Ivonka Surviłła
Ivonka Surviłła (valgevene keeles Івонка Сурвілла, sünninimi Ivonka Šymaniec; sündinud 11. aprillil 1936 Stoŭbcys Minski lähedal Poolas) on 1918. aastal välja kuulutatud Valgevene Rahvavabariigi president eksiilis. Ta sündis insener Uladzimier Šymanieci ja tema naise Evelina Šymanieci (sündinud Paškievic) tütrena ajaloolisel valgevenelaste asualal, mis tollal kuulus Poolale. Kui pärast NSV Liidu kallaletungi Poolale inkorporeeriti Lääne-Valgevene Nõukogude Liitu, siis isa vahistati ja mõisteti 5 aastaks koonduslaagrisse. Teise maailmasõja puhkemise tõttu ei jõutud isa Siberisse saata ega hukata, vaid Saksa väed vabastasid ta. 1944 põgenes perekond pealetungiva Punaarmee eest algul Ida-Preisimaale ja siis Taani, kus nad elasid mitu aastat põgenike laagris. Tee peal suri Ivonka noorem õde. 1948. aastal jõudis perekond Prantsusmaale ja asus elama Pariisi. Seal oli perekond aktiivne välisvalgevenelaste ringkonnas. Ivonka õppis aasta aega kunstikoolis ja seejärel Sorbonne'is filoloogiat. 1959 abiellus ta valgevene rahvusliku tegelase ja raadiotöötaja Janka Surviłłaga. Nad kolisid Hispaaniasse Madridi, kus juhatasid valgevenekeelset raadiojaama, mis tegutses Hispaania valitsuse toel. Raadiojaam suleti 1965. aastal. 1969 kolisid Surviłład Kanadasse, kus Ivonka hakkas töötama tõlgina föderaalvalitsuses. Hiljem sai temast riikliku tervishoiuorganisatsiooni Health Canada osakonnajuhataja. 1974–1984 oli ta Ottawas Valgevene Teaduse ja Kunsti Instituudi esimees. Koos abikaasaga asutas ta 1986 Valgevene Tšornobõli ohvrite abifondi Kanadas. 1997. aastal valiti ta Valgevene eksiilpresidendiks pärast seda, kui eelmine president, 80-aastane Jazep Sažyč ametist tagasi astus. Ta on seni Valgevene ainus naispresident ja ainus president, kes valitud pärast Valgevene iseseisvumist. Kunstnikuna on Ivonka Surviłła osalenud enam kui 30 näitusel. Tal on kaks tütart. Vanem tütar Paulina on muusikaajaloolane. Janka Surviłła suri 1997.