Emantsipatoorne meeskarakter
Emantsipatoorne ehk feminiinne meeskarakter on kirjanduslik tegelane, keda iseloomustavad peamiselt naiselikud jooned (abivalmidus, ohvrimeelsus, iseseisvuse puudumine, ettevaatlikus, füüsilise jõu puudumine). Ta eelistab seltskonnale üksindust, kujutamisel on oluline tegelase psühholoogilise arengu ja mõtiskluste kirjeldamine. Läänemaailmas on maskuliinsuse kujutamise alustaladeks ratsionaalsus, vastutustunne, heteroseksuaalsus, hierarhia tipus olemine, teiste üle domineerimine ja vägivald. Neist stereotüüpidest lahtimurdmine on võtnud kirjanduslikul mehel kaua aega. Emantsipeerumist on saatnud pidev homoseksuaalsuse diagnoosi ja mehelikkuse kaotamise hirm nii reaalsuses kui ka ilukirjanduses. Esimest korda ilmusid feminiinsed mehed laiemalt avalikkuse ette 1920. aastatel, kuid suurem vabadus saavutati alles 1970. aastatel.