RPG-7
RPG-7 Knut (vene keeles РПГ, RPG rutšnoi protivotankovõi granatamjot) on külma sõja ajal Nõukogude Liidus loodud ja 1961. aastal relvastusse võetud kantav tankitõrje käsirelv. 953 mm pikkune laskeseade kaalub 7 kg ning võimaldab tagasilöögita tulistada sõduri õlalt reaktiivgranaate (rakette). RPG-7V (GRAU indeks 6G3), RPG-7D (GRAU indeks 6G5). RPG-7 oli NSV Liidu relvajõudude 1954. aastast relvastuses olnud 40 mm granaadiheitja RPG granaadiheitjate seeria RPG-2 (GRAU indeks 56-G-660) edasiarendus. Kuna relv on kiiresti uuesti laetav, tõrgeteta toimiv, lihtne, odav ja tõhus, siis on see üks kasutatumaid soomustläbistavaid relvi maailmas. Tänapäeval kasutatakse seda endiselt umbes 40 riigis ning mitut variatsiooni toodetakse üheksas riigis. RPG on olnud kasutusel peaaegu kõikides sõjalistes konfliktides ja kõikidel mandritel alates 1960ndate keskpaigast. Relv on väga populaarne ka mitmete terroristlike rühmituste seas, mistõttu paljud tänapäeval toimuvatest raketirünnakutest pannakse toime just selle relvaga. Oma lihtsusele ja odavusele vaatamata on RPG7 täiustatud laskemoona kasutamisel endiselt suureks ohuks enamikule kaasaegsetele tankidele. Sihtimiseks kasutatakse nii mehaanilist kui ka optilist sihikut ning pimedas ja hämara nähtavuse tingimustes valgustusvõimendiga öösihikut. Laskemoonaks kasutatakse mitmesuguseid reaktiivgranaate ülekaliibriga 72–85 mm, nagu näiteks kumulatiivsed tankitõrje granaadid PG-7, PG-7M ja fugassgranaat OG-7. Maksimaalne efektiivne kaugus liikumatute sihtmärkide puhul on 500 meetrit ja liikuvate märkide puhul 300 meetrit. Üldiseks maksimaalseks kauguseks on 920 meetrit – sellel kaugusel lõhkepea lõhkeb ise. RPG-7 on piisavalt kerge, et seda kannab ja sellest tulistab üks sõdur, tavaliselt on granaadipildurile abiks teine sõdur, kes aitab kanda laskemoona ja on kaitseks väikerelvade tulevahetuses. RPG-l puudub tagasilöök, kuid relva difuusori taga on ohtlik plahvatusala, mis ulatub enam kui 20 meetri kaugusele.