Anton Aan
Anton Aan (ka Hans Aan; 9. jaanuar 1865 (Juliuse kalendri järgi 28. detsember 1864) Valguta vald, Animatsi[küsitav] – 17. jaanuar 1923 Tallinn) oli eesti õpetaja ning advokaat ja Eesti riigiametnik. Ta sündis taluniku pojana. Õppis külakoolis, 1880–1884 Tartu II Õpetajate Seminaris ning töötas seejärel 1892. aastani Tartu linnakoolis õpetajana. Aastal 1892 lõpetas ta eksternina Tartu gümnaasiumi ning asus õppima Tartu ülikooli õigusteaduskonda, mille ta lõpetas 1896 õigusteaduste kandidaadina. Seejärel oli ta 1900 Tartus advokaat, seejärel 1903. aastani Riias vandeadvokaat Jüri Jaaksoni abi. Oskar Rütli kirjutab tema kohta nii: "Adv. Aan oli andekas õigusteadlane. Temal oli suur praksis ja kliendid vahel ei pääsenud üldse Aani jutule. Asju õiendas isegi vahel advokaadi asemel kirjutaja ja koguni köögitüdruk. Ka oli Aan ise suur viinavõtja ja olevat tihti hääs tujus olnud. Rahva seas liikus järgmine anekdoot. Keegi klient, Mäe Mihkel, toonud advokaadile raha. Advokaadihärra istunud toolil ega ole raha vastu võtnud, vaid hüüdnud köögist tüdruku ja ütelnud sellele: "Miina, kirjuta seina pääle kas või söega, et Mäe Mihkel on oma asja eest maksnud kümme rubla!" Kahjuks langes aga advokaat Aan varsti rivist välja ja kui mina advokaadiks hakkasin, oli Aani tänaval veel ainult halvas riietuses näha, mitte aga enam kohtukojas." Aastal 1903 kuulus ta Oleviku toimetusse. Hiljem hulkus ta alkohoolikuna Venemaal ringi. Aastatel 1917–1918 oli ta Võrus kommunistliku tribunali esimees. Aastatel 1918–1920 oli ta Kohtuministeeriumi kodifikatsiooniosakonna sekretär ja nõunik. Ta on maetud Siselinna kalmistule.