Rahvuskirjandus
Rahvuskirjandus on kirjandusteosed, mille on loonud mingi riigi rahvuse esindajad. Iga riigi rahvuskirjandusel on sellele riigile iseloomulikud tunnused, milleks võivad olla näiteks ajalugu, kultuur, väärtused, traditsioonid, keel. Need tunnused võivad mõjutada selle riigi rahvuslikku kirjandust. Rahvuskirjandus koosneb suuremate ajalooliste, piirkondade või kultuuriruumide osadest. Rahvuskirjandus on arenev nähtus. See ei saa olla muutumatu, sest riigipiirid võivad laieneda või kitseneda ja rahvused rändavad sisse ning välja. Muutuda võivad ka tegurid, mis ajendavad territooriumite kujunemist ja säilimist. Rahvuskirjandust vaadeldakse kirjandust mõjutavate suundumustena nagu näiteks meetodid, stiilid, suunad ja žanrid. Rahvuskirjandust võib pidada kirjandusteoste kogumikuks, mis omavahel ja selle riigi kirjandusliku keskkonnaga suhestuvad. Kirjanduses on võimalik teksti vaadelda kui suhtlust autori ja lugeja vahel. Nende tekstide sõnum võib mõjutada rahvuskirjanduse arengut ja selle kiirust. Rahvuskirjandus võib olla nii luule-, proosa- kui ka draamateos. Kolm tähtsamat rahvuskirjanduse aspekti on sündmustik, meeleolu ja tegelaskujud. „Rahvuskirjandus võib olla rahvuslik eeskavalt ja rahvuslik olemuselt. Eeskavaline rahvuskirjandus on iseloomulik noortele rahvastele. Rahvuslikkirjandus peegeldab rahva eneseleidmist ja ühtekuuluvustunde avastamist. Rahvuskirjandus on seotud üksikute ajajärkutega rahva elus ja kajastab oma rahva tunde- ja mõttemaailma.“