Vadim Makšejev
Vadim Makšejev (Вадим Николаевич Макшеев; 4. september 1926 Leningrad – 7. veebruar 2019 Tomsk) oli lapsepõlve Eestis veetnud vene kirjanik ja ajakirjanik. Vadim Makšejevi isa oli valgekaardi ohvitser, kes osales Krimmi vabastamises ja pärast selle ebaõnnestumist lahkus Venemaalt üle Türgi ja Prantsusmaa Eestisse Tartusse. 12. novembril 1923 laulatati Tartu Uspenski kirikus tulevase kirjaniku vanemad. 1926. aastal sõitis Vadimi rase ema Leningradi oma lähedaste juurde Leningradi sünnitama, Vadim sündis 4. septembril. Mõne kuu pärast sõitsid ema ja Vadim tagasi Tartusse. Aastatel 1930–1931 töötas Vadimi isa Tartu–Petseri raudtee ehitusel kümnikuna, olles õppinud Tartu ülikoolis aastatel 1923–1926 kaubandust ja aastatel 1927–1928 majandust (matr. nr. 8410). 1933. aastast töötas tema isa Kiviõlis, olles vabal ajal vene emigrantide lastest moodustatud skaudimaleva juhiks. Samal aastal hakkas Vadim algkoolis käima. 1939. aastal õppis Vadim Tartu eesti reaalkoolis, 1940. aastast aga Narva Vene Gümnaasiumis (hilisema nimetusega Narva 2. Keskkool). Küüditati 14. juunil 1941 koos ema ja õega Siberisse Tomski oblastisse Vasjugani rajooni Volkovosse. Ema ja õde surid aastal 1942. Isa suri aastal 1941 Sverdlovski oblastis, Stupino kinnipidamiskohas. Vasjuganis elas Makšejev 20 aastat, nendest 14 aastat eriväljasaadetuna. Ta töötas mitmes kolhoosis, pidades mitmeid ameteid, elatades end nii füüsilise töö kui ka raamatupidamisega. 1950. aastate keskel hakkas Makšejev ajakirjandusele kaastööd tegema. Aastal 1960 võeti ilma passita kolhoosnik Vadim Makšejev ajakirjanike liidu liikmeks. Aastal 1960 ühinesid Vasjugani ja Kargasoki rajoonid ning Makšejev suunati Kargasoki rajooni ajalehe Severnaja Pravda maaelu osakonna juhatajaks. Aastal 1962 asus ta ümber Tomskisse, oblasti ajalehe Krasnoje Znamja maaelu osakonna juhatajaks. Samuti hakkas ta ka pikkamööda päris kirjanduse poole kalduma.