Immuunianalüüs
Immuunianalüüs on biokeemiline test, mis mõõdab makromolekuli või väikese molekuli olemasolu või kontsentratsiooni lahuses antikeha (tavaliselt) või antigeeni (mõnikord) abil. Immuunianalüüsi abil tuvastatud molekuli nimetatakse sageli "analüüdiks" ja sageli on see valk, kuigi see võib olla ka muud liiki molekulid, mis on erineva suuruse ja tüübiga, kui on välja töötatud sobivad antikehad, millel on analüüsiks vajalikud omadused. Bioloogilistes vedelikes, näiteks seerumis või uriinis olevaid analüüte mõõdetakse sageli immunoanalüüside abil meditsiinilistel ja teaduslikel eesmärkidel. Immunoanalüüsid on saadaval mitmes erinevas formaadis ja variatsioonis. Immunoanalüüsid võivad toimuda mitmes etapis, kusjuures reaktiivid lisatakse ja pestakse ära või eraldatakse analüüsi eri punktides. Mitmeastmelisi määramisi nimetatakse sageli eraldusimmuunianalüüsideks või heterogeenseteks immuunianalüüsideks. Mõned immunoanalüüsid saab läbi viia lihtsalt reaktiivide ja proovi segamise ning füüsikalise mõõtmise teel. Selliseid analüüse nimetatakse homogeenseteks immunoanalüüsideks või harvemini eraldamata immunoanalüüsideks. Immunoanalüüsides kasutatakse sageli kalibraatorit. Kalibraatorid on lahused, mis teadaolevalt sisaldavad kõnealust analüüdi ja mille kontsentratsioon on üldiselt teada. Analüüsi reaktsiooni võrdlemine reaalse proovi ja kalibraatorite abil saadud reaktsiooni vahel võimaldab tõlgendada signaali tugevust seoses analüüdi olemasolu või kontsentratsiooniga proovis.