Tantsumeditatsioon
Tantsumeditatsioon on meditatsiooni tüüp, mis hõlmab tantsu, somaatikat, kunsti ja sufismi müstikat. Selle diskursuse töötas välja Dunya Dianne McPherson 1995. aastal. Tantsumeditatsioonis kasutatakse mitmesuguseid hingamis- ja liikumistehnikaid, et vaigistada/leevendada üliaktiivset või rahutut meeleidentiteeti.  Tantsumeditatsiooni käigus juhtuvad liigutused ilma pingutuse ja mõtlemiseta. See on keha vaba liikumine, sundimata seda mingisse kindlasse muusikasse. Tantsumeditatsioon on liikumine, kus liikuja on seisundis, kus ta ei pane tähele enda ümber toimuvat ega lase sel ennast häirida, vaid avastab ennast. Selles meditatsiooni tüübis kasutatakse rütme, tähelepanu, taju ning intuitiivset seisundit, mis on paljude meditatsioonide ja tantsuliikumiste üheks põhiliseks aluseks. "Igasugune tantsimine võib olla meditatiivne, kuid on olemas ka kategooria "püha tants", mis on tantsu kasutamine meie hingeidentiteedi uurimiseks ja väljendamiseks". Pühaks tantsuks kutsutakse tantsu kasutamist religioossetes rituaalides ja tseremooniates. "Püha tants on igasugune tants, mida tehakse kavatsusega ühendada midagi püha või suhelda sellega, kuid sellest võib aru saada ka tantsija või koreograaf."  Selle headeks näideteks on rituaalid ja tseremooniad, kus kasutatakse nö hingestatud tantsu, et saavutada erilist seisundit või jõuda mingi alateadvusliku eesmärgini.