Matīss Kaudzīte
Matīss Kaudzīte (sünninimi Matīss Kaudze; 18. august 1848 Vecpiebalga kihelkond – 8. november 1926 Vecpiebalga vald) oli läti kirjanik ja kooliõpetaja. Ta oli esimese lätikeelse romaani "Maamõõtjate ajad" (Mērnieku laiki) kaasautor (koos venna Reinisega). Ta sündis aastal 1848 Vecpiebalga kihelkonnas. Algselt kandis ta koos vennaga isa perekonnanime Kaudze, kuid hiljem muutsid selle mõlemad vennad Kaudzīte'ks. Ta õppis Vecpiebalga kihelkonnakoolis. Aastal 1868 ilmus tema esimene kirjutis ajalehes Mājas Viesis. Ta sooritas koduõpetaja eksamid, aastast 1868 oli ta õpetaja Vecpiebalga Kalna Kaibēni kihelkonnakoolis. Aastast 1868 oli ta Riia Läti Seltsi liige ja oli selles tegev kogu elu. Ta töötas ka Vecpiebalga laulu (hiljem heategevus) seltsis, osales aktiivselt kohalikus kultuurielus ja teatrietendustel. 1870. aastatel kirjutas ta mitu väikest näidendit, avaldas mitmeid luulekogusid, sealhulgas rahva seas väga populaarseks saanud luuletuse "Tautas mīlestība" (1879), mitu kirjanduskriitikat, raamatu vennastekogudusest. Aastal 1879 ilmus koos venna Reinis Kaudzītega kirjutatud romaan "Maamõõtjate ajad" ("Mērnieku laiki"), mis on esimene realistlik lätikeelne romaan. Aastal 1911 etendati seda esimest korda teatris. Ta koostas ka antoloogiaid ja õpikuid. 1880. aastatel ilmus ajalehtedes tema vennaga koos kirjutatud reisikirjeldusi Saksamaa, Austria, Šveitsi, Itaalia, Prantsusmaa ja teiste Euroopa riikide kohta. Ta läks 1911. aastal pensionile, elas venna ostetud majas Kalna Kaibēnis, põgenes aastal 1915 Venemaale, naasis 1917 Lätti. Aastal 1929 asutati Kalna Kaibēnis muuseum – esimene memoriaalmuuseum Lätis.