Ravimtaimeteed
Ravimtaimeteed on ravitaimedest tehtud tõmmised, mida tarvitatakse inimeste ja loomade haiguste ravimiseks ja ennetamiseks. Ravimtaimeteesid võib liigitada ravivaiks ja profülaktilisteks. Teed sisaldavad sarnaselt taimedega, millest nad on valmistatud, bioloogiliselt aktiivseid alkaloide, glükosiide, saponiine, antibiootikume, parkaineid, vitamiine, eeterlikke õlisid ja mineraale. Ravimtaimed ravivad manustatuna teena tervet organismi, suurendavad immuunsust. Ravimtaimeteesid valmistatakse reeglina veest ja taimeürdist aga ka sammaldest, juurikaist, õitest, viljadest ja puukoorest. Sagedamini leiavad kasutamist kuivatatud taimed või selle osad, kuid vahel võib kasutada ka värskeid taimi. Ravimtaimeteel lastakse tõmmata 5–10 minutit, kuid mõnikord ka kauem. Teed juuakse vähese suhkru või meega või ilma magustajata. Olenevalt taimest võib juua tassi või rohkem, aga on ka keeduseid, mida tarbitakse vaid lusikashaaval. Üht ravimtaime ei soovitata kasutada kauem kui 2–3 nädalat. Eestis tehakse ravimtaimeteed sagedamini teekummelist, pärnaõitest, islandi käokõrvast, piparmündist, kaselehtedest, leesikast, kibuvitsast jne. Vahel valmistatakse teed mitme ravimtaime segust mõne konkreetse vaevuse leevendamiseks, näiteks köha-, külmetuse-, diabeedi-, kolesterooli- või neerutee. Teesegudesse valitakse omavahel sobivad ja sarnaste omadustega taimed[viide?], mis aitavad leevendada konkreetset tervisevaevust. Sobiva taimetee joomine võib aidata organismil toime tulla kergemate seede- ja unehäirete ning ärevusseisunditega. Taimeteedega saab suurendada söögiisu ja leevendada või ennetada kõhuprobleeme, nagu puhitust, kõhukinnisust või -lahtisust. Taimeteed on abiks ka põiepõletiku, ülemiste hingamisteede haiguste ja gripi sümptomite leevendamisel. Kroonilisi haigusi põdevatel ja iga päev ravimeid võtvatel inimestel tuleks enne ravimtaimeteede kasutamist nõu pidada apteekriga. Ettevaatlik tuleb olla ka lastele ja rasedatele taimeteed valides. Kõrvaltoimete ilmnemisel tuleks tee tarvitamine lõpetada.