Lepingust taganemine õiguskaitsevahendina
Lepingust taganemine (inglise keeles withdrawal from a contract) on lepingupoolte lepingueelse olukorra taastamine. Lepingust taganemine on üheks õiguskaitsevahendiks, mis on reguleeritud võlaõigusseaduse üldosa §-s 116. Lepingust taganemise tagajärgi ja formaalseid eeldusi reguleerivad VÕS §-d 188–193. Lepingust taganemine on sekundaarne õiguskaitsevahend, st üks lepingupool saab lepingust taganeda üksnes juhul, kui võlgnik ei täitnud võlausaldaja esmaseid nõudeid (nt täitmisnõude või kahjunõude mittetäitmine) või kui teine lepingupool rikkus lepingut oluliselt. Lepingust taganemise eesmärgiks on kaitsta lepingupooli olukordades, kui teine pool rikub lepingut sellises ulatuses, et kahjustatud pool kaotab huvi lepingu jätkamise vastu.