Sügav vaimne alaareng
Sügav vaimne alaareng on inimmõistuse sügavalt puudulik areng. RHK-10 kriteeriumide järgi on tegemist sügava vaimse alaarenguga, kui inimese IQ on alla 20. Sügava vaimse alaarenguga inimese sõnavara on väga piiratud – ta saab aru kõige lihtsamatest lausetest või on sõnaline kontakt praktiliselt võimatu. Selline inimene vajab regulaarset juhendamist ja kõrvalabi. Teda tuleb abistada ka kõige lihtsamate igapäeva toimingute, nagu riietumine ja enesehügieen, sooritamisel. Tavaliselt kaasub sügava vaimse alaarenguga neuroloogiline või somaatiline patoloogia – liikumishäired, tajuelundite abnormsus, krambid jms. Juriidilisest aspektist on sügava vaimse alaarenguga inimene piiratud teovõimega, kuna ta ei saa aru oma tegude tähendusest ega ole võimeline neid juhtima. Kuigi meditsiinis on sügava vaimse alaarenguga inimese kohta tänapäeval veel kasutusel mõisted "idiootia" ja "idioot", siis eripedagoogika ja sotsiaalteadused laiemalt on nende kasutamisest loobunud. Põhjuseks on asjaolu, et mõisted on omandanud tähenduse sõimusõnana ning omavad indiviidi suhtes stigmatiseerivat mõju.