Julmuse teater
Julmuse teater (prantsuse keeles: Théâtre de la Cruauté) on Antonin Artaud’ loodud teatriidee. Viiskümmend aastat varem oli selle sõnastanud ka näitekirjanik Henry Becque. Artaud uskus, et vajame teatrit, mis meid üles ärataks, südant ja närve virgutaks. Julmuse teatri eesmärk oli šokeerida publiku meeli, kasutades vägivaldseid kujundeid, et nende emotsioone välja tuua. Tundes suurt huvi publiku ja etendajate vahelise suhte vastu, asetab Julmuse teater publiku etenduse keskele. “Julmuse teatri esimene manifest” ilmus 1932. aasta oktoobris ning “Julmuse teatri teine manifest” 1933. aastal. Praktikas ei suutnud Artaud oma teooriad teostada. 1935. aastal toimus esimene Julmuse teatri etendus, mis täielikult läbi kukkus ning mille tagajärjel Artaud Prantsusmaalt lahkus. Julmuse teater on mõjutanud palju nüüdisaegset teatriotsingut ja olnud oluliseks teoseks näiteks Jean Genet’le, Jerzy Grotowskile ja Peter Brookile.