Newmani projektsioon
Newmani projektsioon on keemias molekuli kujutamise viis, mis annab infot ühe keemilise sideme koosseisu kuuluvate aatomite asendajate ruumilise paigutuse kohta. Projektsiooniga on tegemist seetõttu, et ruumilist objekti kujutatakse kahemõõtmelisel joonisel. Enamasti kasutatakse Newmani projektsiooni molekuli konformatsioonide kujutamiseks, mis tekivad tänu sellele, et aatomid ja nendega seotud asendajad saavad vabalt pöörelda ümber aatomitevahelise üksiksideme (σ-sideme), ilma et side katkeks. Vaadeldav keemiline side paigutatakse risti joonise tasandiga nii, et sidet moodustavad aatomid satuvad kohakuti. Vaatlejapoolset aatomit kujutatakse kolme joone ristumiskohana, kus jooned tähistavad vaatlejapoolse aatomi asendajaid. Vaatlejast kaugemat aatomit kujutatakse ringina ning ringi taga paikneb veel kolm joont, mis tähistavad vaatlejast kaugema aatomi asendajaid. Newmani projektsiooni abil on võimalik seega edasi anda infot kahetahulise nurga kohta, mis tekib ruumis vaatlejapoolse ja vaatlejast kaugema aatomi asendajate vahel. Newmani projektsiooni ideed pakkus esimesena välja 1950. aastatel ameerika keemik Melvin Spencer Newman. Tänapäeval kasutatakse Newmani projektsiooni endiselt laialdaselt, kujutamaks keemilise reaktsiooni toimumiseks vajalikke eeldusi või illustreerimaks keerukamate molekulide ruumilist ehitust. Newmani projektsiooni mõiste on hädavajalik ka biokeemias valkude iseloomustamiseks kasutatava Ramachandrani graafiku koostamisel.