Besseli kimp
Besseli kimp on elektromagnet-, heli- või gravitatsioonilaine, mille amplituudi kirjeldab esimest tüüpi Besseli funktsioon (inglise Bessel function of the first kind). Besseli kimbu ruumiline profiil levimisteljega ristuvas tasandis koosneb eredast tsentraalsest maksimumist ja seda ümbritsevatest nõrga intensiivsusega rõngastest. Levikul Besseli kimp (justkui) ei difrageeru ehk kimbu profiil on levimisteljega ristuvas läbilõikes muutumatu (ei haju laiali). Asetades kimbu teele väikese tõkke, taastub tõkkest eemaldudes levimisteljel kiire esialgne profiil ehk Besseli kimp on "iseparanev". Esimesena kirjeldas kimpu Jim Durnin 1987. aastal. Juba enne 1987. aastat oli leitud teoreetilisi lahendeid, mis kirjeldasid nn mittedifrageeruvaid lainevälju või n-ö kuulilaadselt levivaid impulsse. Ideaalne Besseli kimp on lõpmatu laiusega (tõkestamata) ning seetõttu kulub selle loomiseks lõpmatu kogus energiat. Lähendused, mis käituvad piiratud ruumipiirkonnas Besseli kimbuna, annavad kasulikke rakendusi näiteks optikas ja akustikas. Optikas on kõige lihtsam Besseli kimpu luua Gaussi kimbu fokuseerimisel aksikoni ehk koonilise läätsega (inglise axicon lens), kasutades (kontsentriliste võrejoontega) silindersümmeetrilist difraktsioonivõret või paigutades pisikese ringikujulise ava (rõngaspilu) kaugvälja (inglise far field).