Vimalakirti suutra
Vimalakirti suutra (sanskriti keeles Vimalakīrtinirdeśa-sūtra; tiibeti keeles dri ma med par grangs pas bstan pa’i mdo; hiina keeles 維摩經 weimo jing; jaapani keeles yuima gyō) on üks populaarsemaid mahajaana suutraid, loodud arvatavasti 2. saj Indias. Sanskritikeelne originaaltekst arvati pikka aega olevat jäädavalt kadunud, kuni 1999 Jaapani teadlased avastasid selle Potala raamatukogust ja 2004 ka publitseerisid. Vimalakirti suutrat peetakse kirjandusliku stiili ja vormi poolest üheks täiuslikumaks ja terviklikuma kompositsiooniga mahajaana suutraks. Suutra tegevus toimub Buddha-aegses suurlinnas Vaišalis. Selle keskne tegelane on upāsaka Vimalakīrti (‘määrimatu kuulsusega’), kes on jõukas kaupmees ja kuulutab seadmust kõikide rahvakihtide seas alates joodikutest ja prostituutidest kuni munkade ja nunnadeni. Kui Buddha tahab saata oma õpilased haigestunud Vimalakīrtit vaatama, ei julge keegi neist minna, sest teavad, et jäävad vaidluses temale alla. Lõpuks nõustub tarkusebodhisattva Mandžušrī minema ja kõik teised järgnevad talle, et kahe targa vestlust pealt kuulata. Mahajaana suutratele tüüpiliselt on teksti pikitud hulk imeväärseid budaväljade, Vimalakīrti ning teiste bodhisattvate üleloomulike vägede ja võimete kirjeldusi. Sisuliselt keskendub tekst aga ületava mõistmise ja sellega seotud mõistete selgitamisele ning jõuab lõpuks arusaamiseni sõnalise väljenduse piiratusest, kirjeldades Vimalakīrti kuulsat “kõuehäälset vaikimist”. Just seda on korduvalt rõhutatud ja rakendatud hiina chan’is ja jaapani zen’is.