Louis Riel
Louis Riel (22. oktoober 1844 – 16. november 1885) oli Kanada poliitik, Manitoba provintsi rajaja ning métiste juht. Ta juhtis Kanada valitsuse ning selle esimese peaministri John A. Macdonaldi vastu kahte vastupanuliikumist. Rieli eesmärgiks oli métiste õiguste kaitsmine ajal, kui Kanada valitsus sai Loodealade üle aina suuremat kontrolli. Rieli esimene vastupanuliikumine oli Punajõe mäss aastatel 1869–1970. Rieli asutatud ajutine valitsus sai läbirääkimistega uue Manitoba provintsi Kanada Konföderatsiooni koosseisu. Mässu käigus lasi Riel hukata kanada rahvuslase Thomas Scotti ning põgenes varsti pärast seda süüdimõistmise eest Ameerika Ühendriikidesse. Ta valiti kolm korda parlamendi alamkoja liikmeks, kuid kuna ta kartis kättemaksu, ei saanud ta parlamendi töös osaleda. Eksiilis olles hakkas ta uskuma, et on jumala poolt valitud juht ja prohvet. Eksiilis olles abiellus ta 1881. aastal Montana territooriumil. Aastal 1884 kutsusid Saskatchewani métised Rieli lahendama pikaajalist vastasseisu Kanada valitsusega, mis laienes 1885. aasta läänemässuks. Riel ja métised said Batoche lahingus lüüa, Riel vahistati Reginas ja mõisteti riigireetmises süüdi. Meeleavaldustest, rahvaalgatustest ja rahvakohtunike vastuseisust hoolimata poodi Riel karistuseks üles. Temast sai Kanada prantslaste jaoks kangelane ning tema hukkamine polariseeris uue riigi rahva etnoreligioosseid jooni pidi. Anglokanadalaste enamusega Preeriaprovintsides métiste olukord halvenes. Pikaajaline mõju oli frankofoonide võõrandumisel kogu Kanadas ja nende vihal oma kaasmaalaste repressioonide vastu. Rieli on ajalooliselt kujutatud väga vastandlikult: nii ohtliku usuhulluna ja kanadalaste-vastase mässulisena kui karismaatilise métiste ja Ontario asunike õiguste kaitjana. Teda on akadeemilisel tasandil uuritud ilmselt rohkem kui ühtegi teist isikut Kanada ajaloos, tema süüdimõistmise üle on arutletud üle saja aasta.