Alan Watts
Alan Wilson Watts (6. jaanuar 1915 Chislehurst, Kent – 16. november 1973 Mount Tamalpais) oli inglise päritolu filosoof, õpetlane ja idamaiste mõtteviiside vahendaja, kes tegutses peamiselt Ameerika Ühendriikides, kus ta oli algul episkopaalkiriku preester, hiljem vabakutseline õppejõud ja literaat. Alan Watts on eelkõige tuntud selle poolest, et ta oli Teise maailmasõja järgses maailmas üks esimesi, kes hakkas tegelema suurte Ida filosoofiate – eelkõige budismi (eriti zen-budismi) ja taoismi – läänemaailmale tutvustamise, interpreteerimise ja populariseerimisega. Andres Herkeli andmetel oli ta eesti orientalisti ja ajaloolase Linnart Mälli üks lemmikfilosoofe. Ameerika Ühendriikidesse Californiasse esimese zen-budistliku kloostri väljaspool Jaapanit rajanud Sōtō zen-budistliku koolkonna munk Shunryū Suzuki on Alan Wattsi kohta tema eluajal tunnustavalt öelnud: "Ta on suur bodhisattva!". Watts saavutas suure kuulajaskonna San Francisco Bay piirkonnas vabatahtliku raadioesinejana KPFA raadiojaamas Berkeleys. Watts kirjutas üle 25 raamatu ja artikli teemadel, mis on ida ja lääne religioonides tähtsad. Tema kirjutatud on üks esimesi bestsellereid budismi teemal "The Way of Zen" (1957). Raamatus "Psychotherapy East and West" (1961) pakkus Watts välja, et budismist võib mõelda kui psühhoteraapia vormist, mitte kui religioonist. Ta pidas raamatut "Nature, Man and Woman" (1958) kirjanduslikust vaatepunktist oma parimaks kirjutiseks. Watts uuris inimteadvust raamatus "The Joyous Cosmology" (1962) ning essees "The New Alchemy" (1958). Oma elu lõpupoole jagas ta oma aega Sausalito paadimaja ja Mount Tamalpais' mägimajakese vahel. Paljud tema raamatud on nüüdseks saadaval digitaalselt ning mitmed tema loengud ja lindistatud vestlused on kättesaadavad internetis. Kriitik Erik Davise sõnul "sädelevad Wattsi kirjutised ja lindistused siiani sügavmõttelisusest ja galvaniseerivast selgusest."