Wilhelm Ritter von Leeb
Wilhelm Josef Franz Ritter von Leeb (5. september 1876 – 29. aprill 1956) oli Teise maailmasõja ajal Saksa sõjaväelane ja sõjakurjategija. Leeb oli I maailmasõjas väga autasustatud ohvitser ja talle anti Max Josephi rist, mis andis talle aadli tiitli. Prantsusmaa invasioonis juhtis ta Väegrupp C ning tema teene oli Maginot' liinist läbimurre. Operatsiooni Barbarossa - Nõukogude Liidu ründamisel - juhtis Leeb väegruppi Nord, mis läks läbi Balti riikide Leningradi (tänapäeva Peterburi) suunas, alustades kohale jõudes linna piiramist. Leebi juhitud üksused sooritasid sõjakuritegusid tsiviilelanikkonna vastu ja tegid tihedat koostööd SS-Einsatzgruppenitega, nende peamine ülesanne oli juutidest elanike mõrvamine osana holokaustist. Leeb oli kasusaaja Adolf Hitleri altkäemaksu skeemist vanemate Wehrmachti ohvitseride jaoks, kes said 1941. aastal salajased, mitteametlikud kingitused 250 000 Reichsmarkist ja 1943. aastal 638 000 riigimarga väärtuses pärandvara. Nürnbergi protsessis mõisteti ta süüdi ja tal tuli kolm aastat viibida vanglas.