Karl Plutus
Karl Voldemar Plutus (11. september 1904 Kolu vald – 12. november 2010 Tallinn) oli eesti jurist, Eesti vanim mees ja Tallinna vanim elanik. Karl Plutus sündis Virumaal Kolu vallas, kuid lapsepõlve veetis Tapal. 1913. aastal asus Plutuse isa tööle Peterburi Kersteni-nimelisse trikotaaživabrikusse, seetõttu kolis sinna ka tema pere, kus oli kuus last. Peterburis õppis Plutus Eesti haridusseltsi koolis ja Peterburi Elektritehnikakoolis. Ka Oktoobrirevolutsiooni toimumise ajal oli Plutus Peterburis, kus nägi pealt Talvepalee ründamist. 1921. aasta jaanuaris opteerus pere Eestisse ning Teise maailmasõja eelse Eesti Vabariigi ajal pidas Plutus mitut ametit, näiteks vedurijuhi abina ja elektrimontöörina Sonda kitsarööpmelisel raudteel. Pärast ema surma läks Plutus sõjaväkke ja teenis soomusrongil nr 3. Ta oli ka aktiivne seltsielust osavõtja. 1940. aastal töötas Plutus passiosakonnas ja evakueeriti Nõukogude tagalasse. Tööpataljonist päästis teda kõhutõbi, misjärel läks ta tööle liipritehasesse. Samal ajal alustas ta ka juuraõpinguid, mida jätkas pärast sõda ka Eestisse naasnult. Lõplikult lõppesid õpingud 45-aastaselt Leningradis ja Moskvas. Eesti NSV ajal töötas ta abiprokuröri ja prokurörina. Mitmed selleaegsed tsiviilseadused olid tema välja töötatud. Vahepeal oli ta küll töölt venna Omakaitsesse kuulumise pärast kõrvaldatud. Plutus tegutses veel kuni 1993. aasta 31. oktoobrini juriidilise konsultandina, misjärel jäi lõplikult pensionile. 1929. aastal abiellus Plutus Veera Aleksejevnaga, kes suri 1995. aastal. Lapsi neil ei olnud. Plutus oli kirglik kalamees ning harrastas mõõdukalt tervisesporti. Samuti tegeles ta seltskonnatantsuga. Pärast seda, kui purjus autojuht talle 2000. aastal otsa sõitis, vajas ta kõndimisel abiks keppi. Plutus elas viimati Tallinnas koos oma õe Aliidega, kes on temast kaheksa aastat noorem. Pärast Ksenja Kanguri surma oli Karl Plutus Tallinna vanim elanik.