Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh
Konstantinoopoli oikumeeniline patriarh (kreeka keeles Οικουμενικός Πατριάρχης Κωνσταντινουπόλεως) on Konstantinoopoli Õigeusu Kiriku eestseisja, Konstantinoopoli peapiiskopi tiitel. Kuigi tavaliselt nimetatakse teda lihtsalt Konstantinoopoli patriarhiks, tuleks silmas pidada, et Konstantinoopoli patriarhi tiitel on ka Konstantinoopoli armeenia patriarhil ja oli Konstantinoopoli ladina patriarhil. Konstantinoopoli piiskopi amet seati sisse koos linna asutamisega 330. aastal ja 381. aastal otsustas Konstantinoopoli I kirikukogu, et "Konstantinoopoli piiskop omagu aujärgset eesõigust kohe pärast Rooma piiskoppi, sest see linn on Uus Rooma". Patriarhi tiitel ja õigused anti Konstantinoopoli piiskopile 451. aastal Halkedoni kirikukogul. Nii on ajalooliselt välja kujunenud, et Konstantinoopoli oikumeenilist patriarhi peetakse õigeusu kirikupeade seas kõige auväärsemaks ja talle kuulub privileeg juhatada kõiki kirikukogusid, millel ta osaleb. Talle kuulub ainsa õigeusu kirikupeana õigus kokku kutsuda ülemaailmseid kirikukogusid korraliste ja erakorraliste küsimuste lahendamiseks. Samuti käsitletakse teda õigeusu kogukonna peamise eestkõnelejana, eriti kontaktides teiste religioonide ja denominatsioonide esindajatega. Samas peab meeles pidama, et olles primus inter pares, esimene võrdsete seas, ei ole Konstantinoopoli oikumeenilisel patriarhil otsest võimu teiste õigeusu kirikute ega kirikupeade üle, seetõttu ei tohiks teda pidada õigeusu paavstiks. Millised täpselt on Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi võimupiirid, on muutunud 20. sajandil üheks keskseks küsimuseks suhetes Vene Õigeusu Kiriku ning Moskva ja kogu Venemaa patriarhiga, kes on korduvalt süüdistanud Konstantinoopoli patriarhi oma volituste ületamises. Konstantinoopoli oikumeenilise patriarhi jurisdiktsiooni alla kuulub teiste seas ka Eesti Apostlik-Õigeusu Kirik.