Absoluutsus
Absoluutsus (ladina sõnast absolutus) on filosoofias omadus olla vaba määratletusest, suhtest, seosest või sõltuvusest; olla iseenesest olemas, kitsendamatu, seostamatu, tingimatu, igas suhtes kehtiv. Alates 18. sajandist vastandatakse absoluutsust relatiivsusele. Tavakeeles võidakse absoluutsuse all mõelda ka täielikkust või täiuslikkust.