François Rabelais' looming ja keskaja ning renessansi rahvakultuur
“François Rabelais' looming ja keskaja ning renessansi rahvakultuur” (originaalpealkiri: Творчество Франсуа Рабле и народная культура средневековья и Ренессанса, Tvorčestvo Fransua Rable i narodnaja kul'tura srednevekov'ja i Renessansa) on vene filosoofi ja kirjandusteadlase Mihhail Bahtini raamat, mis ilmus Moskvas 1965. aastal. Raamat käsitleb prantsuse renessansikirjaniku François Rabelais’ põhiteost, viieosalist humoristlikku romaani “Gargantua ja Pantagruel” keskaja ning renessansi rahvaliku karnevali-, laada- ja väljakukultuuri mitmekesiste ilmingute kaudu. Bahtin uurib Rabelais’ teose toel sotsiaalse ja kirjandusliku vastasmõjusid. Peamised mõisted, millele ta oma uurimuses keskendub, on karnevalikultuur, rahvalik naerukultuur, groteskne keha ja groteskne realism ning nendega seonduvad kujundisüsteemid ja tähendusväljad. Bahtin leiab, et Rabelais on kõigist maailmakirjanduse suurtest kirjanikest meile kõige vähem tuntud, uuritud, mõistetud ja hinnatud. Rabelais’ looming on olnud paljude jaoks eemaletõukav ja tema kujundid on jäänud tänapäevani paljuski mõistatuseks. Bahtin väidab, et neid mõistatusi saab lahendada Rabelais’ rahvalike allikate põhjaliku uurimise kaudu.