VI Riigikogu
VI Riigikoguks on nimetatud 1938. aastal valitud I Riigivolikogu ja kujundatud I Riiginõukogu koos. Koosseis sai sellise nimetuse alles pärast Eesti Vabariigi taastamist 1991. aastal. Algselt pidi VI Riigikogu olema parlament, mille valimine oli määratud 29. ja 30. aprillile 1934. 19. märtsil 1934 dekreedina antud seadusega lükati Riigikogu VI koosseisu valimine kogu riigis kaitseseisukorra kehtimise lõpuni edasi ja jäi viimaks toimumata, kuna kaitseseisukorda pikendati regulaarselt ja hiljem võeti vastu uus põhiseadus. Dekreedi aluseks oli 1934. aasta põhiseaduse §§ 26 ja 60. Seaduse seletuskirjas on öeldud: "On selge, et vabadussõjalaste poolt algatatud terroristlikuile valimiseelseile meetodeile oleks teised erakonnad pidanud valimisvõitluses astuma vastu. Kokkupõrked oleksid olnud paratamatud ning nad oleksid võinud areneda vägivallategudeni. Riigivanem ühes vabariigi valitsusega kannab põhiseaduse käsul (par. 60) hoolt riigi sisemise julgeoleku eest. See osutuks praegusel momendil võimatuks, kui poliitiliselt laostunud rahvahulkades lubatakse poliitiline kihutustöö ja ühes sellega senise ässitustöö jätkamine... Paratamatult valimised seesuguses õhkkonnas oleks toimunud suurel määral valimissaladuse ja valimisvabaduse rikkumise tähe all ja valimise tulemused ei oleks peegeldanud hääleõiguslike kodanikkude vaba tahet." V Riigikogu jäi kuni 1937. aasta lõpuni ametisse, kuna tema volituste lõpetamiseks ilma uusi valimisi korraldamata puudus seaduslik alus.