Pisa torn
Pisa torn (itaalia keeles La Torre di Pisa), tuntud ka kui viltune Pisa torn (itaalia keeles Torre pendente di Pisa), on Pisa katedraali eraldiseisvana ehitatud kampaniil ehk kellatorn. See asub otse katedraali taga ning on üks kolmest vanimast ehitisest Pisa Katedraali väljakul (Piazza del Duomo) baptisteeriumi ja kiriku kõrval. Torn on tehtud marmorist ja ehitama hakati seda 1173. aasta 9. augustil. See plaaniti esialgu küll otse ehitada, kuid torn hakkas õige pea (1178) iseenese raskuse ning pehme aluspinna tõttu viltu vajuma juba siis, kui ehitati alles 7-korruselise torni kolmandat korrust. Peale kolmanda korruse ehitamist jäi torni rajamine pea sajaks aastaks sõdade tõttu soiku. Töid jätkati alles 1272. aastal ning tollased arhitektid püüdsid torni edasist viltu vajumist takistada nii, et ehitasid järgnevate korruste seinad vajumise poolt kõrgemaks. Siis aga hakkas torn hoopis teisele poole vajuma ning õigupoolest tingiski just see torni nii suure kalde. Tööd seiskusid taas sõja tõttu 1284. aastal mõneks ajaks nii, et torni viimane, seitsmes korrus valmis alles 1319. aastal. Kellakamber ja seega ka torn lõplikult aga alles 1372. aastal. Tornis on kokku seitse nimelist kella, iga heliredeli noodi jaoks üks. 1990. aastail tehti tornis mitmeid renoveerimistöid, et parandada ilmastikukahjustusi ning muuta seda vastupidavamaks. Samuti on torni aja jooksul remonditööde käigus mõne sentimeetri võrra õnnestunud tõsta. Torni kõrgus tema kõige madalamast kohast on 55,86 meetrit ning kõrgeimast kohast 56,70 meetrit. Kokku on tornis 296 trepiastet.