Koolivägivald
Koolivägivald on igasugune soovimatu rünnak koolis (ka ülikoolis) või selle ümbruses, mis on suunatud õpilaste, üliõpilaste või õpetajate vastu ja põhjustab ohvrile vigastusi, kestvat ängi ja hirmu võimalike uute rünnakute ees tulevikus või ka surma. Koolivägivald võib esineda mitmel kujul: see võib olla füüsiline, verbaalne, sotsiaalne või psühholoogiline või ka surmav koolivägivald (inglise keeles lethal school violence). Koolivägivalla kokkuleppelised definitsioonid puuduvad, kuid uuringute ja statistika tarbeks võidakse selle kirjeldust vahel vajalikuks ära tuua. Koolivägivalla dimensioonideks on: koolivägivald kui vägivallaohvri isiklik kogemus – koolivägivalla juhtumid (rünnakud, aktid) on iga vägivalla ohvri jaoks tihti isiklikud üleelamised ja nende toimemehhanisme indiviidile, nagu läbielamise intensiivsus ja kestus jm, ei ole võimalik antud artikli raames reastada; koolivägivalda võib vaadelda kogu ühiskonna eetilise ja sotsiaalse probleemina – koolivägivalla määratlused võivad eri riikides küll erineda, kuid sellele vaatamata on mitmed riigid on deklareeritud täielikku sallimatust nii koolivägivalla ohvrite kallal vägivalla tarvitamise kui ka vägivalla kui vägivallaprobleemide lahendamise meetodi suhtes ja mitmes riigis peetakse probleemi oluliseks sotsiaalseks probleemiks; koolivägivald kui tõsine õigusrikkumine – nagu iga teinegi isikuvastane kuritegu on see vägivald, kuna vägivallaaktid (nii psühholoogilised kui füüsilised) võivad ohustada laste heaolu ja põhjustada ohvritele hulgaliselt psüühilisi või terviseprobleeme aga ka varalist kahju; koolivägivald kui uurimisülesanne – eri teadusharude teadlaste ja praktikute tehtud uuringud ja katsed, selgitamaks välja koolielus ette tulevaid koolivägivalla ilminguid, nende võimalikke põhjuseid, tagajärgi aga ka nende ennetamise viise ja muidugi sellega seotud statistilisi analüüse ja näitajaid. Mitmesuguseid tavakonflikte ja nende omavahelisi lahendamispüüdlusi end võrdsena tajuvate õpilaste vahel ei loeta kiusamiskäitumiseks koolis. Suurem oht sattuda koolivägivalla ohvriks on uutel õpilastel, lastel, kellel on tervisega probleeme (näiteks kannavad prille, ei kuule hästi või on teistest paksemad); neil, kes õpivad väga hästi (või ka väga halvasti), aga kes on füüsiliselt ja psüühiliselt teistest nõrgemad; lapsed, kes erinevad teistest välimuse või käitumise poolest. Agressiivse ja negatiivse käitumisega tegelevad sageli need koolilapsed, keda ennast on vägivaldselt koheldud kas kodus, lasteaias või koolis. Samuti lapsed, kes tahavad ennast näidata ja teiste silmis populaarsust võita, kuid nad pole võimelised seda õppimise ega muude oskustega peale vägivalla saavutama. Tavaliselt on nad keskmise või alla keskmise õppeedukusega lapsed. Osadel kiusajatel on ka omal hirm, et keegi hakkab neid endid kiusama. Tihtipeale kiusatakse kaasõpilast koos teistega, kartes teistest erineda. Bergeni uuringu kohaselt oli ligi 40% kiusamisjuhtumeist õpilaseks-kiusajaks siiski üks õpilane.