Phaistose ketas
Phaistose ketas on põletatud savist ketas, mille leidis Kreeta lõunarannikul Phaistoses asunud Minose kultuuri palee varemetest 3. juulil 1908 itaalia arheoloog Luigi Pernier. See pärineb tõenäoliselt umbes 1700. aastast e.m.a. Ketta läbimõõt on umbes 16 cm ja paksus 1 cm. Ketas asub Heraklioni arheoloogiamuuseumis. Enamik arheolooge peab ketast ehtsaks, kuid on arvatud ka, et tegu on võltsinguga. Ehtsust aitavad kinnitada Pernieri kaevamisaruanded ja ka hiljem leitud Arkalochori kirves, millel on sarnased, kuid mitte identsed märgid. Kettal on mõlemal pool kokku 241 märki, mis kulgevad spiraalselt päripäeva ketta keskmeni ja on püstjoontega grupeeritud 2–7-märgilisteks rühmadeks, nn sõnadeks. Neid "sõnu" on kokku 61. Märgid on templitega savisse pressitud. Kettal olev kiri on vaatamata arvukatele katsetele siiani dešifreerimata. Erinevate märkide koguarv on 45, millest kõige sagedasem on 19 korda esinev sulgedega peakattega profiilis pea kujutis. Enamik uurijaid arvab, et tegemist on silpkirjaga. Üks viimaseid katseid kettal olevat kirja dešifreerida tehti 2014. aastal. Selle järgi tuleb kettal olevat kirja lugeda spiraalselt väljastpoolt sissepoole. Gareth Owens ja John Coleman kasutasid Phaistose kettal kirjapandu lahtimuukimise abivahenditena nii Kreeka Minose tsivilisatsiooni tähestikku, Minose lineaarkirja A kui ka Mükeene lineaarkirja B. Nende abil suudeti dešifreerida kolm võtmesõna: IQEKURJA, mis tähendab «rase naine» või «jumalanna», IQE, mis tähendab «ema» või «jumalanna» (see sõna esineb kettal korduvalt) ning IQEPAJE või IQE-PHAE, mis tähendab «särav naine» või «jumalanna». Kettal olevat Minose jumalannale suunatud palve.