Eberhard Gutsleff
Eberhard Gutsleff (umbes 1690 Tallinn – 21. jaanuar 1749 Peterburi) oli Eesti vaimulik ja pietistlik kirjamees. Sündis Tallinnas Püha Vaimu eesti koguduse pastori Eberhard Gutsleff vanema (1654–1725) pojana. Õppis (immatrikuleeriti 22. aprillil 1711) Halle ülikooli, pidevalt viibis seal aastast 1716, usuteaduskonnas hakkas õppima aastast 1720 liitus ka pietistidega. Sai aastal 1726 isa asemel Tallinna Püha Vaimu koguduse pastoriks. Korraldas eestikeelsete raamatute kirjastamist ja levi Eestimaa konsistooriumi juures loodud kirjastuskassa kaudu, Eberhard Gutsleff sai kirjastuskassa tegelikuks juhiks 1730. aastail. Tema osavõtul avaldati eestikeelse Uue Testamendi teine trükk aastal 1729 ning muu hulgas kirikukäsiraamatuid, katekismusi ja aabitsaid. Eberhard Gutsleff oli 1733. aastast alates Tallinna koolide inspektor ja Oleviste kiriku abipastor. Aastal 1738 määrati ta Saaremaa superintendendiks ja Kuressaare Laurentiuse koguduse pastoriks. Aastal 1740 pidas ta Upa külas lageda taeva all vennastekogudust toetavaid jutlusi. Vangistati 16. aprillil 1747 hernhuutlikus liikumises osalemise eest. Eberhard Gutsleff suri Peterburi vanglas ja ta maeti Peterburi Viiburi linnaosa Samsoni kalmistule. Eberhard Gutsleff redigeeris ja toimetas trükki Anton Thor Helle kirjutatud eesti keele grammatika ja kirjutas selle eessõna. Eberhard Gutsleff on grammatika lõpus avaldatud pastori ja surmamõistetu kahekõne autor. Sama kahekõne avaldati ka 1739 ilmunud teoses, mida on nimetatud "Hansu ja Mardi jutuks". Sama raamatu teised kahekõned ei pärine tõenäoliselt Gutsleffile.