Postglossaatorid
Postglossaatorid (ka kommentaatorid) olid 14.–15. sajandi Itaalia õigusteadlaste koolkond. Postglossaatorite koolkonna rajasid Bartolus de Saxoferrato (1314–1357) ja Baldus de Ubaldis (1327–1400). Postglossaatorid kommenteerisid ja süstematiseerisid Corpus iuris civilist ning mõjustasid oluliselt õigusteaduse kui süsteemi arengut, jätkates seega 11.–13. sajandil Bologna ülikoolis alguse saanud glossaatorite koolkonna tegevust. Postglossaatorid olid mõjukaimad keskaegse Rooma õiguse loojad ja arendajad. Suunda arendati lisaks Itaaliale ka Prantsusmaal. Postglossaatorite koolkond arenes glossaatorite koolkonnast, kuid nad tõlgendasid Corpus iuris civilist praktiliselt ja süstemaatiliselt, mitte selgitavalt, nagu eelkäijad. Kommentaatorid püüdsid seletada ja otsida rakendusi konfliktsetele Corpus iuris civilise tõlgendustele ning lisasid juurde moraalinorme. Teine postglossaatorite koolkonna suund oli feodaalõiguse lähestamine Rooma tsiviilõigusega ning seega ainuvõimu vähenemise soodustamine. 14.–15. sajandit peetakse Rooma õiguse uurimise languse ajaks. Teadusliku töö langus seisneb peamiselt selles, et ei uuritud enam Rooma õiguse algseid tekste, vaid nende juurde kirjutatud glosse, mis andsid võimaluse tõlgendada Rooma õigust meelevaldselt, leides sealt tihti seda, mida seal olla ei saanud.