Timukas
Timukas oli varasematel sajanditel kutseline palgatud isik, kelle tööks oli kohtuotsuse alusel surmamõistetud kurjategijate avalik hukkamine või piinamine. Timuka lisatöödeks oli linnaruumist koristatud loomakorjuste ja enesetapjate matmine. Timukatesse on ajalooliselt suhtutud eelarvamusega ja nad on sageli olnud avalikusest tõrjutud, erinevalt kohtunikest, kelle teenistuses nad seisid. Poomist kasutav timukas on pooja.