Ameerika Ühendriikide rahvuskaart
Ameerika Ühendriikide Rahvuskaart (inglise keeles National Guard) on Ameerika Ühendriikide osariigi-põhine sõjaline väeüksus, mis föderaalsete missioonide puhul saab osaks maaväe ja õhuväe ning seega ka laiemalt Ameerika Ühendriikide relvajõudude reservkomponentidest. Ameerika Ühendriikide rahvuskaardi reservvägi koosneb 54-st eraldi üksusest, kuna igal osariigil on oma rahvuskaart ning lisaks on rahvuskaart ka Guamil, USA Neitsisaartel, Puerto Ricol ja Washington, D.C.-l. Ameerika Ühendriikide Kongress moodustas rahvuskaardi maakaitseväena ning see allub osaliselt osariigivalitsustele ning osaliselt föderaalvalitsusele. Enamus rahvuskaartlastest on igapäevaelus tsiviilisikud ning ei tööta relvajõududes. Spetsiifilisemad ja kõrgemad ametikohad on täidetud kaadriväelastega. Esimesi maakaitseväeüksuseid moodustati juba 17. sajandil Briti koloniaalajal. Esimene kolooniaülene maakaitseüksus formeeriti 1636. aastal Massachusettsis ning mitmed vanemad rahvuskaardi üksused peavad seda oma aastapäevaks. Koloniaalüksustest said osariikide maakaitseväed kui Ameerika Ühendriigid iseseisvusid. Nime "Rahvuskaart" võtsid mõned New Yorgi osariigi üksused markii Lafaette'i Prantsusmaa rahvuskaardi eeskujul kasutusele 1824. aastal. "Rahvuskaart" sai üleriiklikuks nimeks aastal 1903 ning seda täpsustati õiguslikult 1933. aastal.