Budriai
Budriai (žemaidi Bodrē) on küla Leedus Skuodase rajoonis Skuodase vallas Erla jõe kaldal. Piirkond oli asustatud juba I aastatuhande I poolel. Sealt on leitud kivist tööriistade (kirved, riivid) fragmente. Esimese aastatuhande teisest poolest ja teise algusest pärinevad sealsed lohukivid, vanade põldude jäljed, ka nendevahelised ristikivid ja kiviaiad. Küla ise moodustati XVI sajandil maareformi käigus, selle nimi tuleneb isikunimest Budrys. XIX sajandil jaotai seal osa maad uusmaasaajatele, nii kujunes asula hajakülaks. Sel ajal elasid külas ka vennad palubinskid, kes meisterdasid kirikutele ja kabelitele puidust pühakuskulptuure. Aastal 1919 sai külast Budriai valla halduskeskus. Aastail 1921–1926 tegutses külas algkool, õpetajaks oli Magdalena Budraitė. Teise maailmasõja järel moodustati vallast Budriai külanõukogu, mis likvideeriti aastal 1954. Külas oli Leedu metsavendade punker. Hiljem hävis küla maaparandustööde küigus, alles jäi vaid kaks majapidamist. Külas asub lohukivi. Legendide kohaselt olevat selle lohku kevadel esimese äikese ajal kogunenud vesi tervistava toimega. Küla juures asus Erla jões hauakoht, mille sügavus oli neli meetrit. See oli ümbruskonna populaarseim ujumispaik, mis on tänapäeval jäänud Kernai paisjärve alla. Selle kohta räägitakse, et seal elanud kurat, kes uputas sinna ujuma tulnud rahvast, kes ei kandnud kaelas ohutisi.