Nukleotiidide väljalõikereparatsioon
Nukleotiidide väljalõikereparatsioon ehk ekstsisioonreparatsioon (inglise nucleotide excision repair; NER) on üks kolmest põhilisest DNA reparatsioonimehhanismist, kus kahjustused eemaldatakse väljalõikega. Peale NER-i eksisteerib veel lämmastikaluste väljalõikereparatsioon ehk BER (inglise base excision repair) ja valepaardumise reparatsioon ehk MMR (inglise mismatch repair). DNA parandatakse kahjustatud lämmastikaluste kõrvaldamisega, kus esmalt teostatakse väljalõige ning seejärel väljalõigatud osa asendatakse õige osaga lokaalsel DNA sünteesil. Väljalõikereparatsiooni mehhanismid on evolutsiooniliselt konserveerunud, olles põhimõtteliselt samased bakteritest imetajateni. Need küll jaotuvad kolme rühma (BER, NER ja MMR), kuid mehhanism on kõigil kolmel sarnane: DNA reparatsiooniline endonukleaas või endonukleaasi sisaldav ensüümkompleks tunneb ära kahjustatud lämmastikalused (N-alused) või nukleotiidi(d), seondub nendega ning lõikab nad DNA-st välja. Moodustunud tühikusse sünteesitakse DNA polümeraasi abil normaalsed N-alused (lämmastikalused) või nukleotiidid (kasutades maatritsina komplementaarset DNA-ahelat). DNA ligaas ühendab uuestisünteesitud DNA-lõigu intaktseks kõrvaloleva DNA-ahela otsaga. NER-i korral tekitatakse DNA-ahelasse kahjustatud ala lokaliseerimiseks katked nii 3’- kui ka 5’- suunas.