E-100
E-100 oli Teise maailmasõja aegne Saksa armee tanki prototüüp. Sõja lõpuks oli toodetud üks E-100 prototüüp-šassii, mis ei valminud täielikult. Pärast sõda saadeti prototüüp Suurbritanniasse, kus see hiljem lammutati. Valminuna oleks ta kaalunud 100 või rohkem tonni. Tanki põhidisaini tellis Waffenamt lisaks Porsche Mausile 1943. aasta juunis. See oli raskeim Entwicklungi (E) sõidukite seerias, mille eesmärk oli standardiseerida nii palju komponente kui võimalik. 1944. aasta märtsis esitas ettevõte Adler Frankfurdis plaani 021A38300 üliraske tanki E-100 tootmiseks. Tank oli kavandatud valmima 1943. aasta aprillis koos teiste Entwicklung seeria sõidukitega. Vastavalt joonistele pidi tank olema relvastatud nii 149 mm kui ka 75 mm kahuriga. Kavandati kasutada kaht mootorit: üks variant oli 700 hj Maybach HL230, mille ülekande- ja pööramismehhanism oli üle võetud Tiger II-lt, mille hinnanguline suurim kiirus oli 23 km/h; teisel variandil oleks olnud uus 1200 hj Maybachi mootor ja tippkiirus pidi hinnanguliselt olema 40 km/h. Ette oli nähtud eemaldatav külgsoomus ja kitsad roomikud. Disain oli väga sarnane esialgse Tiger-Mausi plaaniga, kuid rattad nähti ette 900 mm ja torsioonvarraste asemel olid vedrud. Kavandati uus torn, mis oleks pidanud võrreldes Mausi torniga olema lihtsam ja kergem. 1944. aasta juulis andis Hitler korralduse lõpetada üliraskete tankide tootmine. E-100 arendamine jätkus väga osalise prioriteediga ja prototüübi koostamisel osales vaid kolm Adleri töötajat. Esimene prototüüp ei valminud kunagi ja pooleli oleva sõiduki leidis Ameerika relvajõudude 751. vägede suurtükipataljon 1945 aprillis. Osaliselt komplekteeritud sõiduki võttis hindamiseks üle Briti armee ning see lammutati 1950. aastal. 1945 aastal briti vägede poolt konfiskeeritud prototüüp.