Meremeestekodu
Meremeestekodu (ka Meremeeste Kodu) oli laevanduse alal tegutsevate isikute omavalitsuslik koondis meremeeste teenistusolude korraldamiseks, neile abi andmiseks ja nende vaimseks arendamiseks. See asutati 1928. aastal ja tegutses teedeministri järelevalvel. Meremeestekodu ülesanded olid registreerida kaubalaevadel teenivaid eesti meremehi, toimetada meremeeste peale- ja mahamunsterdamist, anda teateid meremeeste kohta ametiasutustele, reederitele ja laevajuhtidele, muretseda meremeestele peavarju sadamais ning anda abi ja toetust nii neile kui ka nende leskedele, asutada raamatukogusid lugemislaudadega, korraldada kursusi ja loenguid, toimetada vahetalitust meremeeste palkamisel jne. Meremeestekodu juhtis seitsmeliikmeline juhatus, millel oli oma vanem; juhatuse tegevust kontrollis kuueliikmeline revisjonikomisjon. Juhatuse esimees oli August Gustavson. Veebruaris 1933 oli Eestis Kaubandus-Tööstuskoja andmeil 7169 meremeest, neist sama aasta juulis tööl 2072, neist kaugesõidu kapteneid 177 (108 tööl), kaugesõidu tüürimehi 175 (96), ligisõidu tüürimehi 86 (36), kippareid 245 (116), 1.–3. järgu meistreid 131 (94), assistente 132 (72), pootsmaneid 203 (58), puuseppi 61 (13), vanemaid madruseid 1020 (300), nooremaid madruseid 1300 (303), laevapoisse 625 (304), 1. järgu kütjaid 431 (119), 2. järgu kütjaid 500 (87.) 1938. aastal oli Eestis 2500–2800 meremeest. Meremeestekodu juhataja oli 1940. aastal Karl Lentsment. Tallinnas tegutses Meremeestekodu hoones, mille tänapäevane aadress on Uus-Sadama 14. Hoone on ehitismälestisena muinsuskaitse all. Selle arhitekt oli baltisakslane Jacques Rosenbaum.