Eduard Kuuskor
Eduard Kuuskor (2. jaanuar 1918 Russalu mõis, Varbola vald – 18. jaanuar 2022) oli Eesti sõjaväelane ja radist, Raua tänava lahingu veteran. Kuuskor õppis Tallinna 21. Koolis ning Tallinna poeglaste täienduskoolis, raadiotehnikat õppis ta Noorte Meeste Kristliku Ühingu raadiokoolis. Aega teenis ta Sidepataljoni raadiorühmas. 1940. aastal, NSV Liidu okupatsiooni alguses, viidi pataljon üle 21. kooli hoonesse Raua tänaval, kus 21.–22. juunil toimus Raua tänava lahinguna tuntuks saanud episood, kui sidepataljonlased (sh ka ta ise) hakkasid vastu riigipöörajate katsele neid relvituks teha. Kuna Eesti sõjavägi ühendati Punaarmeega, oli Kuuskor kuni 1941. aastani selle ridades, kuid sõjategevuse käigus põgenes ta üle rindejoone ja andis end Saksa sõjaväe kätte. Peagi vabastati ta terviseprobleemide tõttu tegevteenistusest. Seejärel tegutses Kuuskor Tallinnas luurerühma Haukka sidemehena. Märtsipommitamise ajal hävis Kuuskori sideaparatuur, kuid sellest hoolimata süüdistati teda nõukogudevastases tegevuses (välisriikide kasuks raadioaparaatide abil spioneerimises) ning 1944. aastal mõisteti ta 10 aastaks vangi. Ta viibis ka asumisel Komimaal, kus ta töötas kaevanduses ning jäi ka pärast vabastamist sinna mõneks ajaks elama, sest põhjas töötades oli pereisal võimalik pensionile saada juba 50-aastaselt. 1968. aastal naasis ta Eestisse ning elas alates sellest ajast Keilas. Eestis viibides töötas ta siiski Eesti NSV Geoloogia Valitsuses geofüüsika alal. Kuuskorile kui Raua tänava lahingu veteranile on antud mitu sõjalist autasu. 2002. aastal sai ta Kotkaristi IV klassi teenetemärgi ning 2016. aastal Staabi- ja sidepataljoni kõrgeima autasu – pataljoni rinnamärgi. 3. jaanuaril 2018 kinkis Riho Terras Kuuskorile kaitseväe juhataja lipu.