Harald Stunde
Harald Stunde (18. jaanuar 1899 Narva – 28. veebruar 1942 Porto Alegre) oli Eesti lendur. 6. oktoobril 1920 sai temast Ühendkuningriigi Kuningliku Aeroklubi lendur, lenduritunnistus nr 7885. Sama aasta 9. oktoobrist oli ta Eesti sõjaväe lennurühma lendur. 1925. aastal töötas Harald Stunde Aeronaudi piloodina. 1926. aastal lendas ta reisilennukiga tänava kohal traatidesse ja kukkus koos reisijatega alla. Kõik inimesed küll pääsesid eluga, aga Stunde jäi süüdi ja ta tundis, et pind jalgade all hakkab põlema, nii sündis otsus Eesti tolm jalgadelt pühkida. 1926. aastal siirdus Stunde Saksamaale, kus astus Junkersi firma teenistusse ja lendas Klaipeda-Kaunase-Königsbergi liinil. Saksamaalt siirdus Stunde Argentinasse, 1927. aastal võeti ta tööle lennufirmasse Lloyd Aereo Bolivano liinilendurina. Alates 21. märtsist 1932 oli ta Brasiilia lennufirma Varig piloot ja alates 19. juunist 1938 lennufirma Varig vanempiloot (chiefpilot[küsitav]). Stunde oli esimene eestlane, kes üht tüüpi lennukiga (Junkers F13) oli 1938. aasta suveks lennanud miljon kilomeetrit, olles Junkersis selleks ajaks töötanud 12 aastat. Stunde hukkus 28. veebruaril 1942 lennukatastroofis Sao Joao lennuvälja lähistel, temast jäi maha Eestist pärit abikaasa Alice Petersen ja poeg Tarmo.