Mansi keel
Mansi keel (vananenud nimi voguli keel) on Lääne-Siberis elavate manside räägitav soome-ugri keel. Seda räägitakse Venemaal Obi jõe ja tema lisajõgede ääres, peamiselt Handi-Mansimaal ja Sverdlovski oblastis. 1989. aasta rahvaloenduse andmetel rääkis Venemaal mansi keelt 3184 inimest. 2010. aasta rahvaloenduse andmetel oli neid vaid 938. Mansi keelt peetakse tõsiselt ohustatud keeleks. Mansi keel kuulub soome-ugri keelte ugri keelte rühma obiugri harusse. Keel on jaotunud neljaks peamiseks murdeks (ida-, lõuna-, lääne- ja põhja-mansi), mis on üksteisest niivõrd erinevad, et nende rääkijad ei saa teineteisest aru. Lõuna- ja lääne-mansi murded on välja surnud. Mansi kirjakeel põhineb põhja-mansi murde Sosva murrakul. Mansi kirjakeelele on tüüpiline fikseeritud sõnade järjekord. Lauseehituses on oluline osa määr- ja kesksõnadel. Esimene kirjateos avaldati 1868. aastal. 1937. aastal võeti kasutusele kirillitsal põhinev kiri.