D-elemendid
d-elemendid (ka d-metallid, B-metallid) on keemilised elemendid, millel viimasena täitub (täituvad) elektronidega eelviimase elektronkihi d-alakihi orbitaal(id) . D-elementidest saab rääkida alates neljandast perioodist. Näiteks kaltsiumilt (välise elektronkihi struktuur 4s2) skandiumile (3d14s2) üleminekul peaks elektron lisanduma 4s-alakihist kõrgemal olevale 4p-alakihile, kuid siirdub hoopiski energeetiliselt soodsamale 3d-alakihile. D-elemendid asuvad perioodilisustabelis s- ja p-elementide vahel. Paljud d-metallid on paramagneetikud. Tuleb selgelt vahet teha kahel mõistel – d-metallil ja üleminekumetallil. Tihti tõmmatakse nende mõistete vahele võrdusmärk, mis pole õige. IUPAC defineerib üleminekumetalli kui elementi, millel on elektronidega pooleldi täitunud d-alakiht ning pole vahet, kas neutraalsel osakesel või ioonil. Seetõttu ei peaks siirdemetallide hulka lugema 12. grupi elemente nagu vaske, tsinki ja elavhõbedat, kuid neid loetakse siiski d-metallideks.