Hilda Leesmann
Hilda-Elfriede Leesmann (abielludes Rosenberg; 16. detsember 1891 – 1. veebruar 1928 Nièvre, Prantsusmaa) oli eesti balletiõpetaja ja pianist, Alfred Rosenbergi esimene abikaasa. Hilda Leesmanni isa oli kalatööstur Joosep Leesmann, kelle hea varanduslik seis võimaldas oma lastele hea hariduse anda. 1910. aastal läks Hilda Leesmann Pariisi plastilist tantsu õppima. Umbes sel ajal tutvus ta ühel rongireisil Alfred Rosenbergiga, kellele Hilda silmaring sügavat muljet avaldas. Tunnetades iseenda silmaringi piiratust, luges Rosenberg Hilda suunamisel läbi hulga ilukirjanduslikke ja filosoofilisi teoseid. Hilda Leesmann ja Alfred Rosenberg abiellusid 10. märtsil 1915 Riias. 1917. aastal lõid Hilda Rosenbergil Peterburis välja tuberkuloosi alged ning arstide soovitusel sõitis ta sama aasta suvel Krimmi tervislikumasse kliimasse tervist kosutama. Abikaasa sõitis talle sinna kolmeks kuuks järele, kuid pidi siis diplomitöö ja eksamite tõttu tagasi Moskvasse pöörduma. Uuesti saadi kokku 1918. aastal Tallinnas, kust Alfred Rosenberg aasta lõpus ilma abikaasata koos lahkuvate Saksa vägedega Saksamaale lahkus. Vabadussõja järel sõitis Hilda Rosenberg ravile Šveitsis Arosas asuvasse kuurortisse ja seejärel sanatooriumi Saksamaale. Vahepeal oli Alfred Rosenberg teinud kiiret kärjääri natsiparteis ning abikaasade suhted jahenesid. 1923. aasta juulis Rosenbergid lahutasid, kusjuures Müncheni magistraadikohtus esines Hilda Rosenberg hagejana ja Alfred Rosenberg kostjana. Hilda Leesmann suri 1. veebruaril 1928 Prantsusmaal Nièvre'is. Matused toimusid Tallinnas Kaarli kirikus sama aasta 8. märtsil ning ta maeti Tallinna Vana-Kaarli kalmistule.