De Motu
"De Motu" või "De motu" (ladina keeles "Liikumisest") on pealkiri, mida on kandnud mitu kirjatööd. Enamik neist on pikema pealkirjaga, kuid teaduskirjanduses lühendatakse pealkirjad tihti just sellele kujule. "De Motu" on Iiri filosoofi George Berkeley kirjutis aastast 1721; "De motu corporum in gyrum" ("Kehade liikumisest orbiidil") on käsikiri, mille Inglise füüsik Isaac Newton saatis 1684. aasta novembris Edmund Halleyle; "De motu cordis" ("Exercitatio Anatomica de Motu Cordis et Sanguinis in Animalibus") on Inglise arsti William Harvey peateos, 1628. aastal avaldatud raamat; "De motu antiquorum" on Itaalia astronoomi Galileo Galilei dialoog, avaldatud 1590. Vahel nimetatakse nii ka teoseid, mille pealkiri on "De Motu Animalium" ("Loomade liikumisest"): "De motu animalium" on Vana-Kreeka filosoofi Aristotelese traktaadi ladinakeelne pealkiri; "De motu animalium" on Itaalia füüsiku Giovanni Alfonso Borelli (1608–1679) teos, mis võrdleb loomade ja masinate liikumist; "De motu animalium spontaneo" ("Loomade iseeneslikust liikumisest") on prantsuse filosoofi Pierre Petit (1617–1687) traktaat René Descartesi ja kartesiaanluse vastu.