Johannes Aarik
Johannes Aarik (7. mail 1912 Võnnu, Tartumaa – 6. veebruar 2011 Tallinn) oli eesti vaimulik, praost. Aarik lõpetas 1930. aastal Hugo Treffneri Gümnaasiumi. Seejärel teenis kaitseväes, kus sai nooremallohvitseri kraadi. Aastatel 1932–1937 õppis ta Tartu Ülikooli usuteaduskonnas. Prooviaastal oli Kullamaa koguduses Henn Unti juures. Ordineeriti õpetajaametisse 5. juunil 1938. Algul töötas ta Pärnu praostkonnas noorsootööõpetajana. Kuna baltisakslased asusid ümberasumise korras Saksamaale, vabanes Karksi Peetri koguduse õpetaja koht, kuhu Johannes Aarik teenima asus. 1940. aastal valiti ta ametisse ja teenis Karksi kogudust 1944. aastani. Septembris 1944 põgenes ta Saksamaale. Vikaarpiiskop Johannes Oskar Lauri ettepanekul määrati ta Saksa Idaministeeriumi poolt eestlaste usuliseks teenijaks Württembergi, kus töötas aastatel 1944–1945. Pärast põgenikelaagrite teket sai ta Geislingeni suurlaagri õpetajaks ja töötas ka Geislingeni Eesti Gümnaasiumi usuõpetuse õpetajana. Lisaks pidas ta piiblitunde ja organiseeris Berchtesgadenis noortepäevi. Märtsis 1950 siirdus ta Ameerika Ühendriikidesse, kus teenis aastatel 1950–1952 eestlasi Connecticuti osariigis ja selle ümbruses Augustana sinodi toel. 1952. aastast teenis ta eestlasi Los Angeleses. Kui 1954. aastal asutati E.E.L.K. Los Angelese Peetri kogudus, asus ta sinna õpetajaks ja töötas seal 1963. aastani. Kuna 1962. aastal oli autoõnnetuse tagajärjel surnud E.E.L.K. Adelaide'i koguduse õpetaja Oskar Juul, kutsuti sinna õpetajaks Johannes Aarik; seal töötas ta aastatel 1963–2000. 1972. aastal sai ta Austraalia praostkonna abipraostiks ja hiljem praostiks. Koguduse töö huvides toimetas ta ka koguduse ajakirja "Lõunaristi All = Under the Southern Cross", mis ilmus kord kahe kuu tagant. Emerituuri jäi Johannes Aarik 31. augustil 2000. Kuna abikaasa Ella (1917–2001) oli pärinud Eestis Nõmmel asunud vanemate maja, pöördus ta tagasi Eestisse. Eestis andis ta välja kaks jutlustekogu. Johannes Aarik suri 6. veebruaril 2011.