Eero Saarinen
Eero Saarinen (20. august 1910 Kirkkonummi vald, Hvitträsk – 1. september 1961 Ann Arbor) oli peamiselt Ameerika Ühendriikides tegutsenud soomlasest arhitekt ja mööblidisainer. Eero Saarinen oli Eliel Saarise poeg. Eero Saarinen veetis juba lapsena palju aega oma isa ateljees. Kui ta oli 13-aastane, kolis perekond Ameerika Ühendriikidesse. Nooruses õppis ta mööblidisaini ja skulptuuri nii isa käe all kui ka muuhulgas Pariisis. Aastal 1934 lõpetas ta arhitektina Yale'i Ülikooli. Alates 1938. aastast kuni Elieli surmani töötas Eero isa arhitektuuribüroos ning 1950. aastal asutas oma büroo. Eero Saarinen osales paljudel arhitektuurivõistlustel. Tema läbimurdeks sai Saint Louise Jeffersoni mälestusmärgi (Gateway Archi) kujundusvõistluse võit 1948. aastal. Auhind võidu eest saadeti eksikombel tema isale. Mälestusmärk valmis alles 1960. aastatel. Eero Saarinen kasutas vastavalt vajadusele väga erinevaid materjale – palju klaasi, terast, alumiiniumi, betooni, ka peegelpindu. Suurt tähelepanu äratasid tema koorikbetoonist elemendid. Teda kritiseeriti omal ajal muuhulgas isikupärase stiili puudumise pärast. Ise põhjendas ta seda asjaoluga, et iga kliendi soovid ja vajadused on erinevad. Mööbli kujundamisel eelistas Eero Saarinen vineeri ja plasti. Eero Saarinen kuulus muuhulgas ka Sydney ooperiteatri võistluse žüriisse ja Jørn Utzoni kavandi valimist peetakse suures osas just tema teeneks. Eero Saarinen suri ajuvähki.