Uue testamendi apokrüüfid
Uue testamendi apokrüüfid (kreeka keeles apokryphos 'salajane') on sellised kristlikus laadis kirjutised, mis on kas sisult, vormilt või apostelliku järjepidevuse väidetelt sarnased uue testamendi tekstidega, kuid mis ei kuulu uue testamendi kaanonisse. Need teosed jutustavad lugusid uue testamendi põhipersoonidest ning erinevate apostlite tegudest. Osasid apokrüüfidest loeti jätkuvalt ka keskajal ning avaldati trükistena renessansi ajal, aga paljud on kuulsaks saanud vaid tsitaatide ja väljavõttudena teiste teoste kaudu. Tihtipeale ei ole leitud teksti algset kreekakeelset varianti, vaid selle asemel on leitud kas tõlked või tõlgete tõlked, nt ladina, kopti või araabia keelde. Selliste teoste autorluse, ajastu ja originaalvormi leidmine on tihtipeale keerukas, kuna selleks tuleb vaadeldavat teksti hoolikalt võrrelda teiste allikatega. Nagu uue testamendi kanoniseeritud raamatud, pärinevad ka apokrüüfid erinevatest ajaperioodidest. On pigem ebatõenäoline, et ükski apokrüüfsetest teostest oleks kirjutatud apostlite eluajal, küll aga on osad kirjutatud 1. sajandi pKr lõpul ja suur osa 2. sajandil pKr. Erinevalt aga kanoonilistest raamatutest, ei saavutanud apokrüüfsed kirjutised heakskiitu ega laialdast kasutust kogudustes, mis oleks ajendanud neid lisama uue testamendi kaanonisse. Apokrüüfide puhul on problemaatiline ka teose autor, sageli ei teata täpselt, kes on teose kirjutanud. Apokrüüfsetes kirjutistes on tuntavad gnostitsismi, doketismi ja müstitsismi mõjud. Näiteks leiab sealt ebarealistlikke või vääraid kujultusi Jeesusest (mh kujutluspilt Jeesuse abielust Maarjaga) ning Jeesuse ütluste moonutatud kujul esitamist.