ÜRO Angola kontrollimissioon II
ÜRO Angola kontrollimissioon II (UNAVEM II), mis algas 1991. aasta mais ja kestis 1995. aasta veebruarini, oli teine ÜRO rahuvalvemissioon kokku neljast, mis lähetati Angolasse Angola kodusõja ajal, mis oli pikim sõda kaasaegses Aafrika ajaloos. Täpsemalt loodi missioon 1990. aasta mitmepoolse relvarahu ja sellele järgnenud 1991. aasta Bicesse kokkulepete jälgimiseks ja säilitamiseks, millega algatati esimest korda valimisprotsess, mis hõlmas kodusõja kahte rivaalitsevat fraktsiooni, Angola Vabastamise Rahvaliikumist (MPLA), Angola de facto valitsus, mis kontrollis Luandat ja suuremat osa riigist alates iseseisvumisest 1975. aastal, ning Rahvusliit Angola Täieliku Iseseisvuse Eest (UNITA). Missiooni algne mandaat kehtestati ÜRO Julgeolekunõukogu resolutsiooniga 696 (1991), mis võeti vastu 30. mail 1991. aastal. Nimetatud mandaat oli: "kontrollida Angola poolte vahel kokkulepitud korda relvarahu jälgimiseks ja Angola politsei järelevalveks relvarahu ajal." Sellele järgnenud resolutsiooniga Resolutsioon 747 (1992), mis võeti vastu 24. märtsil 1992, muudeti mandaati nii, et see hõlmas ka valimiste jälgimise kohustusi. Riigis äsja kokkulepitud valimiste ajal lähetati koos ülejäänud missiooniga 400 ÜRO valimisvaatlejat, kellele lisandus mandaat "Angola presidendi- ja seadusandliku kogu valimiste vaatlemine ja kontrollimine". Pärast mitmeid Julgeolekunõukogu resolutsioone 1993. aastal muudeti mandaati uuesti, et julgustada nii Angola valitsust kui ka UNITA relvarahu rangemat järgimist pärast vaenutegevuse taaskäivitumist. Lõpuks, 1994. aasta lõpus, Julgeolekunõukogu resolutsioonidega 952 (1994) ja 966 (1994), alustas UNAVEM II 20. novembri 1994 Lusaka protokolli vaatlemist ja kontrollimist. Alustati ettevalmistusi uue missiooni, ÜRO Angola kontrollimissioon III (UNAVEM III) loomiseks, mis loodi pärast Lusaka protokolli. Missioon koosnes sõjaväevaatlejatest, tsiviilpolitseist, valimisvaatlejatest, parameedikutest ning nii kohalikust kui ka rahvusvahelisest personalist. Varajase hääletamise ajal oli kontingendi suurus üle 1100. UNAVEM II missioonil hukkus kokku 5 inimest, neist 3 sõjaväelast ja 2 tsiviilisikut.