Sõltuvus (narkoloogia)
Sõltuvus väljendub kehaliste ja psüühiliste nähtude kompleksis, mille korral sõltuvusaine tarvitamine omandab inimese käitumises kõige suurema tähenduse. Sõltuvusseisundit iseloomustavad järgmised tunnused: Tugev tung tarvitada ainet. Võimetus kontrollida tarvitatava aine koguseid ja tarvitamise kestust. Võõrutusseisundi arenemine aine tarvitamise lõppedes. Tolerantsuse teke tarvitatava aine suhtes. Järjest suurenev ajahulk, mis kulub sõltuvusaine hankimisele ja tarvitamisele. Eristatakse järgmisi liike: psüühiline sõltuvus – tugev soov sõltuvusainet tarvitada. füüsiline sõltuvus – sõltuvusaine puudumisel tekivad tuntavad tervisehäired ehk võõrutusnähud. Alkoholisõltuvus – nii psüühiline kui ka füüsiline, kuid alkoholismi all mõistetakse eeskätt psüühilist sõltuvust. Erinevalt mitmest muust psühhoaktiivsest ainest ei ole alkoholsõltuvus seotud kindla ajupiirkonnaga. Psüühiline sõltuvus – joomahimu, vältimatu vajadus saada alkoholi, võimetus loobuda, tolerantsus, füüsiline sõltuvus. Füüsiline sõltuvus – tekib, kui esineb krooniline vähemalt 1-promilline joove.