Afantaasia
Afantaasia (vanakreeka k: ἀ- 'ilma' ja φαντασία 'kujutlus') on neurokognitiivne eripära, mida iseloomustab võimetus luua mõttes kujutluspilte. Teisisõnu on see pildilise kujutlusvõime puudumine. Afantaasiaga inimene ei suuda kujutleda midagi, mida ta parajasti reaalselt ei näe. Seisundit kirjeldas esimesena Francis Galton 19. sajandil , ent vastava erialatermini pakkus välja Adam Zeman koos kolleegidega alles 2015. aastal. Afantaasia on harvaesinev neuroloogiline fenomen; seda ei peeta haiguslikuks seisundiks, vaid neuroloogilise variatsiooni ilminguks: suurem osa afantaasiaga inimesi elab tavapärast ja täisväärtuslikku elu.