Klassikaline väljateooria
Klassikaline väljateooria (inglise keeles classical field theory) on füüsikateooria, mis ennustab, kuidas üks või mitu füüsikalist välja interakteeruvad ainega väljavõrrandite kaudu. Terminit "klassikaline väljateooria" tavaliselt kasutatakse nende füüsikateooriate kirjeldamiseks, mis kirjeldavad elektromagnetismi ja gravitatsiooni – kahte põhilist fundamentaalset loodusjõudu. Väljateooriaid, millesse on kaasatud kvantmehaanika, nimetatakse kvantväljateooriateks. Füüsikalist välja võib mõista kui füüsikalise suuruse omistamist ruumi ja aja igas punktis. Esimesed väljateooriad, Newtoni gravitatsiooniteooria ja Maxwelli elektromagnetvälja võrrandid, töötati välja klassikalises füüsikas enne relatiivsusteooria loomist 1905. aastal ja nad tuli revideerida, et viia kooskõlla selle uue teooriaga. Seega, liigituvad klassikalised väljateooriad tavaliselt mitterelativistlikeks ja relativistlikeks. Nüüdisaegseid väljateooriaid väljendatakse tavaliselt tensorarvutuse matemaatika abil.