Tiesenhausen
Tiesenhausen (ka Tisenhusen, poola k. Tyzenhauz, läti k. Tīzenhauzeni) on baltisaksa aadlisuguvõsa. Suguvõsa esivanemaks on esimest korda 1210 (sõjakäik Sakalasse) ja 1224. aastal (Otepää piiskopilinnuse ehitamisest Ugandis) Henriku Liivimaa kroonikas mainitud piiskop Alberti ja piiskop Hermanni õemeest, Turaida stiftifoogt Engelbertus de Tisenhusen (Riia peapiiskopkonna Turaida stiftifoogt 1210/1211) ning tema järglasi Johann (Hans) von Tiesenhausenit (surn. 1279 Aizkraukle lahingus), Koknese linnuse valdajat ning selle poega Johann (Hans) von Tiesenhausenit (circa 1280 – 1342), Riia peapiiskopi vasall, Koknese linnuse valdajat. Hans (Johann) von Tiesenhauseni (mainitud allikates 1306, 1327)) kahest pojast (Engelbrechtist (mainitud allikated 1338, 1367) ja Bartolomäusist (mainitud allikates 1312, 1397)) põlvnesid Tiesenhausenite suguvõsa Liivimaa Ērgļi ja Bērzaune peaharud 1556. aastal on Tiesenhausenite suguvõsaajaloo üles märkinud Berzaunest pärit Heinrich von Tiesenhausen kirjeldanud oma suguvõsa suurust ja varandust, mainides, et Tiesenhauseneid on 96 meessoost isikut, kes haldasid Berzaune, Ērgļi, Konguta, Rannu, Kavilda ja Vaabina vasallilinnuseid (Bersohn, Erla, Kongota, Randen, Kawelecht, Ülzen) ning lisaks kuulusid neile üle terve Liivimaa 40 mõisat. Orduriigi lõpuks kuulus Tartu piiskopkonnas Tiesenhausenitele 7 suuremast vasallilinnusest 4.