Gotthard August von Helffreich
Gotthard August von Helffreich (venepäraselt Богдан Борисович Гельфрейх) (27. jaanuar 1776 Purila mõis – 24. november 1843 Tallinn) oli baltisaksa päritolu Venemaa sõjaväelane (kindralleitnant). Gotthard August von Helffreich sündis Purila, Atla ja Kädva mõisniku major Bernhard Johann von Helffreichi (1712–1784) ja Augusta Maria von Staali Inglistelt (1731–1776) pojana. 1790 astus ta Preobraženski polku reamehena. 1793. aasta veebruaris ülendati ta seersandiks. 1796. aastal vabastati ta sealt kapteni auastmes. Sama aasta juuni astus ta kaptenina Narva jalaväepolku ja ülendati mõne aja pärast majoriks. Ta viidi 1799. aasta märtsis üle Kizljari garnisoni, 1800. aasta märtsis Rostovi püha Dmitri kindluse garnisoni, 1803. aasta juunis Tbilisi musketäripolku ja sama aasta juulis Fanagori grenaderipolku. 6. detsembril 1804 ülendati ta alampolkovnikuks ja määrati pataljoniülemaks. 20. novembril 1805 osales ta Austerlitzi lahingus. Ta ründas vaenlast 3 korda ja vallutas 2 tulepesa. Ta sai paremasse külge haavata. Teda autasustati Vladimiri IV järgu ordeniga koos lindiga. 1. jaanuaril 1806 ülendati ta Fanagori grenaderipolgu ülemaks. 1806. aasta sügisest kuni 1810. aastani osales ta Vene–Türgi sõjas, hiljem sõdis 1. Läänearmee 2. brigaadi (Tula ja Eestimaa polkude) komandörina Prantsusmaa vägedega, mis olid Venemaale tunginud,. 1813. aastal sõdis Prantsuse vägedega Kesk-Euroopas. Venemaale naasis ta alles 1814. aasta aprillis. Ta sai 1810 kindralmajori ja 1814 kindralleitnandi auastme. Läks 1823 erru paljude haavade tõttu, mida ta oli oma sõjalise karjääri jooksul saanud. Gotthard August von Helffreichi autasustati Püha Georgi III ja IV järgu, Püha Vladimiri II, III ja IV järgu ning Püha Anna I järgu ordeniga. Samuti autasustati teda Preisi Punase Kotka II klassi ja Austria Leopoldi II klassi ordeniga. Tema portree asub Ermitaaži Isamaasõja galeriis. Gotthard August von Helffreichile kuulusid Lohu ja Röa mõis.