Virnatäiuse koefitsient
Virnatäiuse koefitsient on nullist suurem ja ühest väiksem murdarv, millega korrutatakse läbi puidu virna mõõtmete põhjal leitud virna maht ruumimeetrites, et leida selles oleva puidu maht tihumeetrites. Kasutatakse peamiselt peenemate tarbepuidu ümarmaterjali sortimentide (paberipuit) mahtude teisendamiseks. Konkreetse virna virnatäiuse koefitsiendi väärtus sõltub virnastatud materjali nottide mõõtmetest (läbimõõt, pikkus), nottide kõverusest, koore paksusest, nottide pinna tasasusest (mühud, oksatüükad vms), võõrkehade (lumi, jää, muld, kivid, raiejäätmed vms) sisaldusest, nottide vormist (ristlõikepinna ühtlusest kogu noti ulatusest, sõltub tugevasti puuliigist ja sellest, millisest tüveosast on nott valmistatud), virna kõrgusest, nottide virnas oleku ajast, virna ladumise viisist ja hoolsusest jm asjaoludest. Tavapraktikas kasutatakse virnatäiuse koefitsiendina kõige enam väärtusi vahemikus 0,5...0,6. Virnatäiuse koefitsienti saab täpsemalt määrata näiteks järgmistel meetoditel: mõõtmise abil, näiteks diagonaalide meetodil, mõõtes virnale tõmmatud diagonaalidel nottide otspindade kooreta osa täpselt diagonaalile jäävate kõõlude pikkused ja jagades siis kõõlude pikkuste summa diagonaalide pikkusega; hinnanguliselt, näiteks kasutades puuliigipõhist baaskoefitsienti, millele kohaldatakse virnastatud materjalist ja virna iseloomust sõltuvaid parandusarve. Mõningaid näiteid virnatäiuse koefitsiendi orienteeruva väärtuse kohta (kehtivad materjali normaalse kvaliteedi ja ladumise puhul):