Enesetapumõtted
Enesetapumõtted ehk suitsiidimõtted on mõtteprotsess, mille käigus tekivad ideed või mõtted oma elu lõpetamisest. See ei ole diagnoos, vaid mõne psüühikahäire või psühhoaktiivsete ravimite tarvitamise sümptom. Enesetapumõtted võivad ilmneda ka ilma psüühikahäireta, reaktsioonina rasketele elusündmustele. Enesetapumõtted võivad ulatuda põgusatest mõlgutustest kuni üksikasjaliku planeerimiseni. Passiivne enesetapumõte on elutüdimusest mõtlemine või enese surnuna kujutlemine. Aktiivsed enesetapumõtted hõlmavad enesetapuks valmistumist või selle kavandamist. Enamik enesetapumõtetega inimesi ei tee enesetapukatset, kuid neid mõtteid peetakse siiski ohuteguriks. 2019. aastal mõtles 12 miljonit USA täiskasvanut tõsiselt enesetapule, 3,5 miljonit kavandas enesetapukatset, 1,4 miljonit tegi enesetapukatse ja enam kui 47 500 suri enesetapu läbi. Enesetapumõtted on levinud kõigis vanusegruppides, alates teismelistest kuni eakateni. Suitsiidimõtted on seotud depressiooni ja muude meeleoluhäiretega, samuti võivad paljud muud vaimsed häired, elusündmused ja perekondlikud sündmused suurendada enesetapumõtete riski. Vaimse tervise teadlased viitavad sellele, et tervishoiusüsteemid peaksid suitsidaalsete tegude ja enesetapumõtetega seotud korduvate probleemide tõttu pakkuma ravi suitsiidimõtetega inimestele sõltumata diagnoosist. Enesetapumõtetega inimestele on palju ravivõimalusi.