Sunniraha
Sunniraha on hoiatuses kindlaksmääratud summa, mille peab adressaat tasuma, kui ta haldusorgani ettekirjutusega pandud mitterahalist kohustust hoiatuses märgitud tähtaja jooksul ei täida. Oma olemuselt on sunniraha mõjutusvahend, mitte karistus. Selle eesmärk on, et isik täidaks oma kohustuse ning järgiks kohustusi ka edaspidi. Erinevalt trahvist ei kanta sunniraha määramise kohta andmeid karistusregistrisse. Samuti on sunnirahast võimalik hoiduda, kui nõue tähtajaks täidetakse, trahv aga on karistus ehk hinnang juba tehtud õigusvastasele teole. Sunniraha on üks kahest sunnivahendist, teine on asendustäitmine - ettekirjutusega adressaadile pandud kohustuse täitmine haldusorgani või täitekorraldusega määratud kolmanda isiku poolt adressaadi kulul. Sunnivahendite kasutamist reguleerib asendustäitmise ja sunniraha seadus. Sunniraha on lubatud rakendada juhul, kui adressaadile on tehtud teatavaks ettekirjutus, mis kehtib, ning seda ei ole hoiatuses märgitud tähtaja jooksul täidetud. Eelnevalt teeb haldusorgan adressaadile kirjaliku hoiatuse. Sunniraha erineb trahvist muuhulgas selle poolest, et kuni ettekirjutusega taotletava eesmärgi saavutamiseni võib sunniraha rakendada korduvalt ja eri ulatuses. Näiteks määras erakondade rahastamise järelevalve komisjon 2011. aastal Riigikokku kandideerinud Leo Kunnasele valimiskampaania aruandluses mitterahaliste annetuste deklareerimata jätmise eest algul 320 eurot, järgmises hoiatuses aga juba 960 eurot. Sunniraha rakendamise ja ülemmäära näevad igal juhtumil ette konkreetsed seadused. Näiteks lubab riikliku statistika seadus juhul, kui inimene keeldub osalemast rahvaloendusel, rakendada sunniraha kuni 2000 eurot. Samuti võib maksuhaldur määrata sunniraha juhul, kui maksukohustuslane on jätnud tähtajaks esitamata deklaratsiooni või selle paranduse, päästeamet aga tuleohutusnõuete eiramise eest. Tulumaksuseaduse kohaselt on sunniraha ettevõtlusega mitteseotud kulu.