Ehitusprojekteerimine
Ehitusprojekteerimine ehk ehituslik projekteerimine on arhitektide ja inseneride poolt ehitamiseks planeeritava objekti kohta projektdokumentatsiooni (ehitusprojekti) koostamine. Planeerimise ja ehitamise kontekstis on projekt ehitamise aluseks olev dokument, mis võimaldab anda hinnangu projekteeritud ehitisele, selle järgi ehitada ja ehitamist kontrollida. Projekteerimise aluseks on hajaasustuses projekteerimistingimused ning tiheasustusaladel ja detailplaneeringu kohustusega aladel kohaliku omavalitsuse poolt kehtestatud detailplaneering. Ehitusprojekteerimine (arhitektuurne projekteerimine) algab olemasoleva olukorra ja vajaduste põhjalikust analüüsist, mille käigus hinnatakse ruumivajadust jm. Projekteerimise staadiumid on järgmised: eskiis (ideelahendus, sh ülesehituskavand ehk kompositsioon ja ruumijaotus ehk ruumide eksplikatsioon, mille koostamisel osalevad üldjuhul arhitektid); eelprojekt (eskiisist täpsem ja komplektsem; kõikidele ehitusprojektile esitatavatele nõuetele minimaalselt vastav projekt, mis on üldjuhul ehitusloa taotlemise ja väljastamise aluseks ning põhiprojekti ja tööprojekti koostamise aluseks; sisaldab projekteerimise üldist sisu ja eesmärke, ehitise põhilisi parameetreid, kvaliteedinõudeid, vajalikke kooskõlastusi, nõudeid energiatõhususele jmt; võimaldab hinnata ehitise arhitektuurset sobivust, tehnilisi lahendusi ja teostatavust, kalkuleerida orienteeruvat hinda); põhiprojekt (eelprojektist täpsem projekt, mis on üldjuhul ehituse hinnakalkulatsioonide ja pakkumiste aluseks); tööprojekt (põhiprojektist täpsem projekt, mis on üldjuhul ehitamise aluseks). Ehitamise käigus või valmisobjekti järgi koostatavaid jooniseid nimetatakse teostusjoonisteks või tööjoonisteks, mis on staadiumilt tööprojekti osad. Ehitise terviklik projekt võib koosneda paljudest osadest, mida nimetatakse ka eraldi projektideks. Mida ulatuslikum ja keerukam on projekt ning mida suuremad ja täpsemad on tellija nõudmised, seda rohkem erinevaid osapooli kaasatakse ja erinevaid osi koostatakse.