Magnetiline induktsioon
Magnetiline induktsioon ehk magnetinduktsioon (ingl magnetic induction) on vektorsuurus, mis väljendab magnetväljas liikuvale elektrilaengule või vooluga juhtmele mõjuvat jõudu. Magnetinduktsiooni jõud kujutab endast seda osa Lorentzi jõust, mis on põhjustatud magnetväljast. Magnetinduktsioon on magnetvälja põhiline tunnussuurus. Magnetinduktsiooni tähis on B ja SI-süsteemi ühik tesla (T), mis avaldub jõuühiku njuuton (N) kaudu: N A ⋅ m {\displaystyle {\dfrac {\mathrm {N} }{\mathrm {A} {\cdot }\mathrm {m} }}} ja SI-põhiühikutes k g A ⋅ s 2 {\displaystyle {\dfrac {\mathrm {kg} }{\mathrm {A} {\cdot }\mathrm {s} ^{2}}}} . Mõningat kasutamist leiab veel ka CGS-süsteemi mõõtühik gauss (G), kusjuures 1 T = 10 000 G.