kuid langes vangi ja määrati karistusüksusesse. Kevadel 1943 jõudis ta uuesti pärisrindele, kust 1. mai öösel õnnestus nelja eestlasega sakslaste poolele üle joosta. Venelaste pealetungil sattusid mehed uuesti punaväe kätte ning mõisteti 15 aastaks sunnitööle. 1943. aastal õnnestus tal teel vangilaagrisse Smolenski lähedal põgeneda ning ligi aasta kestnud põgenemisteekonna lõpuks jõuda Rootsi, kus leidis eest omal käel sinna jõudnud abikaasa ja pisipoja. Rootsis elatus eesti raamatuid kujundades ning reklaamplakateid ja dekoratsioone joonistades. Üheks tööks oli Kopenhaageni baptistide maailmakongressil eesti näituse korraldamine. 1948. aastal emigreerus Saarniit Rootsist ühena 350 reisijast Walnuti põgenikelaeval Kanadasse Halifaxi. Ta töötas Torontos reklaamifirma osakonnajuhatajana ning pidas oma maali- ja rakenduskunstistuudiot. 1962. aastal toimus Torontos Punase Risti abiga esimese eestlasena tema isikunäitus ning järgmisel aastal andis kunsti- ja kirjanduskriitik ning kunstnik Harri Asi välja tema loomingut tutvustava lühimonograafia. Saarniit joonistas ka karikatuure, mida avaldati ajakirjas Vaba Eestlane. Elu hilisematel aegadel maalis ta vanast Sumerist, mille vastu tal oli suur huvi.