Mehaaniline teater
Mehaaniline teater (saksa keeles Mechanisches Theater) on visuaalteatri liik, kuhu võib paigutada ka nukuteatri, objektiteatri, füüsilise teatri jne. Mehaanilise teatri mõiste on muutunud ajas nii vormilt kui ka sisult ning kunstnikud kasutavad seda erinevatel eesmärkidel. Mehaanilise teatri lavapealne koosneb lavamehhanismidest ja butafooriast. Laval on masinad, mis töötavad elektrilise ühenduseta ja osaliselt inimkäe abil. Dramaturgia põhineb masinate ja nende mehaaniliste lahenduste toimimisel. 21. sajandil võib mehaanilise teatri paigutada visuaalteatri alla, kus masin, tehnika, mehhanism saab laval näitleja rolli. Lavastus toimub elava ettekandena ning dramaturgia toetub mehaanilistele seadmetele, nende protsessidele ja rütmidele. Näiteks "Je brasse de l'air" ("Vaadates õhu liikumist").