Turu veresaun
Turu veresaun (linna rootsikeelse nime järgi ka Åbo veresaun) leidis aset 1599. aasta 10. novembril tollal Rootsile kuulunud Turu linnas. Veresauna ajenditeks olid Sigismundi vastu peetud sõda (1598–1599) ja talupoegade ülestõus ehk nuiasõda (1596–1597). Selleks ajaks oli Rootsi jõudnud kodusõja lõpufaasi, kus üks fraktsioon toetas kuningas Sigismundi, kes oli ühtlasi ka Poola-Leedu kuningas ja suurvürst, ning teine fraktsioon toetas Sigismundi lelle, Södermanlandi hertsogit ja hilisemat kuningat Karl IX-t. 1598. aasta 25. septembril toimunud Stångebro lahingus alistasid hertsogi väed kuninga väed ja kuningas Sigismund taganes Poola. Seejärel purustas Karl ka viimase vastupanu oma valitsemisele, mis oli aktiivne just Soomes. Soomes asunud Karli vastu suunatud vägesid juhtisid Arvid Stålarm ja Axel Kurck (ka Kurk), kes mõlemad langesid Turu ja veel mõne kindluse alistumise järel Karli kätte vangi. Vangide üle, kelle hulka kuulusid ka Soome eelmise väejuhi Klas Eriksson Flemingi kaks poega, pidas kohut Karli järgijate hulgast kiiresti valitud kohus, ja nad mõisteti surma. Flemingi poegadel ja veel 12 isikul raiuti Turu raekoja platsil pead maha, kuid Stålarm ja Kurck saadeti Linköpingisse, kus nad koos teiste vangi võetud opositsiooniliidritega uuesti süüdi mõisteti.