Tõnis Feldmann
Tõnis Feldmann VR II/3 (sündinud Dionisi Feldmann 1935. aastast Tõnis Vendla 9. veebruaril (vkj 28. jaan) 1887 Vastemõisa vald – 17. oktoobril 1948 Ikla) oli Eesti sõjaväelane (seersant) ja talunik. Tõnis Feldmann sündis 1887. aastal Vastemõisa valla Rääka talu kaheksast vennast teisena. Omandas hariduse kohalikus vallakoolis. Võeti 1908 maakaitseväkke. Osales Vabadussõjas alates 30. detsembrist 1918 Inseneripataljoni telegraafiroodu sidekomandos. Läkitati jaanuaris 1919 Järvamaa kaitsepataljoni, mis veebruaris formeeriti 7. Jalaväepolguks, kus teenis vanemallohvitserina sidekomando veltveebli ametikohal. Võttis 7. Jalaväepolguga osa lahingutest Lõunarindel. Demobiliseeriti märtsis 1920. Pälvis isikliku sõjalise vapruse eest 15. septembril 1920 Vabadusristi II liigi 3. järgu, 13 000 marka ja Eesti Vabadussõja mälestusmärgi. Senine auaste nimetati juunis 1940 ümber seersandiks. Pärast sõda asus elama Pärnumaale, kus töötas Orajõe metskonnas asjaajajana kuni 1930. aastani. Järgnenud aastatel pidas Orajõe vallas Ikla asundustalu. Orajõe valla perekonnaseisuametniku otsusega muudeti 20. augustil 1935 senine perekonnanimi Feldmann eestipärase Vendla vastu. Oli Orajõe Põllumeeste Seltsi esimees 1937–1940 ning kuulus VRVÜ Pärnu osakonda. Viimased eluaastad veetis oma talus pimedana. Tõnis Vendla suri 17. oktoobril 1948 Pärnumaa Orajõe valla Ikla asunduses. Maetud Treimani kalmistule.