Otsekülv
Otsekülv on põllukultuuride viljelusviis, kus kultuurid (näiteks teravili, õlikultuurid, heintaimed jt) külvatakse eelneva kultuuri kõrde, mida enne külvi ei ole haritud. Tehnoloogia põhiagregaadiks on külvik. Maailmas võeti see tehnoloogia kasutusele 1950. aastatel, kui õpiti umbrohtu tõrjuma keemiliste preparaatidega, mis ei pidurdanud kultuurtaimede kasvu. XXI sajandi alguses kasutati otsekülvi maailmas enam kui 72 miljonil hektaril. Otsekülvi rakendati ulatuslikult Ameerika Ühendriikides, Kanadas, Uus-Meremaal, Austraalias, Argentinas ja mõnevõrra ka Euroopas. Eestis hakati otsekülvitehnoloogiat tootmises kasutama 2000. aastal. Julgust katsetada andsid Soome põllumehed, kes olid teravilja kasvatades edu saavutanud ning töötanud selleks välja spetsiaalse külviku. Otsekülv nõuab vähem tööjõudu ja otsekülviga külvatud taimede viljad võivad kiiremini valmida.