Džemma Skulme
Džemma Lija Skulme (20. september 1925 – 9. november 2019) oli Läti maalikunstnik ja poliitik, Läti kultuurielu üks olulisemaid loojaid Nõukogude ajal. Džemma Skulme sündis Riias maalikunstniku Otto Skulme (1889–1967) ja skulptor Marta Skulme (1890–1962) peres. Ta õppis maalimist Riias Läti Kunstiakadeemia maaliosakonnas (lõpetas 1949) ja Leningradis Ilja Repini nimelises kunsti, skulptuuri ja arhitektuuri instituudis (Институт живописи, скульптуры и архитектуры им. И. Е. Репина АХ СССР (ИнЖСА), lõpetas 1955). Töötas Daile ja Riiklikus Nukuteatris dekoraatori abina. Minevikku ja olevikku allegooriliselt kujutava Skulme teosed räägivad läti rahva saatusest, päritolust ja järelkasvust. Kunstniku teoseid iseloomustab monumentaalsus ja ambitsioonikus nii vormi kui ka sisu osas. Ta töötas monumentaalmaali, raamatu- ja plakatikunsti alal, tema teosed põhinevad enamasti õli-, akrüül- ja akvarellitehnikal. Ta esines isikunäitustega Venemaal, Austrias, Saksamaal, Kanadas ja USA-s. 1956. aastast oli Skulme Läti Kunstnike Liidu liige ja 1982–1992 liidu president. Džemma Skulme oli Läti NSV Ülemnõukogu liige. 1993. aastast oli ta Läti innovatsioonifondi president. 1988. aastal oli ta üks Läti Rahvarinde asutajaid ja 1989. aastal valiti ta Rahvarinde esindajaks NSV Liidu rahvasaadikute kongressil. Pärast Läti iseseisvuse taastamist ta poliitikas enam kaasa ei löönud, kuid 1998. aastal kirjutas ühena paljudest siiski Andris Škele koostatud Läti Rahvapartei asutamise manifestile alla.