Rahvusvaheline tavaõigus
Rahvusvaheline tavaõigus (inglise keeles customary international law) on kirjutamata õigus, mis on kujunenud riikide pikaajalise tegevusena ja millel on õiguslik tähendus. Tavaõigus on üks rahvusvahelise õiguse allikatest, olles õiguslikult võrdne kirjapandud õigusega. Tavaõigust loovad riigid või rahvusvahelised organisatsioonid. Tavaõigust saab luua tegevuse või tegevusetusega, oluline on riigi seisukoht konkreetses õiguspoliitilises küsimuses. Tavaõigus kohaldub üldjuhul riikidele ehk nad on tavaõiguse subjektid, rakendajad ja tõlgendajad.