Glatsiaalrelikt
Glatsiaalrelikt (ladinakeelsetest sõnadest glacies 'jää' ja relictum 'jääk', 'jäänuk') ehk jääajajäänuk on pleistotseeni külmadel perioodidel mingisse piirkonda levinud ja seal hiljem püsima jäänud taime- või loomaliik. Jääjajäänukid on külma- ning sageli ka valguselembesed (esimestena said varase Dryase kliimaallstaadiumis kasvama hakata valguslembesed taimed, kes lepivad lühikese suvega ning saavad hakkama alles kujuneva muldkattega toitevaestel liivadel, kruusadel, savisetetel või lubjakiviplatoo lõhedes). Kui jääaegadel toimus nende levik lõuna suunas (või kõrgmägedelt allapoole), võis järgneva soojenemise ajal levila taandumise käigus tekkida eri populatsioonide biogeograafiline eraldatus kuni üksikute populatsioonide geneetilise lahknemiseni.