Friedrich Seeberg
Friedrich Seeberg (vene keeles Фридрих Георгиевич Зееберг (Зеберг); läti keeles Frīdrihs Zēbergs; 27. september 1872 Peterburi – 1902 Ida-Siberi meri) oli baltisaksa päritolu Venemaa astronoom ja magnetoloog, polaaruurija. Friedrich Seeberg sündis Kuramaa kubermangust pärit ja Tartu Ülikooli lõpetanud Peterburi Jeesuse kiriku pastor Georg Seebergi (sünd.1839) pojana. Ta õppis 1892–1897 Tartu Ülikoolis ja oli seejärel füüsika vanemõpetaja protestantlikus kirikukoolis Peterburis. 1900–1902 osales ta Eduard von Tolli polaarekspeditsioonil astronoomi, magnetoloogi ja fotograafina, kuhu sai professorite O. A. Buklunda ja G. V. Levitski soovitusel. Kuigi ta oli füüsikadoktor, oleks ta ekspeditsioonile saamise nimel olnud nõus ka kuunari "Zarja" kütjana töötama. 5. juulil 1902 jäi Seeberg koos ekspeditsiooni juhataja Tolli ja nende kaaslaste, jakuudi kaupmehe Vassili Gorohhovi (Omuk) ja evengi Nikolai Protodjakonoviga (Bagõlai Tšitšah) laevast maha, et Sannikovi maad otsida. Nad jõudsid Bennetti saarele ja koostasid selle kaardi. Sannikovi maad nad ei leidnud ja ootasid kuunarit "Zarja", et see neid saarelt üles võtaks. Kui sai selgeks, et "Zarja" neid ei päästa ja talvitumiseks toitu ei jätku, siis liikusid nad 8. novembril tagasi Uus-Siberi saare suunas. Selle järel nad kadusid. 18. septembril 1913 paigaldas laeva "Taimõr" (vene keeles Таймыр) meeskond nende nelja hukkunu mälestuseks vaskplaadiga puuristi Bennetti saare Baroness Tolli kivile Emma lahes (Бухта Эмма). Friedrich Seebergi auks said nime jõgi ja liustik Uus-Siberi saartel, laht Taimõri poolsaarest lõunas ja mägi selles lahes, ning platoo Kotelnõi saarel.