Tardkivimite klassifikatsioon
Tardkivimite klassifikatsioon on tardkivimite süstemaatiline gruppidesse jaotamine neile iseloomulike tunnuste või omaduste alusel. Läbi aegade on teadlased proovinud loodust süstematiseerida ja klassifitseerida. Kivimite klassifitseerimine ei ole aga lihtne ülesanne. Erinevalt eluslooduse küllaltki kindla korraga süstemaatikast on kivimite klassifitseerimine segasema ülesehitusega ja nüanssiderikkam. See on nii seetõttu, et kivimid ei ole võrreldavad liigiga, mis on bioloogilise taksonoomia alusüksus. Liigiga võiks võrrelda mineraale, millest kivimid koosnevad. Kivimid sarnanevad pigem ökosüsteemidega, mida võib loomulikult kirjeldada mitmest aspektist lähtudes. Just see, et pole ühte ja kõikehõlmavat tunnustekomplekti, teeb kivimite klassifitseerimise keeruliseks. Enamasti põhineb klassifikatsioon keemilisel koostisel või mineraloogilisel koostisel, kuid mõnikord ka näiteks tekstuuril ja struktuuril ehk kivimi väljanägemisel. Erinevate tardkivimite vahele tõmmatud piirid on kunstlikud, sest looduses ei esine selliseid järske piire. Näiteks basalt läheb üle andesiidiks täiesti sujuvalt. Seetõttu ei ole midagi imelikku selles kui kivimi nimeks on "andesiitne basalt" või "basaltne andesiit". Tardkivimite klassifitseerimisel on võimalik lähtuda väga paljudest tunnustest. Tuntud on tardkivimite jaotus happelisteks ja aluselisteks, samuti jaotus leukokraatseteks ja melanokraatseteks. Võib jaotada purske-, soon- ja süvakivimeiks. Petroloogide seas on kõige levinum ilmselt IUGS-i ehk Streckeiseni klassifikatsioon, mis põhineb kivimi keemilisel koostisel, mistõttu on tema rakendamine näiteks välitingimustes suhteliselt keeruline. Sõltuvalt sellest, kus ja mis vahendeid kasutades on kivim määratud, võib sõltuda ka talle antud nimi. On selge, et vaadates käsipala palja silmaga, luubiga, mikroskoobiga, või uurides ta keemilist koostist, on meil vaatluse all erinevad asjad, mille täpsus ja usaldusväärsus erinevad suuresti, mistõttu võib ühe ja sama kivimi nimetus olla erinev.