Ivan Orav
Ivan Orav (1. september 1908 – 19. juuni 2009) on eesti kirjaniku Andrus Kiviräha loodud kirjanduslik tegelane, kes kerkis esile 1992. aastal Eesti Päevalehe huumorirubriigis ning kelle fiktiivsed mälestused on ilmunud ka raamatuna pealkirja all "Ivan Orava mälestused, ehk, Minevik kui helesinised mäed" (1995; 2. ja täiendatud trükk 2001). 2008. aastal ilmus Orava mälestuste kolmas trükk ehk juubeliväljaanne, välja anti ka mälestuste heliraamat, kus teksti loeb Andrus Vaarik. Ivan Orav elas Kiviräha järgi perioodil 1. september 1908 – 19. juuni 2009. Ta suri õlle ja viina koospruukimise tõttu tekkinud haiguse tagajärjel ning on maetud Vabaduse väljakule Tallinnas. Tema mälestuseks rajati sinna kõrge klaasist rist. Elukutselt oli ta sepp. Oma mälestustes meenutas ta nii sõjaeelse Eesti Vabariigi kui ka Nõukogude okupatsiooni aega, tehes seda kõike pseudoajaloolise absurdihuumori võtmes. Orav on jäänud alati tõsimeelseks Eesti patrioodiks, võidelnud Nõukogude võimu ja selle sabarakkudega ning teda oli kartnud kogu EKP Poliitbüroo eesotsas Johannes Käbiniga. Orava memuaarid lõpevad aastaga 1993, kuid puhuti on tema tegelaskuju esile astunud ka hiljem, jätkuvalt eriti Eesti Päevalehe artiklites. Pärast surma ilmunud päevakajalised kommentaarid on saadetud põrgust. Aastatel 1994–1995 lavastati RTV-s Ivan Orava pensionipõlve kajastav televisiooni draamasari "Vabariigi valvur", kus Orava rollis oli Andrus Vaarik. Ivan Orava tegelaskuju esineb ka Kiviräha näidendites "Meri ja Orav" ning "Orav ja Ilves", mille lavastustes kehastab teda samuti Vaarik.