Termopuit
Termopuit on naturaalpuidust värvuse poolest tumedam, mädaniku- ja ilmastikukindlam. Puidu soojusisolatsiooniomadused on tunduvalt paremad. Võrreldes naturaalpuiduga on termopuidu deformatsioonid minimaalsed – keerdumine, kaardumine, pundumine ja kahanemine. Lisaks on tasakaaluniiskus võrreldes naturaalpuiduga ligi 50% väiksem, ning see on suur eelis termopuidu kasutamisel välitingimustes. Puidu tugevus termotöötlemisel väheneb mõnevõrra, mida suurem on temperatuur, seda enam laguneb. Lisaks puidu tugevust mõjutavad tegurid: puidu liik, toorme kvaliteet ja struktuurivead, näiteks oksakohad. Seepärast ei soovitata termopuitu kasutada kandedetailidena. Kuumtöötlemine muudab puidu rakuehitust, viies sealt välja niiskuse, bakterid ja happed. Selline toitainevaene puit on kehv kasvulava seenhaigustele, mädanikele ja hallitustele ning peab keskkonnamõjudele oluliselt paremini vastu. Termotöötlus sobib rakendada kõikidele puuliikidele, kuid enim kasutatakse mändi, kuuske, kaske ja haaba. Sedasi töödeldud puit on atraktiivse välimusega ja keskkonnasõbralik alternatiiv troopilistele puiduliikidele. Termotöötluse läbinud puidu pind tuleb töödelda ainetega, mis kaitseksid puitu, eelkõige UV-kiirguse eest, vastasel juhul muutub puidu värvus pikaajalise UV-kiirguse mõjul hallikaks. Välitingimustes kasutatavalt termopuidult nõutakse mädaniku- ja seenekindlust, mis on enamasti tagatud.