Goertzeli algoritm
Goertzeli algoritmi (ka Goertzeli filter, inglise keeles Goertzel algorithm) kasutatakse digitaalses signaalitöötluses (DSP) diskreetse Fourier' pöörde (DFT) üksikute komponentide tõhusaks määramiseks. Algoritmi leiutas Gerald Goertzel aastal 1958 ning seda algoritmi kasutatakse näiteks multisageduslikul kakstoonvalimisel. Goertzeli algoritm analüüsib üksikut sageduskomponenti digitaalsignaalist, kuid erinevalt tavalisest DFT arvutusest, rakendab Goertzeli algoritm igal iteratsioonil üht reaalarvulist koefitsienti, kasutades reaalarvulistel sisenditel reaalarvulist aritmeetikat. Goertzeli algoritmi saab kasutada ka tagurpidi (sinusoidi sünteesimiseks), kusjuures iga sämpli arvutamiseks tuleb teha üks korrutus- ning üks lahutamistehe. Lisaks ei pea Goertzeli algoritmis kasutatav akna suurus olema arvu 2 aste (erinevalt DFT-st) ning algoritm ei vaja nii palju mälu, kui DFT. Kuigi Goertzeli algoritm on kiirem, kui DFT, ei ole selle arvutamine oluliselt keerulisem ning tulemuse saamiseks on vaja teha vaid mõned arvutustehted. Samas ei ole Goertzeli algoritmi tulemus keerulisemate signaalide puhul nii täpne, kui DFT-l, seega tuleks mõnedel juhtudel (kui täpsus on olulisem kui kiirus) eelistada siiski DFT-d. Täieliku spektri katmisel (diskreetse sisendandmete hulga korral) on Goertzeli algoritmi keerukus suurem, kui Fourier' kiirteisendusel (FFT), kuid väikese arvu sageduskomponentide arvutamisel on see efektiivsem, kui FFT - seetõttu ei vaja algoritmi kasutamine suurt arvutusvõimsust. Kuna Goertzeli algoritm on optimeeritud väikeste sagedusvahemike jaoks, ei ole seda mõistlik kasutada kogu spektri uurimiseks. On olemas ka Goertzeli algoritmi optimeeritud versioon, mis on veelgi efektiivsem, kuid ei anna nii täpseid tulemusi. Goertzeli algoritmi kasutatakse näiteks helitöötluses üksiku tooni tuvastamiseks, energeetikas signaalide analüüsimiseks ning arhitektuuris hoonete struktuurikahjustuste tuvastamiseks.