Clemens V
Clemens V (Bertrand de Got, ka Bertrand de Gout, Bertrand de Goult, Bertrand de Gouth, Bertrand de Gotto, Bertrand de Goth, Bertrand de Guto või Ramondo del Gotto; 1264 – 20. aprill 1314) oli paavst 1305–1314. Ta oli 195. paavst ja esimene Avignoni vangipõlve paavst. Got sündis Prantsusmaal Villandraut', Grayani, Livrani ja Uzeste senjööri Béraud de Goti ja tema abikaasa Ide de Blanqueforti 11-lapselises peres 3. pojana. Tema vend Bérard de Got sai Lyoni peapiiskopiks ja 1294 kardinaliks, vend Guillaume Segin de Got aga paavsti kaplaniks. Got õppis esmalt Saint-Ferréolis grandmontini ordu prioraadis, siis Toulouse'is, Orléansis ning Bologna ülikoolis kanoonilist ja tsiviilõigust. Ta sai Bordeaux', Ageni, Toursi ja Lyoni kanoonikuks ning sakristaaniks. Ta polnud oma sissetulekutega rahul ja apelleeris maaisandale Inglise kuningale Edward I-le, kellel oli tol ajal Prantsusmaal valdusi ja kes võimaldas Got'ile pensioni maksmise, kuni talle on võimalik anda mõni tulusam ametikoht. 1285. aasta paiku tegutses Got Inglise parlamendis kuningliku protektorina. 1289 Lyoni peapiiskopiks saanud vend Bérard määras Bertrand de Goti Lyoni peapiiskopkonna generaalvikaariks ja 1294 saatis paavst Coelestinus V ta diplomaatilisele missioonile Inglismaale, tema venna Bérardi aga Prantsusmaale. Got määrati 28. märtsil 1295 Comminges'i piiskopiks ja 23. detsembril 1299 Bordeaux' peapiiskopiks. Ta osales aprillis 1302 generaalstaatidel ja novembris 1302 Roomas toimunud sinodil.