Carl Friedrich Meyer
Carl Friedrich Meyer (5. veebruar 1757 Göttingen – 27. november 1817 Tartu) oli saksa õigusteadlane, Tartu ülikooli professor ja rektor. Meyer õppis Braunschweigis Collegium Carolinumis (tänapäeval Braunschweigi Tehnikaülikool). 1776 astus ta Göttingeni ülikooli, aga ei lõpetanud seda. 1791 asus ta elama Venemaale, 1792 asus Tartusse ja hakkas tööle advokaadina. 1797 sai ta raehärraks, 1798 magistraadi sündikuks ja 1799 linnakonsistooriumi assessoriks. 28. veebruaril 1802 määras Tartu ülikooli kolleegium Meyeri ülikooli sündikuks ning sama aasta juunis tsiviil- ja kriminaalõiguse korraliseks professoriks. Sellele ametikohale jäi ta surmani. Lisaks valiti Meyer 3 korral Tartu ülikooli apellatsioonikohtu esimeheks, 6 korral Tartu ülikooli õigusteaduskonna dekaaniks ja 2 aastal järjest (1806–1808) Tartu ülikooli rektoriks. Kuigi Meyer oli 15 aastat algul tsiviil- ja kriminaalõiguse ning hiljem rooma ja saksa õiguse tsiviil- ja kriminaalosa professor, luges ta nende aastate jooksul ainult korra kriminaalõiguse kursust. 11. augustil 1814 kinnitas Tartu ülikooli nõukogu õigusteaduskonna suulise avalduse alusel Meyerile doktorikraadi. 1816. aastal sattus Meyer diplomite müümise skandaali. Neli isikut maksid Tartu ülikooli õigusteaduskonna kõigile neljale õppejõule, nende hulgas rektor Christian Julius Ludwig Steltzerile, õigusteaduskonna dekaanile Christian Heinrich Gottlieb Köchyle ja Meyerile, ning suvevaheajal vormistati neile õigusteaduste doktori kraad. Ühe doktorikraadi hinnaks kujunes 15 000 Vene rubla. Lugu tuli avalikuks samal sügisel ning 1817. aasta mais Aleksander I ukaasiga Steltzer ja Köchy vallandati ilma õiguseta asuda Venemaal riigiteenistusse, mispeale nad lahkusid Saksamaale. Meyeri juures arvestati tema pikaajalist laitmatut tegevust ning ta jäeti professoriks ilma õiguseta saada valitud dekaaniks või rektoriks. Carl Friedrich Meyer suri 1817. aasta sügisel Tartus.