Advokatuur
Advokatuur on advokaatide kutseühendus, mis korraldab õigusabi andmist ja kaitseb advokaatide õigusi. Advokatuuride struktuurid, õigused ja sihid erinevad riigiti, kuid üldiselt tegelevad kõik advokatuurid juristide elukutset puudutavate küsimustega. See võib hõlmata õigussüsteemi reformide soosimist, uurimuste koostamise toetamist või kutsestandardite reguleerimist. Mõned advokatuurid korraldavad ka advokaadina tegutsemist volitavaid eksameid ja teostavad järelevalvet kohustuslike praktikaprogrammide üle. Advokatuuri liikmesuse nõuded ja volitused on riigiti erinevad. Paljudes riikides (nt Jaapanis, Nigeerias, Iisraelis ja Prantsusmaal) on advokatuuri liikmeks olemine kõigile advokaatidele kohustuslik, mõnes muus riigis (nt Suurbritannias, Norras ja Rootsis) aga vabatahtlik. Mõnes riigis, näiteks Ameerika Ühendriikides, võetakse õigusteaduskonna lõpetanud kohe pärast eksamite sooritamist advokatuuri liikmeks. Teistes, näiteks Austrias, peab advokaadil olema seitse aastat õigustöökogemust, et selle liikmeks saada. Paljudel (kuid mitte kõigil) advokatuuridel on võimalik alustada vajaduse korral oma liikmete vastu distsiplinaarmenetlust. Advokatuurid võivad ühendada advokaate nii kohalikul, riiklikul kui ka rahvusvahelisel tasemel. Varaseimad advokatuurid pärinevad 18. sajandi alguse Euroopast. Tuntuim rahvusvaheline advokatuur on Rahvusvaheline Advokaatide Assotsiatsioon, mis ühendab mitmeid riikliku taseme advokatuure. Eestis tegutseb 1919. aastast Eesti Advokatuur. Eesti keelde on sõna "advokatuur" tulnud vene keele kaudu sõnast advokatura (адвокатура), mis jõudis vene keelde saksa keele vahendusel ladinakeelsest sõnast advocatus.