Petturi sündroom
Petturi sündroom on psühholoogiline seisund, kus inimene kahtleb oma oskustes, võimetes ja saavutustes. Ta kardab pidevalt, et teised saavad teada, et ta tegelikult teeskleb asjatundlikkust, et ta on petis, ta saavutused on vaid õnnelik juhus, mitte tema enda pingutuste või andekuse tulemus. Mõiste tõid käibele 1978. aastal USA psühholoogid Pauline R. Clance ja Suzanne A. Imes oma artiklis "The Impostor Phenomenon in High Achieving Women: Dynamics and Therapeutic Intervention". Algne artikkel keskendus naistele, kuid hilisem uurimine näitas, et seda esineb ka meestel. Petturi sündroomi all kannatav inimene on reeglina elus kaugele jõudnud, ametialaselt edukas. 70% inimestest kogeb vähemalt korra elus perioodi, mil tal see sündroom esineb. Lühema perioodi korral ei pruugi ulatuslikku kahju tekkida, kuid pikemalt püsiva häire tagajärjel võivad kujuneda depressioon ja ärevushäired. Sündroomi all kannatav inimene leiab, et teda hinnatakse üle, ta alavääristab end, on oma töösooritusega rahulolematu, ei pea end kõrgema palga vääriliseks, tõrjub kiitust ja komplimente. Petturi sündroomiga inimene võib hakata ise oma edu pidurdama, ta kardab, et tema petturlus paljastatakse ja selle hirmus loobub püüdmast. Ametis võib petturi sündroomiga inimene olla hea kolleeg, kuna püüab oma kujuteldavaid puuduseid kompenseerida meeldivuse, koostöövalmiduse ja empaatilisusega.