42. Kaitse Pioneeripataljon
42. Kaitse Pioneeripataljon (saksa keeles Schutzmannschaft Pionier Bataillon 42) formeeriti vabatahtlikest talvel 1941–1942 Tallinnas ja Tartus. Pataljoni suurus oli 560 meest. Pataljon koosnes peamiselt eestivenelastest. Pataljon formeeriti remondi- ja ehitustöödeks rinde tagalas. Vabatahtlik Pioneeripataljon värvati väegrupi Nord tagala ülemjuhataja Ferdinand von Roquesi ja Russland-Nordi kõrgema SS-i ja politseijuhi korraldusel. Pataljoniülemad jõudsid olla major August Siller (Schiller) ja kapten Johannes Pedaja. Pärast väljaõpet saadeti pataljon Venemaale sõjalistele ehitustele, kus pataljonil tuli osa võtta ka lahingutegevusest. Suvel 1943. aastal toodi pataljon Eestisse tagasi, kus teda kasutati rindejulgestuseks Mehikoorma ümbruses Pihkva järve piirkonnas. 1944. aastal saadeti idarindele Velikaja jõe joonele. Hiljem taandus koos Saksa vägedega Eestisse Võru–Petseri joonele. Septembris 1944 oli pataljon lahingutes Emajõe joonel.