Baltvojenmorstroi
Baltvojenmorstroi (vene keeles Балтвоенморстрой) oli NSV Liidu Siseasjade Rahvakomissariaadi ja NSV Liidu Sõja- ja Mereväe Ettevõtete Ehitusministeeriumile allunud sõjaväeehitusettevõte aastatel 1944–1949. NSV Liidu Riigikaitsekomitee määrusega 3. detsembrist 1944 ja NSV Liidu SARK-i käskkirjaga 14. detsembrist 1944 moodustati 1944. aasta detsembris Punalipulise Balti laevastiku mereväebaaside ning Tallinna ja Riia merekaitsepiirkondade rannakaitse taastamiseks ja ehitamiseks NSV Liidu SARK-i ehitusvalitsus Baltvojenmorstroi. SARK-i ehitusvalitsus Baltvojenmorstroi koosseisu kuulusid Tallinna, Riia ja Porkkala mereväebaasi ehitusvalitsused. Baltvojenmorstroile allusid Eestis: laevatehased, metsavarumiskontorid, Paldiski karjäär, Vasalemma karjäär, Lasnamäe karjäär ja Nõmme karjäär; kivipurustustehas, tuhakivide ja betoonplokkide tehas, puidutöötlemise kombinaat, sovhoosid ja ehituspataljonid. Tööjõuna kasutas NSV Liidu SARK-i Baltvojenmorstroi Nõukogude võimu poolt sunnitööle rakendatud mobiliseeritud ja eritingimustel kinnipidamisasutustest GULAGist vabastatud eesti päritolu Saksa sõjaväes ja teistes relvaformeeringutes olnud isikuid ning Teises maailmasõjas vangi võetud Saksa sõjavange. Baltvojenmorstroi koosseisu kuulusid üksikud sõjaväeehituspataljonid: 1. üksik sõjaväeehituspataljon Tallinn (Pelgurand) 2. üksik sõjaväeehituspataljon Tallinn 5. üksik sõjaväeehituspataljon 7. üksik sõjaväeehituspataljon 8. üksik sõjaväeehituspataljon 9. üksik sõjaväeehituspataljon