Max Fechner
Max Fechner (27. juuli 1892 Berliin – 13. september 1973 Schöneiche) oli Saksa poliitik ja Saksa DV riigitegelane. Pärast rahvakooli lõpetamist õppis Max Fechner tööriistalukksepaks ja töötas sel erialal kuni 1920. aasta aprillini. 1910. aastal astus ta Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse, vahepeal oli ta 1917–1922 Saksamaa Sõltumatu Sotsiaaldemokraatliku Partei liige, kuid pöördus siis Saksamaa Sotsiaaldemokraatlikku Parteisse tagasi. Mobiliseerituna võttis ta osa Esimesest maailmasõjast. 1921–1925 oli Max Fechner Berllini Neuköllni linnaosa halduskogu liige, 1925– 1928 oli ta Berllini linnavolikogu liige ja 1928–1933 Preisi Maapäeva liige. Natsionaalsotsialistide võimuloleku ajal osales Max Fechner vastupanuliikumises ja oli 1933–1934 ning 1944–1945 vangistatud. Teise maailmasõja järel oli Max Fechner Saksamaa Sotsiaaldemokraatliku Partei Keskkomitee liige. 1946. aastal sai temast sotsiaaldemokraatide ja Saksamaa Kommunistliku Partei liitmise järel Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liige. 1946–1948 oli ta Berliini linnavolikogu liige, kuni 1949. aastani oli ta ka Saksa Rahvanõukogu liige ja kuni 1950. aastani Rahvakoja (parlamendi) liige. 1948. aastal sai Max Fechner Nõukogude okupatsioonitsoonis tegutsenud Saksa Keskjustiitsvalitsuse president. 1949–1951 oli ta Saksamaa Demokraatliku Juristide Ühingu president. 12. oktoobrist 1949 kuni 15. juulini 1953 oli Max Fechner Saksa DV justiitsminister. 30. juunil 1953 ütles Max Fechner ajalehele Neues Deutschland antud intervjuus, et kohtulikult karistatakse ainult neid 17. juuni rahvaülestõusust osa võtnud inimesi, kes on sooritanud raskeid kuritegusid. Selle eest heitis Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo ta 14. juulil 1953 parteist välja ja vallandas ministriametist. 15. juulil 1953 võeti ta vahi alla. 24. juunil 1955 karistas Saksa DV Ülemkohus salajasel kohtuprotsessil Max Fechneri riigivastaste kuritegude eest kaheksa-aastase vabaduskaotusega. 1956. aasta aprillis andis Saksa DV president Wilhelm Pieck Max Fechnerile armu ja ta vabastati vanglast. 1958. aastal võeti ta Saksamaa Sotsialistlikku Ühtsusparteisse tagasi.