Süsteemne omandatud resistentsus
Süsteemne omandatud resistentsus ehk süsteemselt omandatud resistentsus (inglise keeles systemic acquired resistance, lüh SAR), ka kestev resistentsus, on enamiku taimede (sh katteseemnetaimed) taimeimmuunsuse liik, mille aktivatsioon, immuunvastus ja toime ning signaaliedastussüsteem põhineb organismi eelneval kokkupuutel patogeeniga. Patogeenidena peetakse silmas kas viirusi, baktereid või seenpatogeene. Kaitseks putukate eest käivitatakse indutseeritud süsteemne resistentsus (inglise induced systemic resistance). Süsteemne omandatud resistentsus on analoogne loomade immuunsüsteemi vastava liigiga, kuid selle täpseid mehhanisme ja molekule käesoleval ajal ei tunta. Süsteemse omandatud resistentsuse võivad aktiveerida suur hulk patogeene, seetõttu loetakse seda mittespetsiifiliseks kaitsevõimeks, mille edukus sõltub akumuleerunud endogeensest kaitsehormoonist salitsüülhappest, selle tase võib kokkupuutel tuttava mikroobiga tõusta mitmesajakordselt. Arvatakse, et süsteemne omandatud immuunsus, millele on eelnenud effector-triggered immunity (ETI), võib korduval kokkupuutel bakterite, viiruste ja seentega, käivituda kõikides taime osades ja selle tulemusel vabastatakse lämmastikoksiidi, reaktiivseid hapnikuosakesi, salitsüülhapet jt aineid. Salitsüülhape vähendab ensüümi katalaas abiga vesinikperoksiidi toimet, see aga võib viia peremeesorganismis surnud rakkude kolde tekkimiseni – nekroosini, see on taimeimmuunsuse indutseeritud immuunvastus, mida tuntakse 'ülitundliku immuunvastusena' (hypersensitive response). Süsteemne omandatud immuunsus aga integreeritakse taime sees ka teistele taimerakkudele ja -kudedele. Taimed kasutavad immuunretseptoreid tuvastamaks mikroobidega kokkupuute tulemusel säilitatud signaliseerimismehhanisme, mille signaalmolekuliks peetakse lipiidmolekuli. Omandatud kaitsevõime on taimedel abiks haiguskindluse saavutamisel ja võimust võtnud taimehaigusest paranemisel. Taimede süsteemselt omandatud kaitsevõimet seostatakse mitmete nn patogeneesiga seotud kaitsegeenide induktsiooniga ja seetõttu loevad teadlased, et nimetatud immuunsust saavad taimed järglastele edasi pärandada. Tubaka ja müürlooki bakteriaalse ensüümiga salicylat-hydroxylase 'rikastatud' transgeensed taimed ei ole võimelised salitsüülhapet väljastama, see aga inhibeerib süsteemset omandatud immuunsust ja nende taimede vastuvõtlikkus viirus-, seen- ja bakterinfektsioonidele suureneb.