William Strickland
William Strickland (november 1788 Navesink, New Jersey – 6. aprill 1854 Nashville, Tennessee) oli USA arhitekt. Ta oli tunnustatud arhitekt 19. sajandil Philadelphias ja Nashville'is. Ta on tuntud kui üks Gootilise liikumise taaselustajatest, kui ta ehitas 1823 Philadelphias Saint Stepheni episkopaalkiriku. Ta oli eelkõige Kreeka Taassünni arhitekt, kasutades Ateena antiikseid plaate kui oma inspiratsiooni allikat, kasutas ta samuti gooti, Egiptuse ja Itaalia stiile. Strickland oli ka ehitusinsener ja esimene propageerija, et kasutada raudteedel auruvedureid. Oma nooruseas oli ta maastikumaalija, perioodikate illustreerija, teatridekoratsioonide maalija, graveerija ja vesimaalidega maalija. Hiljem kolis ta Nashville'i, kus ta Egiptusest sõltuv disain, mis oli prebüterliku kirikuga (praegu Downtown Presbüteria kirik) vastuolus, aga nüüd on laialt tuntav, kui meistriteos ja on oluline vihje Egiptuse liikumise stiilile. Strickland on disaininud USA Teise panga Phidelphias (1819–1824), lõi üle oma õpetaja disaini pooles t(Benjamin Latrobe). Kuigi Strickland siiski kopeeris klassikalisi prototüüpe sel ajal, Teine pank on auahne, et maja on modelleeritud parima Kreeka disaini järgi: Ateena Parthenon. Konkurentsi on kreeka stiilis kutsutud „chaste“ : Stricklandi elegantne Kreeka templi disain on sobiv tulemus. Arusaadavalt arhitekt nägi seda ehitust kui ühte oma peamist saavutust, kuna ta lisas sinna tausta Philadelphia ühiskonna maalija John Neagle portree, mille tegi Strickland 1829 (Yale ülikooli Kunsti Galeriis). Võrreldes USA Teise Pangaga hilisem kaupmeeste vahetus (1832–1834), samuti Philadelphias, paljastab Stricklandi andekuse kasvu ja enesekindluse arhitektina. Koos kaupmeeste vahetumisega oli Stricklandil ikkagi klassikaline näidis meeles (Choragicu Lüsicraticu monument, aga lõi unikaalse ehituse, spetsiaalselt disainitud, et sobituda kohaletoomisega. Kaupmeeste Vahetus leidis samuti aset natuke ebatavalises kohas, kahe läbikäidava koha keskpunktis, veepiiri ja ärikeskme vahel. Elegantne kõverdunud fassaad peegeldab vankrit ja jalaliiklust, mis peaks ringlema maja ees. See kõrgus maapinnast, mis on veefrondiga kohakuti on unikaalne, Kreeka Liikumine, aga modernne, kuni rohkem ametlik kõrgus merepinnast on leitud maja vastaspooles, olles vastamisi üle jäänud Philadelphiaga. Stricklandi küpsust arhitektina demonstreerib just see ehitus, näitab et Ameerika arhitektid olid tõeliselt innovaatilised, pigem kui kopeerivad vanu Euroopa klassikuid. Järjekordne Stricklandi hoone oli Rahvusvaheline mehaanika pank 22. lõuna- ja kolmandal tänaval. Panga ehitus algas 1836. aastal, kitsal alal, kahe kõrgema naabri(ehitise) vahel. Strickland võttis selle kitsa ala ja kasutas tugevaid, kandilisi seinapiilareid toetamaks portikut (sissepääs hoonesse) ning samuti keerukaid kivinikerdusi nende kohal, et kaitsta ehitist kõrgete naabrite eest. See ehitis on üks Sticklandi väiksemaid ja on selle tõttu palju omanikke vahetanud. Praegu on hoone rahvusvahelise mehaanikute baari ja restorani all. See oli üks Sticklandi viimaseid Philadelphia hooneid. William Levitt (varem Railways 3,2006) vaidleb et Sticklandi vaatlused külaskäikude ajal Inglismaale 1820. aastatel olid suuresti mõjutatud raudtee tehnoloogia üleviimisega USAsse. Strickland on maetud oma viimase, parima ehitise, Tennessee osariigi pealinna hoone müüri sisse.