Günther Kleiber
Günther Kleiber (16. september 1931 Eula – 29. märts 2013 Berliin) oli Saksa DV riigitegelane. Günther Kleiber oli pärit töölisperekonnast. Rahvakooli lõpetamise järel õppis ta aastatel 1946–1949 elektrikuks. 1950. aastal astus ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse. 1950–1952 õppis Kleiber Dresdenis Tööliste-Talupoegade Teaduskonnas. 1953–1958 õppis ta Rostocki Ülikoolis ja Dresdeni Tehnikaülikoolis elektrotehnikat. 1958–1962 oli ta Dresdeni Ülikoolis teaduslik assistent ja 1962–1963 elektrotehnika teaduskonna parteiallorganisatsiooni juhataja. 1964–1966 juhatas ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Dresdeni ringkonna juhatuse elektritehnika ja andmetöötluse osakonda. 1967. aastal sai Günther Kleiber Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liikmeks ja Keskkomitee Poliitbüroo liikmekandidaadiks. Samast aastast oli ta ka Rahvakoja (parlamendi) liige. 1971–1989 oli Günther Kleiber Saksa DV Ministrite Nõukogu aseesimees, 1973–1986 üldise masinaehituse, põllumajandusmasinate ja sõidukiteehituse minister. 1984–1989 oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo liige. 8. novembril 1989 astus Günther Kleiber koos kogu Poliitbürooga ametist tagasi. 3. detsembril 1989 heideti ta Saksamaa Sotsialistlikust Ühtsusparteist välja. 8. detsembril 1989 esitati talle süüdistus ametialastes kuritarvitustes ja korruptsioonis ning ta võeti vahi alla. 1990. aast mais vabastati ta vahi alt, seejärel oli ta töötu. 1995. aasta jaanuaris esitati talle süüdistus seoses Saksa DV piiriületusel tapetud inimeste kohtuasjaga, sama aasta augustis algas tema vastu kohtuprotsess. 25. augustil 1997 mõisteti Kleiberile kolm aastat vabadusekaotust. Ta kaebas kohtuotsuse edasi. Novembris 1999 jättis Liidukohus kohtuotsuse muutmata. 18. jaanuarist kuni 30. septembrini 2000 oli ta vanglas. Vabastati ennetähtaegselt vangistusest, kuna Berllini linnapea Eberhard Diepgen andis talle armu.