1922. aasta Rootsi alkoholikeelureferendum
27. augustil 1922 toimus Rootsis referendum, mille poolthääletamisel oleks riigis keelatud alkohoolsete jookide müük. 1766. aastal, peale mitmeid ebaõnnestunud katseid alkoholitarbimise piiramiseks otsustas Rootsi kuningas Adolf Fredrik kõik piirangud tühistada, mispeale hakkasid pea kõik majapidamised Rootsis alkoholi tootma ja müüma. 19. sajandi alguseks oli alkohol rootslaste seas vägagi populaarne – väidetavalt eksisteeris riigis siis ligi 175000 kodust piiritusetehast, kus suur hulk teravilja ja kartuleid, mida muidu oleks kasutatud toiduks, läks alkoholi tootmisele. On arvatud, et enamus rootsi mehi olid toona alkoholi liigtarbijad, samas naised tavaliselt ei joonud, kuna seda peeti sobimatuks. Karskusseltsid hakkasid Rootsis tekkima 1830. aastatel, 1850. aastal tulid esimesed riiklikud alkoholiregulatsioonid. 1870. aastal otsustati, et kõik alkoholist saadavad tulud peavad minema riigikassasse. 20. sajandi alguses oli Põhjamaades (välja arvatud Taani) tugev karskusliikumine, mis mõjutas väga ka Põhjamaade poliitikat, ka Rootsi ei olnud erand. Esimese maailmasõja ajal seati Rootsis sisse esimesed alkoholinormid, oste hakati registreerima. Lubatud oli osta kuni kaks liitrit viina iga kolme kuu tagant, õlu suurema kui 3,6% alkoholisisaldusega oli keelatud. Peale sõda jätkus alkoholi normeerimine Bratti süsteemi alusel. Referendumil tegid mõlema poole toetajad rohkelt propagandapostreid, millest kuulsaim oli ilmselt kunstnik Albert Engströmi poster keelustamise vastu. Referendumi ajal oli Rootsis 3 302 483 hääleõiguslikku kodanikku, valimas käis 1 820 452 (55,12%). Kehtetuid hääli: 6223 (0,34%) Alkoholi keelustamisele oli toetus tugevam naiste seas, lisaks ka peamiselt Stockholmist põhja pool. Keelustamise referendumil tagasilűkkamise mõjul otsustas valitsus kuiva seadust mitte kaaluda, kuni Systembolageti kaupluseketi avamiseni 1955. aastal jäi kehtima senine Bratti süsteem.