Meyer (Lizums)
Meyer a. d. H. Lysohn (ka Meijer) oli Liivimaa aadlisuguvõsa. Suguvõsa põlvnes Riia käsitöölistest. 7. augustil 1645 tõsteti Rootsi sõjaväelane Valentin Meyer aadliseisusse ning suguvõsa introdutseeriti 1647. aastal Rootsi rüütelkonda (nr. 329). Keisrinna Katariina I Diplom [03.05 – 31.12.1725] ("offene Diploma") Rootsi armee teenistusest erru läinud major Gustav Meyerile, läks erru 30.aprillil 1723, Liivimaa hertsogkonna aadlimatriklisse kandmise kohta nimega "von Meyercrantz". Avaldus oli esitatud 03.mail 1725, mis paraku jäi allkirjastamata, diplomi originaal on hävinud. Üks viidetest kogumikust " Дворянские дипломы XVIII века в России ( XVIII sajandi aadlidiplomid Venemaal ) " 1999. – lk. 188–189, autor Khoruzhenko O.I. (märkus: selle raamatu originaal asub Michigani Ülikoolis). Meyercrantzi vapi kirjeldus – helepunase kilbi keskel on poolpärg kuldsete loorberilehtedega. Selle kohal ja all asetsevad horisontaalselt kuldsete käepidemetega sirbid, millest ülemise teravots on suunatud paremale ja alumise teravots vasakule. Hari: kaks kotka tiiba, nende vahel kuldse käepidemega sirp, mille teravots on suunatud paremale. Mantel: on kasutatud helepunast- ja kullavärvi. Kindralmajor Valentin von Meyeri järeltulijad immatrikuleeriti 1733. aastal Liivimaa rüütelkonna aadlimatriklisse (nr. 85). XVII-XVIII sajandil kuulusid suguvõsale Nabe mõis (Nabben), Lizumsi mõis (Lysohn), Druviena mõis (Druween), Apeltiene mõis (Appelthien), Väike-Soldina ja Suur-Soldina mõis. Samuti Vändra mõis (Fennern), Pähu mõis (Pähho), Plānupe mõis (Planup) ja Võduvere mõis (Woddofer) Suguvõsa viimane meesliige Lizumsis ja Druvienis oli Valentin Burchard von Meyer, kes suri 1781. aastal. Viimane naisliige Lizumsis ja Druvienis oli Johanna Margaretha von Meyer, kes suri 1804. aastal.