Käendus
Käendus (saksa keeles bürgschaft, inglise keeles suretyship) on isikliku tagatise liik. Käenduse kaudu antakse võlausaldajale põhivõlgniku vara asemel võimalus rahuldada oma nõue kohustuse täitmata jätmise või mittenõuetekohase täitmise korral käendaja vara arvelt. Käendusega saab võlausaldaja senise võlgniku vastu sihitud nõude kõrvale uue kuid samasisulise nõude kolmanda isiku ehk käendaja vastu. Käenduse ehk tagatise väärtus sõltub käendaja maksevõimest. Käendus vastandub asjaõiguslikele tagatistele, mille väärtus sõltub tagatiseks oleva asja väärtusest. Käenduse võlasuhtele on omane, et käenduslepingu järgi kohustub käendaja kolmanda isiku ees vastutama põhivõlgniku kohustuste korrektse ja tähtaegse täitmise eest. Leping sõlmitakse käendaja ja võlausaldaja vahel. Sellega tagatakse võlausaldaja nõue kolmanda isiku (põhivõlgniku) vastu ja ka tema osaleb käendussuhtes. Võlausaldaja ja põhivõlgniku vahel on leping, millest tulenevate kohustuste täitmist käendusega tagatakse. Kohustuse täitmise eest peab hoolitsema ikkagi põhivõlgnik, sest kui käendaja peab kohustuse(d) täitma põhivõlgniku asemel, saab käendaja makstud summad põhivõlgnikult tagasi nõuda. Käendus on aktsessoorne tagatis, see tähendab, et käendaja vastutust ei teki, kui kohustus on kehtetu või lõppeb. Käenduse puhul on olulised kolm õigussuhet, millest esimene on võlausaldaja ja käendaja vahel (käendusleping), teine võlausaldaja ja põhivõlgniku vahel (põhivõlasuhe) ja kolmas käendaja ning põhivõlgniku vahel (sisesuhe).