Yvette Mimieux
Yvette Carmen Mimieux (8. jaanuar 1942 Los Angeles, California – 18. jaanuar 2022 Los Angeles, California) oli USA filmi- ja seriaalinäitleja. Tema isa oli prantsuse ja ema mehhiko päritolu. Hollywoodi publitsist Jim Byron avastas Mimieux', kui too oli 16-aastane. Ta tegi näitlejana läbimurde 1960. aastal rolliga H. G. Wellsi romaanil põhinevas ulmefilmis "Ajamasin" ("The Time Machine"), kus ta mängis Rod Taylori partnerina üht peaosa. Enne seda oli ta samal aastal teinud filmidebüüdi filmis "Platinum High School" ning mänginud telesarjades "Yancy Derringer" ja "Alcoa Presents: One Step Beyond". Ta oli nomineeritud parima naisnäitlejast uustulnuka Kuldgloobusele. Pärast filmi "Ajamasin" sõlmis ta lepingu MGM-iga ning mängis seejärel sellistes filmides nagu "Where the Boys Are" (1960), "Light in the Piazza" (1962), kus ta kehastas Olivia de Havillandi tegelaskuju vaimupuudega tütart, "Diamond Head" (1962), kus ta mängis peaosa koos Charlton Hestoniga, "Vendade Grimmide imeline maailm" ("The Wonderful World of the Brothers Grimm"; 1962), "The Four Horsemen of the Apocalypse" (1962) ja "Toys in the Attic" (1963). 1964. aastal tegi ta külalisrolli arstisarjas "Dr. Kildare" ning pälvis selle eest Kuldgloobuse nominatsiooni. Väidetavalt oli Mimieux esimene, kes näitas televisioonis naba. 1970. aastate alguses mängis ta peaosa telesarjas "The Most Deadly Game" ning ka see roll tõi talle Kuldgloobuse nominatsiooni. 1970. aastatel mängis ta veel mängufilmides "Kaaperdatud lennuk" ("Skyjacked"; 1972), "Jackson County Jail" (1976) ja "The Black Hole" (1979) ning mitmes telefilmis. 1980. aastatel tegi ta külalisrolli telesarjas "Lembelaev" ("The Love Boat") ja ühe hooajaga piirdunud telesarjas "Berrenger's". 1980. aastate teisel poolel mängis ta filmides vähe, viimase filmirolli tegi 1992. aastal telefilmis "Lady Boss". Mimieux oli kolm korda abielus. Aastatel 1972–1985 oli ta abielus filmilavastaja Stanley Doneniga.