Maurice de Wulf
Maurice De Wulf (1867–1947) oli tomistlik filosoof ja filosoofiaprofessor Leuveni katoliiklikus ülikoolis Belgias. Ta on keskaja filosoofia historiograafia üks pioneere. De Wulfi raamat "Keskaja filosoofia ajalugu" ("Histoire de la Philosophie Médievale") ilmus esimest korda aastal 1900 ning anti hiljem mitme kordustrüki ja tõlkena uuesti välja. 1920. aastatel õpetas ta Harvardi Ülikoolis. Aastal 1922 avaldati ta raamat "Keskaja filosoofia ja tsivilisatsioon". Raamatus "Keskaja filosoofia ajalugu" ei kõrvuta De Wulf keskaegset filosoofiat skolastikaga, nagu teeb enamik ajaloolasi, ning leiab keskaegses filosoofias kaks põhilist suunda: skolastika, mida esindavad filosoofid nagu Aquino Thomas, John Duns Scotus ja Albert Suur, ning antiskolastika, mille isa on Johannes Scotus Eriugena ning millega jätkasid katarid, albilased ja panteistlikud suunad. Seda de Wulfi arvamust ei ole enamik ajaloolasi ja filosoofe siiski tunnustanud.