Konstantin Süvalo
Konstantin Süvalo (1936. aastani Konstantin Štšerbakov, ka Štšerbakoff 1. jaanuar 1884 Karksi, Viljandimaa – 28. jaanuar 1964 Pärnu) oli eesti maalikunstnik. Ta sündis Karksis mõisa ehitusmeistri peres Potisepa talus. Õppis aastatel 1893–1895 Toomesoo vallakoolis, 1895–1898 Karksi-Nuia kihelkonnakoolis, 1898–1903 Riias Läti Haridusseltsi reaalkoolis. Töötas seejärel Karksi vallakoolis õpetajana ja 1904–1908 Mõisakülas raudteeametnikuna. Konstantin Süvalo sai kunstihariduse Riias B. Blumi erakunstikoolis ja alates 1909. aastast Riia kunstikoolis Vilhelms Purvītise, Janis Rozentālsi ja Jānis Roberts Tilbergsi juures, kus pandi erilist rõhku maastikumaalimisele vabas looduses. Enim mõjutas Süvalot Purvitis, kellelt ta sai tugevad maalialased teadmised ning kelle puäntillistlik-juugendliku kallakuga maastikumaal teda tugevalt mõjutas. Paralleelselt kunstiõpingutega täiendas ta oma põhiharidust Läti seltsi reaalkoolis ning võttis osa Riia eestlaste seltskonna üritustest. 1914. aasta alguses astus ta Peterburi Kunstide Akadeemiasse, kus jõudis enne Esimese maailmasõja puhkemist õppida kevadsemestri kolm kuud prof. D. Kardovski maaliateljees. Sõja puhkedes kutsuti Süvalo Pärnu kooliseltsi progümnaasiumi joonistusõpetajaks, ühtlasi hakkas ta õpetama ka kohalikus kaubanduskoolis. See päästis kunstniku armeesse värbamisest ning Süvalo jäigi neljaks aastakümneks Pärnu koolide joonistusõpetajaks. Temalt on esimest kunstiharidust saanud mitmed tuntud kunstnikud, näiteks Karin Luts, Ursus Tamm, Arno Vihalemm jt. Käis 1929–1930 KKSKV stipendiaadina Pariisis, kus töötas L'Academie de la grande Chaumière'is. Haridusministeeriumi ülesandel külastas ta prantsuse suurimat keskkooli Lycé Buffoni, kus tutvus keskkoolide õpetamismeetoditega joonistamise vallas. Pariisis olid kunstinäitusel väljas tema kolm teost: "Pariisi ümbrus", "Proua Süvalo" ja maastik, mille kohta öeldi kunstiajakirjas Revue du Vrai et du Beau, et nendes on "ande spontaansust ja loomulikkust, mis neile annab juure veelgi elavust ja värskust, ja kogemusist omandatud väärtusi täiendavad need ja selekteerivad". Koolitöö kõrvalt tegeles ta pidevalt maalimisega ning juba 1916. aastal korraldas kodulinnas oma isikunäituse, kus oli väljas sadakond teost: maastikke, portreid ja joonistusi. Peagi korraldas ta oma korteris esimese suurema kohaliku kunsti näituse. Edaspidi eksponeeriti Süvalo maale näitustel nii Eestis kui ka välismaal: Varssavis, Budapestis ja Roomas. Esimest korda esines ta Tartus Noor-Eesti näitusel 1913. aastal, siis Tallinnas 1916. aastal, ja Eesti Kunstiseltsi näitusel, kus pani välja 13 teost. Alates 1920. aastast esines ta pidevalt kunstiühingu Pallas näitustel ning EKKKÜ ja KKSKV väljapanekutel. Kuulus EKKKÜ-sse ja oli 1945. aastast Eesti Kunstnike Liidu liige (1950–1956 nimekirjast kustutatud).