Johan Halvorsen
Johan Halvorsen (15. märts 1864 Drammen – 4. detsember 1935) oli norra helilooja, dirigent ja viiuldaja. Johan Halvorsen sündis Drammenis Norras, kus temast sai juba väga noores eas väljapaistev viiuldaja ja Norra muusikaelu silmapaistev edendaja. Ta õppis muusikat Oslos (tol ajal Kristiania) ja Stockholmis ning tegutses 1885. aastast Bergeni sümfooniaorkestri kontsertmeistrina. Hiljem liitus ta Leipzigi Gewandhaus-orkestriga. Ta tegutses ka kontsertmeistrina Aberdeenis Šotimaal, muusikaõpetajana Helsingis ning hiljem õppis viiulit Peterburis, Adolph Brodsky juures Leipzigis, Adolf Beckeri juures Berliinis ja César Thomsoni juures Liège'is. Pöördunud 1893. aastal tagasi Norrasse, asus ta tööle Bergeni Rahvusteatri (Den Nationale Scene in Bergen) ja Bergeni Filharmoonikute (Bergen Philharmonic Orchestra) peadirigendina. 1899. aastal sai temast taasavatud Oslo Rahvusteatri (National Theatre in Kristiania) peadirigent. Sellel ametikohal töötas ta kuni 1929. aastani ehk 30 aastat. Halvorsen juhatas üle 30 ooperiproduktsiooni ja kirjutas lavamuusika enam kui 30 näidendile. Pärast dirigenditööst tagasitõmbumist 1929. aastal keskendus ta põhiliselt heliloomingule, kirjutades kolm sümfooniat ja kaks Norra rapsoodiat. Halvorseni helilooming juhindub Edvard Griegi norra rahvusromantilisest traditsioonist, millega liitub hiilgav orkestratsioonitehnika. Halvorsen oli abielus Griegi venna(õe-?)tütrega[küsitav]. Ta orkestreeris mitmeid Griegi klaveripalu, näiteks leinamarsi Rikard Nordraaki mälestuseks, mida mängiti Griegi matustel. Halvorseni tuntumad teosed on "Bojaaride marss" (Bojarenes inntogsmarsj) ja "Bergensiana", eriti selle Passacaglia ja Sarabande, ning Georg Friedrich Händeli teemadele kirjutatud duod viiulile ja vioolale.