Majanduslikult mitteaktiivne rahvastik
Majanduslikult mitteaktiivne rahvastik ehk majanduslikult passiivne rahvastik on osa riigi või muu haldusüksuse (nt maakonna, linna või valla) rahvastikust, kes ei ole hõivatud ega töötud. Majanduslikult mitteaktiivse rahvastiku hulka kuuluvad kõik alla 15-aastased lapsed ning need 15-aastased ja vanemad inimesed, kes ei ole majanduslikult aktiivsed, sealhulgas: mittetöötavad õpilased ja üliõpilased mittetöötavad pensionärid (vanadus-, töövõimetus- või muu pensioni saajad) rasedus- ja sünnitus- või lapsehoolduspuhkusel olevad lapsevanemad kodused isikud, sealhulgas tasustamata majapidamisülesannetega tegelevad koduperenaised ja mittetöötavad omastehooldajad puude või pikaajalise haiguse tõttu mittetöötavad isikud mittetöötavad kinnipeetavad oma varast elatuvad rantjeed heitunud OECD ja Rahvusvahelise Tööorganisatsiooni (ILO) käsitluse ja definitsioonide kohaselt on majanduslikult aktiivne rahvastik (mis omakorda jaguneb hõivatuteks ja töötuteks) ja majanduslikult mitteaktiivne rahvastik üksteist välistavad kategooriad, mis kokku moodustavad kogurahvastiku. Tööturustatistikas ei saa isik samal ajal kuuluda mitmesse hõiveseisundisse. Statistikaamet on defineerinud majanduslikult mitteaktiivset rahvastikku ka kui "isikud, kes ei soovi töötada või ei ole selleks võimelised". Sellise määratluse puuduseks on, et hõiveseisundite kategooriad ei ole rangelt üksteist välistavad. Näiteks heitunu on Statistikaameti definitsiooni kohaselt "mittetöötav isik, kes sooviks töötada ja oleks valmis töö olemasolu korral ka kohe tööle asuma, kuid ei otsi aktiivselt tööd, sest on kaotanud lootuse seda leida." Samas loeb Statistikaamet heitunud isikud majanduslikult mitteaktiivsete isikute hulka. Samuti võivad pensioniealised isikud soovida ja olla võimelised töötamist jätkama, kuid kui nad ei ole hõivatud, loetakse nad mitteaktiivse rahvastiku hulka.