Loomine eimillestki
Loomine eimillestki (ladina keeles creatio ex nihilo) on maailma loomine Jumala poolt eimillestki. See on kristluse üks usulauseid. Augustinus esitab selle doktriini teoses "De civitate Dei", XII, 2. Veel mitte olev maailm oli eimiski. Jumal lõi selle oma tahte kõikvõimsusest ning seega iseenese olemusest. Sama ütleb ka Johannes Scotus Eriugena ("De divina natura", III, 19). Ta põhineb loomislool 1. Moosese raamatu 1. peatükis (1–2). Seda lugu peetakse pärinevaks vanaidamaade kosmogooniast, kus eimiski asemel on siiski kaos, s.o kosmiliste elementide ja jõudude korrastamata olek. Ka antiikfilosoofias ei esine loomist eimillestki. Alates Melissosest väidetakse seal, et eimillestki ei saa midagi tekkida (ex nihilo nihil fit).