Kasari jõgi
Kasari jõgi on Lääne-Eesti veerohkeim jõgi. Kogu Eestis on veerohkemad vaid Narva, Pärnu ja Emajõgi. Jõgi algab Kohila alevist läänes ja suubub Matsalu lahte. Kasari jõe pikkus on 114,5 kilomeetrit (koos veerohkeima haru Vigala jõega 121 kilomeetrit), jõgikonna suurus umbes 3400 ruutkilomeetrit (koos deltaga liitunud Rannamõisa jõgikonnaga). Aasta keskmine vooluhulk suudmes jääb enamasti 25–30 kuupmeetrini sekundis. Suurimad lisajõed on paremalt poolt Ellamaa ja Urevere oja, Luiste, Kiisaoja, Liivi ja Rannamõisa jõgi (suubub deltasse) ning vasakult Vardi jõgi, Konnaveski jõgi, Pühajõgi, Vigala, Allika ja Vanamõisa jõgi, Penijõgi ja Tuudi jõgi. Suur põhjapoolne suudmeharu on tuntud ka Rõude jõena. Kesk- ja ülemjooks kuni Vigala jõega ühinemiseni on tuntud ka Teenuse jõena. Tuntud on Kasari jõgikonna aladel üleujutused (Kasari luht – alates Teenuse ja Vigala jõe ühinemisest kuni suudmeni). Suurte üleujutuste tõttu on Kasari jõe alamjooksule ehitatud pikk raudbetoonsild (valmimisel maailma pikim raudbetoonsild – 307 m, ehitatud 1905, arhitektuurimälestis). Viimane on tänapäeval kasutusel jalakäijate sillana, millel on öösiti dekoratiivvalgustus. Sõidukite liikluseks on mõnisada meetrit suudme poole uus sild ehitatud (renoveeritud 2006). Üleujutusi jälgivad Kasari hüdromeetriajaam ja Teenuse hüdromeetriajaam. Hüdroloog August Loopmann pidas Kasari jõgikonna peajõeks hoopis Vigala jõge, millel on ühinedes Teenusega umbes kaks korda suurem vooluhulk. Kasari jõgi on karpkalalaste elupaigana kaitstav veekogu. Kasari jõgi puutub kokku järgmiste kaitsealadega: Linnuraba looduskaitseala, Matsalu rahvuspark, Pajaka maastikukaitseala, Pajaka tammik (park). Kasari jõge ületavad Pihali–Adila–Rabivere tee, Tallinna–Pärnu–Ikla maantee (Ruunavere sild), Vardi–Nurme tee (Pajaka sild), Vaimõisa–Nurme tee (Russalu sild), Märjamaa–Koluvere maantee (Sipa sild), Silla–Jädivere tee (Teenuse sild), Kasari vana silla tee (Kasari vana sild), Risti–Virtsu–Kuivastu–Kuressaare maantee (Kasari uus sild). Jõgi on osaliselt avalik veekogu, mille piiranguvöönd on 100 m. Jõe vett kasutavad majanduslikult (vee erikasutusloaga) Lihula Vesi OÜ ja Matsalu Veevärk AS. Jõgi läbib oma teekonnal Harju-, Rapla- ja Läänemaad. Maastikuliselt asub jõgi Harju lavamaal ja Lääne-Eesti madalikul. Kasari jõgi kuulub Lääne-Eesti vesikonda (Matsalu lahe alamvesikond), olles vesikonna suurim jõgi nii pikkuselt kui ka vooluhulga poolest. Jääajast tingitud maapinna tasandamine on toonud kaasa ka jõe väikese langu, mis kogu jõe pikkuses on umbes 65 meetrit ehk 0,58 meetrit kilomeetri kohta, kusjuures alamjooksul on lang peaaegu täielikult null. Jõe alamjooksul asub 1924. aastal püstitatud hüdromeetriajaam, mis automatiseeriti 2006. aastal ja mis jääb jõe suudmest 17,5 km kaugusele. Jaamas mõõdetakse veetaset, õhutemperatuuri, äravoolu (arvutuslikult), soojal aastaajal ka sademeid, jäänähtusi (jää paksust), vooluhulka 2–3 korda kuus, ent suurvee perioodi ajal 5–6 korda kuus, veetemperatuuri põhjas ja manuaalselt mõõdetakse ka pinnaveekihi temperatuuri 10–50 cm sügavuselt 2–3 korda kuus. Jõe keskkonnaregistri kood on VEE1107000.