Psühhiaatriline sundravi
Psühhiaatriline sundravi on inimese tahtest olenematu psüühikahäire ravi, psüühikahäirest tuleneva ohtlikkuse vähendamine ning isiku toimetuleku taastamine iseseisvaks toimetulekuks ühiskonnas. Psühhiaatrilist abi ehk psüühikahäirete ravi osutatakse Eestis psühhiaatrilise abi seaduse alusel (PsAS). Psühhiaatrilist abi nagu ka muid tervishoiuteenuseid osutatakse patsiendile vaid tema nõusolekul. Patsiendi lähedane, perekonnaliige ega seaduslik esindaja ei saa anda patsiendi eest nõusolekut psühhiaatrilise abi osutamiseks. Tahtest olenematut psühhiaatrilist ravi võib kohaldada üksnes kohtu määruse alusel. Inimesele võib tema tahtest olenemata osutada psühhiaatrilist abi ainult järgnevate asjaolude koosesinemisel: patsiendil on raske psüühikahäire, mis piirab tema võimet oma käitumisest aru saada või seda juhtida haiglaravita jätmisel ohustab patsient psüühikahäire tõttu iseenda või teiste elu, tervist või julgeolekut muu psühhiaatriline abi ei ole küllaldane Tahtest olenematule psühhiaatrilisele ravile ja sundravile määramist ning ravi lõpetamist reguleerivad PsAS, karistusseadustik (KarS), tsiviilkohtumenetluse seadustik (TsMS) ja kriminaalmenetluse seadustik (KrMS). Tahtest olenematut psühhiaatrilist ravi võib kohaldada ka kohtu määruseta, kui see on vältimatu patsiendi enda või avalikkuse kaitseks ja kohtu määruse saamine ei ole piisavalt kiiresti võimalik. Otsuse kohaldada tahtest olenematut psühhiaatrilist ravi kohtu loata maksimaalselt 48 tunniks teeb haigla psühhiaatriaosakonna psühhiaater patsiendi psühhiaatriaosakonda saabumisel või vaba tahte avalduse alusel haiglas ravil viibival patsiendil tahtest olenematu ravi kohaldamise vajaduse ilmnemisel viivitamata pärast patsiendi arstlikku läbivaatust. Taotluse patsiendi tahtest olenematu psühhiaatrilise ravi kohaldamiseks ning patsiendi haigla psühhiaatriaosakonda paigutamiseks esitab patsiendi elukoha järgne valla- või linnavalitsus, patsiendi eestkostja või haigla pea- või ülemarst haigla tegevuskohajärgsele kohtule. Haigla pea- või ülemarsti äraolekul esitab taotluse haigla valvearst. Esialgset õiguskaitset võib rakendada kuni neli päeva alates isiku haiglasse paigutamisest. Pärast isiku enda ärakuulamist võib tähtaega pikendada kuni 40 päevani, kui see on ilmselgelt vajalik ka psühhiaatri või muu pädeva arsti arvates. Kui 40 päevaga tahtest olenematu psühhiaatrilise abi osutamise alused ära ei lange, saab kohalik omavalitsus oma avaldusega taotleda psüühiliselt haige isiku paigutamist tema tahteta või tahte vastaselt psühhiaatriahaiglasse või hoolekandeasutusse koos vabaduse võtmisega ja talle haiglaravi kohaldamist.