Vigilius
Vigilius oli paavst 537–555. Ta oli 59. paavst. Vigilius oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Roomast. Ta oli konsul Johannese poeg. Ta pärines Rooma aristokraatlikust suguvõsast, kust põlvnesid mitmed konsulid. Vigiliuse vend Reparatus oli senaator. Vigilius oli Bonifatius II ajal diakon (kardinaldiakon). Bonifatius II määras ta aastal 531 oma järeltulijaks. Vaimulikkonnas puhkenud ägeda kriitika tõttu tühistas paavst samal aastal oma otsuse. Agapetus I määras Vigiliuse 535. aastal enda esindajaks (apocrisiarius) Konstantinoopolis. Ta käis läbi Bütsantsi keisrinna Theodoraga. Pärast Agapetus I surma sõlmis Vigilius keisrinnaga kokkuleppe, et kui keisrinna toetab tema saamist paavstiks, tunnustab tema omakorda tagandatud Konstantinoopoli patriarhi Anthimost. Lisaks andis keisrinna Vigiliusele 700 naela kulda. Vigilius siirdus 536. aastal Rooma, kust leidis Silveriuse uue paavstina eest. Ta kiirustas seejärel Napolisse väepealik Belisariuse juurde, kellele ta esitas keiserlikud kirjad, mille alusel tunnustati paavstina Vigiliust. Kui Belisarius vallutas detsembris 536 Rooma, taotles Vigilius Silveriuse kinnivõtmist ja tagandamist.