Sümboolne relee- ja lülitusskeemide analüüs
Sümboolne relee- ja lülitusskeemide analüüs on Claude E. Shannon'i magistritöö pealkiri, mille ta 1937. aastal Massachusettsi Tehnoloogiainstituudis (MIT's). Oma väitekirjas tõestas Shannon, et Boole'i algebraga saab lihtsustada automaatsete telefonijaamade releepaigutusi. Shannon tõestas, et Boole'i algebraülesandeid peaks olema võimalik lahendada kasutades spetsiifilisi releedepaigutusi. Releede binaaromaduste kasutamine loogikafunktsioonide loomiseks on põhimõtteliselt kõikide elektrooniliste digitaalarvutite aluseks. Shannoni teadustöö sai elektrotehnika kogukonna seas tuntuks Teise maailmasõja ajal ja pärast seda. Enne seda olid loogikaskeemide kavandamisel kasutatavad põhimõtted ad hoc ja puudus hea seletav teooria. Psühholoog Howard Gardner ütles Shannoni töö kohta, et tegu on "selle sajandi kõige olulisema ja ühtlasi ka kõige kuulsama magistritööga". 1940. aastal sai Shannon tänu sellele tööle ameerika inseneride Alfred Noble'i preemia (mitte segi ajada Nobeli auhinnaga).