Juha Vainio
Juha Harri ”Junnu” Vainio ehk Juha ”Watt” Vainio (10. mai 1938 Kotka – 29. oktoober 1990 Gryon, Šveits) oli soome laulja-laulukirjutaja ja kooliõpetaja. Ta jõudis kirjutada 2433 laulu meloodia või laulusõnad ja plaadistas ise 245 laulu. Teda peetakse üheks Soome viljakamaks šlaagrikirjutajaks Reino Helismaa ja Vexi Salmi kõrval. Tema karjäär algas 1960. aastate alguses ja tegus oli ta kuni surmani. Ta elas lisaks sünnilinnale Kotkale pikemalt ka Helsingis ja Espoos. Viimased eluaastad veetis Vainio Gryonis Šveitsis, kus ta suri oktoobris 1990 südameinfarkti. Ta on maetud Hietaniemi kalmistule. Vainio enda esitatud lugudest on tuntumate seas ”Albatrossi”, ”Vanhojapoikia viiksekkäitä”, ”Käyn ahon laitaa”, ”Vanha salakuljettaja Laitinen” ja ”Kotkan poikii ilman siipii”. Tema kirjutatud sõnadega, kuid teiste esitatud lauludest on tuntuimad ”Kolmatta linjaa takaisin”, ”Katson autiota hiekkarantaa”, ”Tahdon olla sulle hellä”, ”Rööperiin”, ”Mun sydämeni tänne jää”, ”Muisto vain jää”, ”Jokainen päivä on liikaa”, ”Piilopaikka”, ”Keskiyön aikaan”, ”Tunti vain”, ”Käyn uudelleen eiliseen”, ”Aikaan sinikellojen”, ”Viisitoista kesää”, ”Koskaan et muuttua saa”, ”Jossain”, ”Tuulen tie”, ”Pieni nukke”, ”Kuusamo”, ”Silloin vasta kaiken saan” ning ”Hyvää huomenta Suomi”. Tema muusikalisteks mõjutajateks olid Tapio Rautavaara, Georg Malmstén ja Henry Theel. Lisaks šlaagritele on ta kirjutanud tellimuse peale ka reklaam-, õnnitlus- ja roppe laule, mis on avaldatud 10 CD-l kogumikuna "Legendan laulut – Kaikki levytykset 1963–1990". Vainio õppis ülikoolis õpetajaks ning töötas 1962–1964 Myllykoski Yläpää koolis. Ta töötas lühikest aega õpetajana ka 1970. aastate alguses. Tema poeg Ilkka Vainio on samuti laulukirjutaja ja laulja. Vainio on maetud Helsingi Hietaniemi kalmistule.