Peptiidisünteesi aktivaatorid
Peptiidisünteesi aktivaatorid on ained, mida kasutatakse karboksüülrühma aktiveerimiseks. Karboksüülrühm muudetakse keemiliselt aktiivseks estriks, atsüülkloriidiks, asiidiks, anhüdriidiks vms ühendiks, mis aitab reaktsiooni läbi viia. Selleks seotakse omavahel ühe aminohappe karboksüülrühm ja teise aminohappe aminorühm, et tekiks peptiidside ehk amiidside. Peptiidisünteesi kiire, tõhus, suure saagisega ja väheste kõrvalsaadustega läbiviimine sõltub kaitserühma ja aktivaatori omavahelisest õigest kombineerimisest ning mitmest muust tegurist. Selles reaktsioonis on oluline, et tekiks hea lahkuv rühm. Tahke faasi peptiidisünteesil kasutatavaid aktivaatoreid on välja töötatud lugematu hulk. Uusi aktivaatoreid sünteesitakse ja arendatakse pidevalt ning iga aktivaator on erinevate omadustega. Ei ole aktivaatorit, mis annaks väga häid tulemusi kõikide aminohappe derivaatidega reageerides, igal on eelised ja puudused. Enim levinud ja enim kasutatavad aktivaatorid on: karbodiimiidid, fosfooniumi reagendid ja amiiniumi/urooniumi reagendid. Lisaks kasutatakse peptiidisünteesis lisaaineid nagu triasoolid ja oksüma (Oxyma Pure) lisandid ja alused.