Silvia Kuulpak
Silvia Kuulpak (19. september 1931 – 22. september 2015) oli eesti ajakirjanik. Aastatel 1962–1986 oli ta ajakirja Nõukogude Naine peatoimetaja. Silvia Kuulpak: "Minu jaoks oli toimetuses kaks perioodi: üks nii-öelda vana kaardiväega Pikal tänaval, nendega, kes olid juba ammu enne mind. Ja teine 1970. aastatel, mil vanemad vahetusid noortega ja nood olid niisugused tüdrukud, et hoia ja keela. Nad on mulle ikka veel tüdrukud!" "Nõukogude Naine oli EKP Keskkomitee propagandaosakonna ohjata. Sealt ei sekkutud eriti meie sisulisse töösse, see oli toimetuse otsustada. Minule langes osaks nn sulaaeg, kui ajakirjanduses läks lahedamaks. Siis tulid 1970. aastad – tõeline stagna, aga me olime oma tegemistes võrdlemisi vabad niikaua, kui see sobis ideoloogiaga, millega meid juhiti. Tuli mingisugune üldine otsus ajakirjanduse kohta, saime juhtnöörid kätte, istusime maha, hakkasime vaatama, mida meie sealt võtame. Olime taasiseseisvumiseni ainus naisteajakiri Eestis. Tuli peegeldada naiste elu seadustega sätestatud naiste ja meeste täieliku võrdõiguslikkuse tingimustes." "Üksainus kord selle aja jooksul tundsin, et oleksin tahtnud midagi muud. See oli siis, kui Brežnev suri. Number oli peaaegu valmis ja osa materjalist tuli välja visata, et Brežnevi matused sisse panna. Meie, lollakad, mõtlesime, et teeme mitmest tekstist kokku ühe leinalehekülje. Aga saime vist kuus lehekülge täpselt sama TASSi materjali, mis anti kõigile teistele, kaasa arvatud ajalehtedele." Ta on maetud Rahumäe kalmistule.