Ajavahemik
Ajavahemik on aja osa, mida on võimalik kirjeldada ajapunktide "algus" ja "lõpp" ning ajalõigu "kestus" abil. Ajavahemiku sümboliks on Δ t {\displaystyle \Delta t} ("delta t"). Ajavahemike alusel on võimalik luua erinevaid ajaskaalasid ja nende abil aega mõõta. Lisaks igale inimesele tuttavatele ajavahemikele nagu "päev" (päikesetõusu ja päikeseloojangu vaheline ajavahemik) või "aasta" (ajavahemik Päikese madalseisust (talvine pööripäev) kuni kõrgseisuni (suvine pööripäev) ning tagasi Päikese madalseisuni) mõõdetakse füüsikas aega näiteks sekundites (radioaktiivse aine pooldumiseks kuluv aeg), bioloogias juurdekasvuühikutes (kudede juurdekasvuks kuluv aeg), nurgakraadides (millega mõõdetakse Foucault' pendli abil Maa pöörlemist). Tänapäeva füüsikas loetakse lühimaks ajavahemikuks füüsik Max Plancki järgi nimetatud Plancki aega (umbes 10−43 s), mis vastavalt definitsioonile kujutab enesest väikseimat aegruumi osa ning pikimaks ajavahemikuks Universumi vanust Suurest Paugust kuni tänaseni (umbes 14  miljardit aastat ehk 4,4·1017 sekundit). Neuropsühholoogias loetakse oluliseks ajavahemikuks "hetke" ("silmapilku"), mida mõistetakse kui subjektiivset oleviku tunnetust, mida inimene väljendab sõnaga "nüüd". Eri uurimistulemuste kokkuvõttena on selline ajavahemik umbes kolme sajandiku sekundi pikkune, mis umbes vastab kiirete keemiliste sünapside ärrituse ülekandeajale ehk sünaptilisele latentsusajale. Näiteks on inimene võimeline ajaliselt eritlema veel 0,03 sekundise kestusega mürade vaheldumist.