Heinu Koitel
Heinu Koitel (11. jaanuar 1937 – 22. september 2010) oli eesti õigusteadlane. Ta lõpetas Tartu Riikliku Ülikooli juristina ning sai 1970. aastal Eesti esimeseks[viide?] õigusteaduste kandidaadiks tööstusomandi õiguskaitse valdkonnas. Pärast ülikooli lõpetamist töötas ta 7 aastat elektrotehnika tehases Estoplast juriskonsuldi, inseneri ja patendibüroo juhatajana. Aastatel 1967–1997 oli ta Eesti Teaduste Akadeemia majanduse ning filosoofia, sotsioloogia ja õiguse instituudis vanemteadur ja õigusosakonna juhataja. 1971. aastal asutas Koitel Tallinnas Moskva Patendiinstuudi filiaali[viide?], mis tegutses kuni 1985. aastani. 1992. aastal asutas ta Patendi- ja Kaubamärgibüroo Koitel[viide?], mille juhatuse esimees oli 2010. aastani. 1993. aastast oli ta Eesti Sisekaitse Akadeemia tsiviil- ja kaubandusõiguse õppetooli juhataja ja professor, Tallinna Tehnikaülikooli Kõrgema Majanduskooli õigusdistsipliinide õppejõud, Audentese Ülikooli õppejõud, õppetooli juhataja ja professor ning kuni 2010. aastani Tallinna Tehnikaülikooli õiguse instituudi professor. 1992. aastast oli ta Eesti patendivolinik leiutiste, kaubamärkide ja tööstusdisainilahenduste valdkonnas, alates 2002. aastast Euroopa patendivolinik leiutiste valdkonnas ning alates 2004. aastast kaubamärkide ja tööstusdisainide valdkonnas. Ta oli Eesti Patendivolinike Seltsi liige (juhatuse esimees 2004–2007), Eesti Juristide Liidu ning rahvusvaheliste organisatsioonide AIPPI (International Association for the Protection of Intellectual Property) ja INTA (International Trademark Association) liige. Koitel avaldas üle 100 teaduspublikatsiooni ning esines ettekannetega paljudel rahvusvahelistel teaduskonverentsidel. Heinu Koitel on juhendanud Viktor Turkini magistritöid "Kaubamärkide rahvusvaheline kaitse" (2003) ning "Leiutiste õiguskaitse - siseriiklik ja rahvusvaheline regulatsioon" (2006) ning olnud Aleksei Kelli doktoritöö "Eesti intellektuaalse omandi süsteemi arengud teadmistepõhise majanduse tingimustes" (2009) oponent.