Looduskaitsemärk
Looduskaitsemärk oli Eesti teenetemärk, mida anti loodushoiualaste teenete eest. Tegemist oli kõige haruldasema Eesti teenetemärgiga, mida anti kolmes järgus kokku 25 isikule, kusjuures I järgu märgiga toimus vaid üks autasustamine. Looduskaitsemärk asutati Vabariigi Presidendi otsusega 27. veebruaril 1940 ja seda anti ainult üks kord, sama aasta 1. mail, Loodushoiu Nõukogu otsuse alusel 24. aprillist 1940. Kaks looduskaitsemärki määrati sama aasta 20. juunil, kuid neid ei antud tõenäoliselt kätte. Loodushoiu Nõukogu oli esitanud Looduskaitsemärgi statuudi Vabariigi Presidendile kinnitamiseks 25. novembril 1939, pärast kaks aastat kestnud vaidlusi. Looduskaitsemärgi andmise korra kinnitas sotsiaalminister 14. aprillil 1940. On säilinud ka 1938. aastal A. Undriste kujundatud Looduskaitsemärgi I järgu teenetemärgi proovieksemplar. Kõik looduskaitsemärgi saanud isikud said tasuta Loodushoiu- ja Turismi-instituudi kirjastatud aastaraamatud ja propaganda eesmärgiga kirjutatud lendlehed, brošüürid, ajakirjad jne. Isikuil, kel oli looduskaitse I või II järgu märk, oli õigus ilma vastava loata viibida kõigil looduskaitsealadel nende uurimise otstarbel.