Seitsmetuhandeline
Seitsmetuhandeline mäetipp ehk seitsmetuhandeline (inglise keeles seven-thousander) on mäetipp, mille kõrgus jääb vahemikku 7000–8000 m. Mäetippe kõrgusega üle 7000 meetri leidub vaid ühes maailmajaos – Aasias, geoloogilises mõttes asuvad nad Euraasia ja India laamal. Kokku on neid 242, sealhulgas kõrgusvahemikku 7500–8000 m jäävaid mäetippe on 51. Himaalaja ja Karakorami kõrgmägesid uurisid esimestena britid sõjalis-strateegilistel kaalutlustel. 1883. aastal toimus esimene alpinistlik mägiekspeditsioon Himaalajasse. William Grahami juhtimisel tõusti mitme mäe tippu. Peetakse üsna tõenäoliseks, et Graham koos kaaslastega tõusis Kabru idatipu lähistele – nagu nad ise väidavad, jäi neil tipuni veel 30 jalga. Idatipp (7338 m) on peatipust 74 m võrra madalam. 1905. aastal püüdsid Tiibetis Gurla Mandhata (7694 m) tippu ronida inglise mägironija Tom George Longstaff koos itaalia mägigiidide Henry Brockereli ja Alexis Brockereliga. Abiks oli neil kuus kohalikku pakikandjat. Tipp jäi neil küll vallutamata, kuid nad tõusid kõrgusele erinevatel andmetel 7000–7300 meetrit üle merepinna. Kaks aastat hiljem Longstaff naasis Himaalajasse vendade Brockerellide saatel. Eesmärgiks oli seekord Nanda Devi (7816 m) vallutamine Indias, kuid nad ei pääsenud sellele ligi, misjärel nad valisid tippuronimiseks ühe madalama mäe. Selleks osutus Trisul (7120 m) – sellest sai esimene vallutatud seitsmetuhandeline alpinismi ajaloos. 1928. aastal tegid Saksamaa alpinistid esmatõusu Kaufmanni mäetippu (7134 m; samal aastal nimetati tipp Lenini mäetipuks). 1930. aastal vallutati Jongsong Peak (7420 m), 1931. aastal Kamet (7756 m) ja 1936. aastal Nanda Devi (7816 m). Pärast teist maailmasõda kartes Hiina ekspansiooni avas Nepal oma piirid lääne turistidele ja alpinistidele. 1950. aastal püstitasid Prantsuse alpinistid uue kõrgusrekordi, viies selle üle 8000 meetri (Nepalis asuv Annapurna, 8091 m).