Johannes Markus
Johannes Markus (18. august 1884 Kaarma-Loona mõis, Saaremaa – 28. september 1969 Toronto) oli Eesti diplomaat. Markus sündis 1884. aastal Saaremaal Kaarma-Loona mõisas. Ta õppis aastatel 1894–1903 Kuressaares gümnaasiumis. Seejärel õppis ta aastatel 1903–1912 Peterburi Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta "J. W. Junker & Ko" pangas Peterburis; 1914. aastast oli panga volinik ning puuvillatööstuse juhataja ja direktori abi Turkestanis. 1920. aastal naasis ta Eestisse. 15. veebruaril 1921 asus Markus tööle Välisministeeriumi, olles algul II sekretär, seejärel poliitilise osakonna juhataja kohusetäitja ja Lääne poliitilise osakonna juhataja. 1. jaanuaril 1923 sai ta administratiivosakonna juhatajaks ning ühtlasi protokolliülemaks. Aastatel 1925–1926 võttis ta osa Rahvasteliidu erakorralise komisjoni tööst Mosulis kindral Johan Laidoneri sekretäri ja komisjoni liikmena. Aastatel 1927–1931 töötas ta Berliini saatkonnas sekretär-konsuli ja nõunikuna ning seejärel Londoni saatkonna peakonsul-nõunikuna. Aastatel 1935–1939 oli ta Eesti saadik Poolas, Rumeenias ja Tšehhoslovakkias, asukohaga Varssavis. Seejärel oli ta saadik Türgis, Ungaris ja Rumeenias. Pärast Nõukogude okupatsiooni keeldus ta Eestisse tagasi pöördumast ja läks 1940. aasta septembris Ameerika Ühendriikidesse, kus pidas Lakewoodis kanafarmi. 1941. aastast oli ta Ülemaailmse Eesti Ühingu esimees ja hiljem töötas New Yorgi peakonsulaadis majandusküsimuste alal. 1. novembrist 1951 asus ta Eesti konsuli ametikohale Torontos, esialgu mitteametlikult, kuid alates 17. augustist 1962 kuni oma surmani 28. septembril 1969 Kanada valitsuse poolt tunnustatuna.