Innocentius IX
Innocentius IX (Giovanni Antonio Facchinetti de Nuce või Giovanni Antonio Facchinetti, 20. juuli või 22. juuli 1519 – 30. detsember 1591) oli paavst 1591. Ta oli 230. paavst.[viide?] Giovanni Antonio Facchinetti de Nuce sündis Bolognas Antonio Facchinetti ja Francesca Cini peres ainsa pojana. Hiljem kolisid tema vanemad Veronasse. Giovanni Antonio teenis esmalt elatist pakikandjana, asus aga Bologna ülikoolis õppima õigusteadust ja omandas 11. märtsil 1544 doktorikraadi tsiviil- ja kanoonilise õiguse alal, olles eelnevalt ordineeritud preestriks.[viide?] Õpingute järel siirdus Facchinetti Rooma, kus ta oli esmalt kardinal Niccolò Ardinghelli ja seejärel Alessandro Farnese teenistuses. Ta suhtus reformidesse soosivalt ja oli hiljem oma piiskopkonnas pärast 30-aastast vahet esimene piiskop, kes resideeris oma ametikohal. Õpetlasena kirjutas ta teoloogilisi ja filosoofilisi töid, nagu "Moralia quædam theologica", "Adversus Machiavellem" ja "De recta gubernandi ratione", kuid need jäid avaldamata. Piiskop Facchinetti osales Trento kirikukogul. Nuntsiusena Veneetsias osales ta pärast Lepanto lahingut vaherahu sõlmimisel türklastega. Facchinetti astus tervislikel põhjustel 1575 Nicastro piiskopi ametist tagasi. Ta määrati kardinalina komisjoni koosseisu, mis pidi uurima Prantsusmaa kuninga Henri III osalust kardinal Louis de Lorraine de Guise'i tapmises, kuid uurimine lõppes seoses kuninga mõrvamisega. Ta osales kardinalina 4 konklaavil 1585–1591 ja oli Hispaania kuninga Felipe II poolt kardinalidele soovitatud kandidaat.[viide?]