Transtekstuaalsus
Transtekstuaalsus on kirjandusteadusliku tekstianalüüsi mõiste, mis tähistab ühe kirjandusliku teksti seotust teistega. Transtekstuaalsus osutab suhtele, mis ühendab mingite kindlate omaduste või tunnuste alusel, kas varjatult või nähtavalt, ühe teksti teisega. Transtekstuaalsus on üks intertekstuaalsuse teoreetilisi käsitlusi. Mõiste võttis kasutusele kirjandusteadlane Gérard Genette teoses „Palimpsestes“ (1982). Tema intertekstuaalsuse teooria tegeleb kõige olemuslikumalt kirjandustekstide poeetikaga. Genette’i järgi jagunevad seosed kirjanduslike tekstide vahel alates kõige konkreetsemast ja lõpetades kõige abstraktsemaga viide kategooriasse: intertekstuaalsus paratekstuaalsus metatekstuaalsus hüpertekstuaalsus arhitekstuaalsus Nimetatud kategooriad ei ole täiesti eraldiseisvad, vaid ühes tekstis võib erineval moel avalduda mitu kategooriat. Raamatus „Palimpsestes“ käsitleb Genette peamiselt hüpertekstuaalsust, arhitekstuaalsust vaatleb ta oma varasemas teoses „Introduction à l'architexte“ (1979), paratekstuaalsust aga raamatus „Seuils“ (1987).