Dao
Dao (hiina keeles 道 (pinyin '​is dào, Wade'i-Gilesi transkriptsioonis tao), jaapani keeles 道 (dō), korea keeles 도 (do); 'tee', 'kulg', 'kulgemine') on hiina kultuuri ja selle mõjupiirkonna kultuurides levinud filosoofiline üldmõiste. Kirjamärgina ja morfeemina kuulub dao taoismi (daojia; daojiao) ja neokonfutsianismi (daoxue) nimetustesse. "Mozis" on dao-õpetuseks (daojiao) ja "Zhuangzis" dao-kunstiks (tehnikaks; daoshu) kutsutud varajast konfutsionismi. Erinevates koolkondades ja erinevate määratluste ja piiritluste tõttu on Han Yu (768–824) nimetanud seda da'ks ('tühi koht, positsioon'), millel ei ole täpselt kinnistatud tähendust. Filosoofilises tähenduses ('tõeline tee', 'kõrgeim printsiip', 'täius') on seda mõtestatud nii idas kui ka läänes väga erinevalt. Dao ekvivalendiks on peetud kreeka logos't ja india braahman'i. Mitmesuguseid tähendusi on selles nähtud näiteks: kosmoloogiliselt – kogu universumi algus, ontoloogiliselt – kõik olemasolev, teoloogiliselt – kõikjalviibiv jumal, füüsikaliselt – ühendväli, psühholoogiliselt – puhas teadvus, eetiliselt – õige käitumine, pragmaatiliselt – tulemuslikkus jne. Vaimset pühendumist nõudvate kunstide ja oskuste terminoloogias on dao (道) kasutusel järelliitena (Jaapani teetseremoonia sadō (茶道), lilleseadekunst kadō (華道), võitluskunstid aikidō (合気道), judo (柔道), kendō (剣道), taekwondo (태권도, 跆拳道) jne).