Argumendid Jumala olemasolu vastu
Argumendid Jumala olemasolu vastu on argumendid, millega püütakse ümber lükata väidet, et eksisteerib Jumal kui kõiksuse kõikvõimas ja täiuslik looja ja valitseja. Püüete kõrval Jumala olemasolu loogikale või kogemusele tuginedes tõestada või ümber lükata on eksisteerinud ka veendumus, et Jumala olemuse või definitsiooni tõttu on sellised katsed võimatud või mõttetud. Argumentideks Jumala olemasolu vastu võib teatud mõttes pidada ka vastuväiteid jumalatõestustele. Näiteks ontoloogilise jumalatõestuse kohaselt on võimalik kujutleda täiuslikku olendit. Selline olend poleks täiuslik, kui ta ei eksisteeriks. Järelikult täiuslik olend peab eksisteerima. Vastuväide sellele on, et ei ole võimalik midagi tegelikult olevaks mõelda ega kujutleda. Platonistliku jumalatõestuse kohaselt ei ole võimalik kujutleda seda, mida olemas pole; Jumalat saab kujutleda, järelikult ta eksisteerib. Vastuväide: on võimalik kujutleda selliseidki asju, mille olemasolu on võimatu (igiliikur, absoluutselt must keha). Kosmoloogilise/kausaalse jumalatõestuse kohaselt on kõigel põhjus, kuid põhjuste jada ei saa olla lõpmatu, seepärast peab olema esmane põhjustaja ja selleks on Jumal. Vastuväide: kui miski (Jumal) saaks eksisteerida ilma põhjuseta, siis räägiks see esimesele eeldusele vastu. Sel juhul pole põhjust, miks ka kõiksus ei võiks olla põhjuseta eksisteeriv. Teleoloogiline jumalatõestus: universumis näeme kõikjal märke otstarbekohasest kavandamisest, seepärast peab olema ka kavandaja. Vastuväide: iseorganiseerumine ja areng võimaldavad seletada nähtusi, mis näivad kavandatuna. Eelmisele lähedase antroopsusprintsiibile tugineva jumalatõestuse kohaselt universum on täppishäälestatud nii, et meie eksistents oleks võimalik. Vastuväide: isegi kui on lõpmatu arv võimalikke universume, peab vähemalt üks neist (aga võib-olla ka väga paljud) olema reaalne. Samuti on lähedane moraaliargumendile tuginev jumalatõestus, mille järgi inimestel puuduks südametunnistus ja loomupärane hea ja halva eristus, kui Jumal poleks neid meisse pannud. Vastuväide: moraalinormid ja väärtused võivad olla kujunenud loodusliku arengu teel. Usulisele kogemusele tuginevad jumalatõestuse kohaselt paljud inimesed on isiklikult kogenud ühendust Jumalaga. Vastuväide: me ei saa eeldada, et kõik, mida inimene oma teadvuses tajub, eksisteerib ka tegelikult; müstilistel kogemustel on ka teisi seletusi. Pragmaatilise jumalatõestuse järgi inimühiskond vajab püsimiseks eetikat, mis tugineb hirmule kõikvõimsa looja ees. Sellega seondub Pascali loogika, mille järgi Jumalasse uskumisega on inimesel väga palju võita ja mitteuskumisega väga palju kaotada. Sarnastele argmentidele tugineb väide, et inimese eksistents oleks mõttetu ja tühine, kui puuduks Jumal, kes oleks sellele kavandanud eesmärgi. Vastuväide: mingi uskumuse kasulikkusest või meeldivusest ei tulene selle õigsus. Üldine vastuväide kõigile jumalatõestustele on, et kõik need on üksteisest sõltumatud ja puudub võimalus tõestada, et täiuslik olend oleks ühtaegu esmane põhjustaja, looduse kavandaja jne. Levinumad argumendid otseselt Jumala olemasolu vastu: Kurjuse, kannatuse ja ebaõigluse olemasolu maailmas. Kuna kurjus ja kannatused eksisteerivad, ei saa Jumal olla ühtaegu kõikvõimas, kõiketeadev ja lõpmatult hea. Vastuväide: pahed ei ole maailma tulnud Jumala läbi, kuid Jumal sallib neid teatud tingimustel ja eesmärkidel, mida me ei pruugi mõista. Vastuolud erinevate religioonide vahel. Kuna erinevad religioonid väidavad Jumala kohta erinevaid ja vahel vastandlikke asju, siis on tõenäosus, et nad kõik eksivad. Võimalikud vastuväited: kui ka kõik usklikud eksiksid Jumala mõistmisel, ei tõestaks see, et teda ei eksisteeri. Vastuolud väidetavate Jumalast inspireeritud pühakirjade ja meile tuntud tõsisasjade vahel. Vastuväide: pühakirju ei tule mõista sõna-sõnalt vaid tuleb tõlgendada sümboolselt. Uskmatute olemasolu. Kõikvõimas ja lõpmatult hea olend ei lubaks endasse mitte uskuda. Vastuväide: Jumal soovis anda inimesele vaba tahte. Vaba tahte kogemus. Kõiketeadev jumal teaks loomishetkest alates ette kõike tulevikus toimuvat ja seetõttu puuduks inimesel võimalus valida vaba tahte abil, kuidas toimida. Vastuväited: Jumal küll teab ette, kuidas inimene toimib, aga otsuse langetab siiski inimene ise; vaba tahe võibki olla ainult meie illusioon. Argumendid, mis tuginevad vastuoludele Jumala mõningates väidetavates atribuutides (Kas Jumal suudab luua endast võimsamat olendit? Kuidas saab kõikvõimas ja kõiketeadev olend meelt muuta? Kuidas sai Jumalal olla soov luua maailm, kui soovid on puhtalt inimlik omadus?) Argumendid, mis tuginevad väitele, et jumala tegevust maailmas ei ole võimalik vaatluse ega teadusliku uurimusega tuvastada ning religioossete kujutelmade teket ja kujunemist võib seletada ilma üleloomulike jõudude või nähtuste mõjuta (Occami habemenuga) Üheks võimalikuks üldiseks vastuargumendiks Jumala olemasolu vastastele argumentidele omakorda on, et millegi mitte-eksisteerimist ei saa tõestada. Selle vastuargumendiks omakorda on, et saab tõestada, et miski ei saa eksisteerida seetõttu, et mõiste iseenesest on vastuoluline.