Monoodiline lüürika
Monoodiline lüürika on eoollastest poeetide poolt Lesbose saarel loodud soololaululine lüürika. See on määratud laulmiseks üksikule lauljale lüüra saatel. Märkimisväärsemad esindajad olid 6. sajandi esimesel poolel Anakreon ning lesboslased Alkaios[küsitav] ja naisluuetaja Sappho. Monoodiline lüürika jaguneb: eleegia – kindla süsteemi järgi loodud luuletused, õpetlikud ja poliitilised (eleegiline distihhon – heksa- ja pentameetrist koosnev värsipaar (daktülid)); jamb – värsimõõduüksus u – ; õelam ja iroonilisem pilkeluuletus. Toetudes kohalikele rahvalauludele, võtsid sealsed luuletajad kasutusele rea uusi värsimõõte. Kultuslikud ja rituaalsed, peo-, pulma- ning armastuslaulud, mis on seotud isiklike elamustega ning päevasündmustega. Luuletused olid mõeldud ettekandmiseks teatavas kindlas keskkonnas.