Uig
Uig on eesti etnograafias valge pruudilinik, mis valmistati peenlinasest riidest (suurus umbes 70x200 cm) ning mille servad olid kaunistatud pitsi, pilu või tikandiga. Ujuga kaeti pruudi pea ja nägu sõidul peiukoju ning kasutusel oli ta 19. sajandil Lääne-Eestis ja saartel (Kihnus veel 20. sajandi algulgi). Varasemal ajal kanti abielunaiste poolt ka õlakattena. Uju kasutamine arvatakse tulenevat pruudiröövitavast.