Legaat (Rooma õigus)
Legaat (ladina keeles legatum) ehk kehtivas õiguses annak oli Rooma õiguses pärandaja testamentaarne korraldus pärijale täita mingi üksik kohustus ühe või mitme isiku kasuks (kasu saav isik on legataar ehk legaadisaaja). Legaadisaaja ei muutunud seetõttu siiski pärijaks. Legataar oli surnud isiku singulaarne, mitte universaalne õigusjärglane ehk õigusjärglasele läks(id) pärandaja surma korral üle vaid üksikese(med) ning õigusjärglane ei vastutanud pärandaja võlgade eest. Legaat võis olla rahasumma või ese, mille legaatar sai annaku korras. Legaati võis määrata ainult testamendijärgsetele pärijatele. Sama asja sai legaadiks jätta ka kahele isikule ehk kaaslegataaridele.