Mihhail Zinovjev
Mihhail Aleksejevitš Zinovjev (vene Михаил Алексеевич Зиновьев; 19. veebruar 1838 – 2. detsember 1895 Gattšina) oli Venemaa sõjaväelane ja riigitegelane. Ta õppis Mihhaili suurtükiväekoolis, alustas 1855 sõjaväeteenistust, oli 1864 kuni 1870 staabiohvitser Moskva sõjaväeringkonna suurtükiväes. Osales suurtükiväeohvitserina Vene-Türgi sõjas (1877–1878), mille ajal ülendati kindralmajoriks. 28. detsembril 1884 määrati Siedlce kuberneriks Poolas ja oli juba 9. maist 1885 kuni 2. detsembrini 1895 Vene keisri Aleksander III poolt alustatud venestamiskampaania aegne Liivimaa tsiviilkuberner. 1887. aastast kindralleitnant. 1887 selgitas ta Riia Läti Seltsile: "...meie jaoks saavad eestlased ja lätlased kasulikuks ainult siis, kui neist saavad venelased". 1891 avati tema initsiatiivil Riias Daugava jões asuval Lucavsala saarel 6 meetri kõrgune Soome graniidist monument Põhjasõjas hukkunud Vene sõduritele. 2. juulil 1894 pani ta Väikese väina tammiehituse komitee esimehena Orissaare lähedal Kinda laiu rannas nurgakivi Muhu saart Saaremaaga ühendavale tammile. Kuberner Zinovjev suri 2. detsembril 1895 teel Peterburist Riiga Gattšina jaama perroonil südamerabandusse ning järgmisel aastal valminud väinatammi avasid 1896. aasta 15. juulil tema asemel juba Zinovjevi lesk ja Liivimaa uus kuberner Vladimir Surovtsev. Tammi hakati nimetama Zinovjevi tammiks (Sinowjewi tamm).