Miltiades (paavst)
Miltiades (ka Melchiades) oli paavst 311–314. Ta oli 32. paavst. Miltiades oli "Liber Pontificalise" järgi pärit Rooma riigi Aafrika provintsist (natione Afer), kuigi kirikuajaloolane J. N. D. Kelly eeldab tema pärinemist Roomast. Enne Miltiadest sai Aafrika provintsi asukatest paavstiks Victor I, pärast teda on saanud paavstiks Gelasius I. Miltiades oli enne paavstiks saamist üks mõjukamaid presbütereid. Donatistid süüdistasid teda pühakirjade üleandmises võimudele koos Marcellinusega kristlaste tagakiusamise ajal. "Liber Pontificalise" järgi pühitseti Miltiades paavstiks 2. juulil 311. Tema valitsemisaja algusena on pakutud ka aastat 310, kuid kuna 30. aprillil 311 andis keiser Galerius välja edikti, mille alusel lõppes kristlaste tagakiusamine, võib hilisem kuupäev olla tõenäolisem. Miltiades reorganiseeris tagakiusamise ajal kannatada saanud kiriku tegevust. Ta saatis diakonid Strato ja Cassianuse Rooma prefekti juurde, et nõuda tagasi tagakiusamise ajal kirikult võõrandatud varasid. Seetõttu sai 13. aprillil 312 üle pika aja tähistada ülestõusmispühi avalikult. Miltiades lasi Sitsiiliast tagasi tuua oma eelkäija Eusebiuse säilmed, mis maeti 26. septembril 311 Roomas ümber. Miltiades kohtus pärast 28. oktoobrit 312 Milvianuse silla juures Constantinus Suure ja Maxentiuse vahel peetud lahingut Constantinusega, kes kinkis kirikule keisrinna Fausta palee (Lateraani palee), millest sai paavsti residents. Veebruaris 313 andsid Constantinus ja Licinius välja Milano edikti, millega tunnustati kristluse eksisteerimist Rooma riigis. Seoses kiriku varade tagasiandmisega tekkis Põhja-Aafrikas vaidlus donatistidega. Kartaagos valiti 311 piiskopiks Cæcilianus, kuid donatistid tunnustasid piiskopina Majorinust. Vaidluse lahendamiseks pöörduti Constantinuse poole, kes volitas keiserliku mandaadiga Miltiadest asja uurima. Miltiades kutsus Lateraani paleesse kokku sinodi, millel otsustati oktoobris 313 toetada Cæcilianust ja Majorinuse järglane Donatus Magnus ekskommunitseeriti. Donatistid polnud sinodi otsusega rahul ja kaebasid taas keisrile, kes kutsus 1. augustiks 314 kokku Arles'i kirikukogu. Miltiades alustas "Liber Pontificalise" järgi oblaatide pühitsemist. Ta sätestas, et pühapäev ja neljapäev pole paastupäevad. Ta kohustas austama märtreid Claudiust, Nicostratust, Simpronianust, Castoriust ja Simplicitust. Tema ajal tulid Rooma esimesed maniluse esindajad. Ta teatas Hispaania piiskoppidele, et nii ordinatsioon kui ristimine on mõlemad olulised sakramendid. Ta taunis hasartmänge. Tema ajal viibis Roomas Antiookia Timoteus. Ta ordineeris 7 preestrit, 5 diakonit ja 12 piiskoppi. Miltiades suri "Liber Pontificalise" järgi 2. jaanuaril 314, kuid "Liberiuse kataloogi" järgi 10. jaanuaril 314, samas kui "Depositio Episcoporum" pakub tema surmakuupäevaks 11. jaanuarit 314. "Liber Pontificalise" järgi oli ta ametis 3 aastat 7 kuud ja 12 päeva, "Liberiuse kataloogi" järgi 3 aastat 6 kuud ja 8 päeva. Miltiades maeti "Liber Pontificalise" järgi San Callisto katakombidesse. Teda austatakse katoliku kirikus ja õigeusu kirikus märtri ja pühakuna. Tema mälestuspäev on katoliku kirikus 10. detsember, õigeusu kirikus 10. aprill.