Gerardus 't Hooft
Gerardus 't Hooft (ka Gerard 't Hooft; sündinud 5. juulil 1946 Den Helderis) on hollandi füüsik, Utrechti Ülikooli füüsikaprofessor 1977. aastast. Aastal 1999 sai ta koos Martinus J. G. Veltmaniga Nobeli füüsikaauhinna otsustava panuse eest kvantväljateooriasse ning eriti elektronõrga vastastikmõju renormaliseeritavuse tõestuse eest ("elektronõrga vastastikmõju kvantstruktuuri selgitamise eest"). 't Hooft ja Veltman lõid elementaarosakeste füüsika matemaatilised alused, mis võimaldasid näidata, kuidas teooriat saab rakendada elementaarosakeste (näiteks W-bosonite ja Z-bosonite) konkreetsete füüsikaliste suuruste täpseks arvutamiseks. Kiirenditel (sealhulgas LEP-il) tehtud katsed kinnitasid paljusid neist arvutustest, näiteks top-kvargi massi arvutust. Tal on ka hulk muid olulisi teoreetilisi tulemusi. Praegu töötab ta kvantgravitatsiooniteooria kallal, püüdes kasutada muuhulgas stringiteooriat. Algul oli ta stringiteooria suhtes umbusklik.