Vladimirs Bagirovs
Vladimirs Bagirovs (armeenia keeles Վլադիմիր Բաղիրով (Բաղիրյան) Vladimir Baghirov (Baghirjan); vene keeles Владимир Константинович Багиров Vladimir Konstantinovitš Bagirov; aseri keeles Vladimir Bağırov; 16. august 1936 Bathumi – 21. juuli 2000 Jyväskylä) oli Läti maletaja ja maletreener, rahvusvaheline suurmeister (1978). Bagirovs sündis Gruusias. Isa oli armeenlane ja ema ukrainlanna. Perekond kolis Bakuusse. Malekoolituse sai Bagirovs Bakuu pioneeride palees. Meistrinormi täitis ta 1958. aastal. 1963. aastal andis FIDE talle rahvusvahelise meistri nimetuse. Suurmeistriks sai Bagirovs ametlikult alles 42-aastaselt 1978. aastal, kuigi suurmeistri taset näitas juba 1960. aastal NSV Liidu meistrivõistlustel. Bagirovs tuli mitmel korral Aserbaidžaani NSV malemeistriks. 1960. aastal võitis ta turniiri Jakartas. NSV Liidu meistrivõistlustel sai ta parima tulemuse 1960. aastal Leningradis peetud meistrivõistlustel, kus tuli neljandaks, edestades seejuures Lev Polugajevskit, Vassili Smõslovi, Boriss Spasskit ja David Bronšteini. 1961. aastal Oberhausenis Euroopa võistkondlikel meistrivõistlustel võitis NSV Liidu võistkonna koosseisus kuldmedali (osales varumängijana). 1970. aastatel oli lühikest aega Aserbaidžaani malekoondise treener, oli ka Garri Kasparovi esimesi treenereid. 1980. aastal asus Bagirovs elama Riiga. Maletas ja tegutses treenerina. Treenis eksmaailmameistrit Mihhail Tali ja tulevasi suurmeistreid Aleksejs Širovsit ja Aleksandrs Šabalovsit. 1990. aastal Eesti–Läti matškohtumises mängis Läti võistkonna kolmandal laual. Pärast Nõukogude Liidu lagunemist pääses mängima Läti võistkonna koosseisus kahel korral maleolümpiale (1992, 1996). 1998. aastal tuli ta Grieskirchenis seenioride maailmameistriks (edestades Wolfgang Uhlmannit ja Borislav Ivkovit). Juulis 2000 mängis Bagirovs Soomes Jyväskyläs maleturniiril Heart of Finland Open, kus alustas kolme võiduga. Neljandas voorus sai Bagirovs eduseisus olles südameataki. Järgmisel päeval ta suri.