Budistlikud sümbolid
Budistlikud sümbolid on budismis kasutatavad sümbolid. Kõige enam tuntud on 8 õpetuse sümbolit. Budismis on oluline koht sümboolikal. Paljud budistlikud sümbolid on seotud nende rahvaste kultuuriga, kes järgivad Buddha õpetust. Samuti võib hinduismis kohata mõnda budistlikku sümbolit ja vastupidi. Ajalooline Buddha kasutas oma loengutes sellist sümboolset kujundit nagu bhavacakra ('olemisratas') – budistlikus mütoloogias ümbersündide alguseta ahelat (sansaara). Esimesed arheoloogilised tõendid sümbolite kohta pärinevad 3. sajandist eKr kuningas Ašoka (273–232 eKr) valitsemisajast, kes tegi Buddha õpetuse populaarseks nii Indias kui väljaspool selle piire. Ta laskis raiuda budismi tähised kivisammastele, mida püstitati arvukalt tema impeeriumis. 2. sajandil eKr hakkasid budistid ehitama suuri kloostreid kaljudesse, mõned neist koobaskloostritest on säilinud tänaseni. Sel perioodil oli üks põhilisi ja populaarsemaid budistlikke sümboleid stuupa. Stuupa on kosmoloogilise maailmapildi mudel budismis. Stuupa sisse maeti ka Buddha pärast tema surma, ja stuupadesse maetakse tänapäevani budistlikusse kõrghierarhiasse kuulunud budiste ja pühakuid. Esimesed Buddha kujutisega bareljeefid ja kujud ilmusid 1. sajandil eKr. Budismi põhjapoolne haru mahajaana loob mõiste kõigi elusolendite päästmise kohta sansaarast. Kollektiivse karma muutmise võimalikkus ühe indiviidi (bodhisattva) poolt teeb Buddhast jumaluse ja loob budade kultuse. Luuakse õpetus buda kolme keha (trikāya) kohta. Mahajaana tõstab esile inimese eeliseid teiste olendite ees, saavutamaks nirvaanat. See väljendub ka sümbolites, mis ilmuvad budismi sel ajajärgul: mudra, silp. Inimkeha taustsüsteemina kasutades selgitatakse budistlikku maailmamudelit ja kosmoloogiat, kulminatsiooniks sel ajajärgul saab mandala psühhokosmiline maailmamudel. Sel ajal tekib mahajaana filosoofiasse ka tühjuse mõiste koos idamiga (tantristlik sümbol). 6. sajandil pKr massiliseks muutunud tantrate kultus tõi kaasa omapärase sümboolika ja lähenemise budismile. Siin mängis suurt osa tantrate praktiseerijate puhul ka neile omane visualiseerimine ehk kujustamine, millele tantrismis rõhku pannakse. Selle sümbolite rikkuse on säilitanud Tiibeti budism ja samuti shingon Jaapanis.