Lulo-maavits
Lulo-maavits, tuntud ka kui naranjilla (hispaania hääldus: [naɾaŋˈxiʎa] – 'väike apelsin') Ecuadoris ja Panamal, ning kui lulo ([ˈlulo], Ketšua keeles) Colombias, on subtroopiline püsik Lõuna-Ameerika loodeosast. Selle maavitsalise ladinakeelne nimi Solanum quitoense tähendab Quitost pärit maavitsa. Lulo-maavitsa taim on atraktiivne, suurte piklik-südaja või ovaalse kujuga lehtedega, mis võivad olla kuni 45 cm pikad. Taime lehed ja varred on kaetud lühikeste lillade karvakestega. Taimed on õrnad ja vajavad kaitset tugeva tuule ja otsese päikesevalguse eest. Nad kasvavad kõige paremini poolvarjus. Lulo-maavitsa vili on lulo. Sellel on tsitruse maitse, mida mõnikord kirjeldatakse kui rabarberi ja laimi segu. Lulo mahl on roheline ja seda kasutatakse enamasti kas värske mahlajoogina või kääritatud joogina, mida kutsutakse luladaks.