Karl Ariva
Karl Ariva (10. jaanuar 1924 Paistu vald, Viljandimaa – 21. aprill 1979 Elva) oli eesti matemaatik ja õppejõud. Aastatel 1931–1935 õppis ta Vana-Tännassilma valla Risti algkoolis, 1935–1940 Viljandi Poeglaste Progümnaasiumis, 1942. aastal lõpetas ta Viljandi 2. Gümnaasiumi. Aastatel 1942–1943 oli ta Saksa riigitööteenistuses (RAD) Saksamaal. 1943. aasta septembris astus ta Tartu Ülikooli filosoofia erialale. 1943. aasta detsembris läks vabatahtlikuna Soome armeesse, teenis 200. jalaväerügemendi 13. kompaniis, osales tõrjelahingutes Viiburi lahel ja Vuoksil. Teda autasustati 1. klassi Vabadusmedaliga. 1944. aasta augustis naasis Eestisse. 1944. aasta novembris astus teist korda Tartu ülikooli ja asus õppima ajaloo-keeleteaduskonna inglise filoloogia erialal. 1946. aasta märtsis ta arreteeriti, viibis 6 aastat vangilaagris Komi ANSV-s, vabanes 1952. aastal. 1955. aastal lõpetas ta Viljandi Töölisnoorte Keskkooli ja astus kolmandat korda ülikooli, asudes Tartu Riiklikus Ülikoolis õppima matemaatikat. 1963. aastal lõpetas ta kaugõppes Tartu Riikliku Ülikooli füüsika-matemaatikateaduskonna diplomitööga "Geodeetiliste kongruentside ortogonaalpindadest Riemanni ruumis" (juhendaja Ülo Lumiste). Aastatel 1956–1961 töötas Viljandi Töölisnoorte Keskkooli matemaatika õpetajana, 1961–1962 Tartu Töölisnoorte Keskkooli matemaatika õpetajana. 1963. aastal asus tööle Tartu Riikliku Ülikooli algebra ja geomeetria kateedri assistendina, õpetas analüütilise geomeetria, diferentsiaalgeomeetria, kõrgema matemaatika ja geomeetria aluste kursusi. 1965. aastast TRÜ matemaatika õpetamise metoodika kateedri vanemõpetaja. Aastatel 1972–1976 oli ta matemaatikateaduskonna õppeprodekaan. Tema peamine uurimisvaldkond oli diferentsiaalgeomeetria, ta edendas ka aksiomaatilist meetodit koolimatemaatikas geomeetria õpetamisel. Ta on koostanud matemaatikaõpikuid ja töövihikuid. Tema abikaasa oli tõlkija ja pedagoog Linda Ariva (1921–2009).