Härjasüdamemüts
Härjasüdamemüts oli 19. sajandil Eestis kantav tüüpiline talvemüts. Härjasüdamemüts sarnanes murumütsiga ning seda kandsid enamasti mehed rohkem saartel, Läänemaal ja Põhja-Eestis. Müts õmmeldi tumepruuni karvaga vasika- või lambanahast, naha lihapool väljas ja karv seespool ning eraldi voodrit ei pandud. Nahast lõigati kuus kolmnurkset siilu, mis õmmeldi käsitsi kokku tihedate üleloomispistetega, õmblemiseks kasutati kahekordset niiti. Mütsi alumine serv oli kandmisel umbes nelja sentimeetri ulatuses pealepoole keeratud, nii et karv paistis äärest. Kehva ilmaga sai serva üle kõrvade tõmmata.