Eesti-Soome kirjandussuhted
Eesti-Soome kirjandussuhted on olnud heitlikud, sest neid on mõjutanud poliitilised suhted ja kultuurisuundumused kummalgi maal. Kirjandussuhteid on arendatud kirjavahetuste, isiklike kontaktide, vastastikuse tõlkimise ja kirjandusürituste kaudu. Kirjandussuhete esialgsel etapil organiseeritud läbikäimist ei olnud, alles 1920.–1930. aastail said teoks ka esimesed vastastikused ametlikud kirjandusdelegatsioonide vahetused. 1930. aastal külastas Soome Kirjanike Liidu kutsel Soomet Eesti Kirjanikkude Liidu seitsmeliikmeline esindus. Järgmisel aastal saabus Eesti Kirjanikkude Liidu kutsel Soomest Eestisse vastukülaskäigule kaheksaliikmeline soome kirjanike delegatsioon. Kui Saksamaa Eesti okupeeris, siis Eesti-Soome kirjanduslikud kontaktid praktiliselt katkesid, ehkki ilmus mõningaid raamatuid, mis andsid poliitilisi hinnanguid kummagi riigi olukorrale (Soomes Mika Waltari; Eesti poolelt Jaan Siiras, "Viro neuvostokurimuksessa", mis ilmus Soomes soomekeelsena aastal 1942). Aastatel 1950–1960 küll isiklik läbikäimine kahe riigi kultuuritegelaste vahel elavnes, kuid suuremaid üritusi, mis võimaldaksid rääkida kultuurisuhete edendamisest organisatsioonide kaudu, ei olnud. Olulised positiivsed muutused kirjanduslikes suhetes algasid 1970. aastatel.