Keila vald (1939)
Keila vald oli vald Harju maakonnas aastail 1939–1950. Vallamaja asus Keila linnas. Vald moodustati 1939. aasta vallareformiga senise Keila valla maa-alast, välja arvatud talude nr A-156, A-155, A-34, A-71–A-74 ja A-142, talude nr A-96–A-99, 19 ja 20 lahustükkide, Tallinna metskonna Klooga metsandiku kvartaalide nr 32 ja 36, Vääna metskonna Klooga metsandiku kvartaali nr 29 ning senise Laitse valla piires asuva Keila valla lahusosa – Jõgisoo mõisa järgi olevate heinamaatükkide maa-alad; senise Laitse valla Vähepereveski nr A-149 talu maa-alast; senise Kloostri valla Margareta Saub maatüki, Põllküla asundustalude nr A-30 ja Vanaasema nr A-31, Tallinna–Keila raudteest põhja pool asuvate Põllküla asunduse heinamaade ja Klooga aedlinna osa maa-aladest; senise Vääna valla Türisalu ja Mõhku külade ja Peetri karjamõisa maatükkide nr A-31, A-32, A-33 maa-aladest. 1939. aastal oli vallas 4038 elanikku, territooriumi suurus oli 26 760,78 ha. Esimene vallavanem oli Eduard-Voldemar Peanberg. 11. jaanuaril 1940 valiti vallavanemaks Juhan Avamägi. 1939. aastal kuulusid Keila valla koosseisu: Tuula, Valingu, Kumna, Kapsa, Sassi, Lehola, Karjaküla külad, Keila, Ohtu asundus, Niitvälja asundused ja Humalu asundus, Maeru, Ohtu, Nahkjala, Klooga, Kersalu, Laulasmaa, Illurmaa, Lohusalu külad, Klooga asundus, Vasalemma aedlinn, Klooga suvitusrand, Joa, Humalu, Adra, Türisalu, Tõllinõmme, Käesalu, Karjaküla, Ahtma külad, Joa-Meremõisa asundus.