Beatbox
Beatbox, ka human beatbox, on suu abil pilli- ja muude helide jäljendamine. Kõige sagedamini jäljendatakse elektrooniliste pillidega loodud rütmimuusikat (beat – inglise keeles 'löök'), eriti trummi- ja bassirütme. Beatbox sai alguse 1980. aastatel ning selle eelkäijateks loetakse Doug E. Freshi ja Buffyt ansamblist Fat Boys. Nad astusid üles fenomenaalse oskusega tuua huulte ja keele abil kuuldavale rütmilisi helisid. Ehkki need olid veel üsna algelised, suutsid nad innustada paljusid sel alal eksperimenteerima ja harjutama. Peagi kerkisid esile ka teised tegijad, näiteks Biz Markie ja Michael Winslow, kes on tuntud filmist "Politseiakadeemia". 1990. aastatel suri human beatbox peaaegu täielikult välja, arvestataval tasemel ei viljelenud seda peale väheste fanaatikute keegi. Beatbox'i viis uuele tasemele ansamblisse The Roots kuulunud Rahzel M. Brown (hüüdnimega The Godfather of Noize), kellel ilmus 1999. aastal sooloalbum "Make the Music 2000: The Fifth Element". Ühtlasi andis ta human beatbox'ile uue mõõtme, kuna suuga ei tekitatud enam ainult rütme, vaid lausa muusikat: skratch'i, bassikäike koos trummisaatega, matkiti puhkpille, viiulit, kitarri, süntesaatorit jt. Paljud nimetavad beatbox'i hiphopi viiendaks või unustatud elemendiks, kuid tänapäevaks on see stiil ületanud kõikide muusikažanrite piirid, ulatudes tantsumuusikast džässini, leides kõlapinda ka reklaamides, filmides, teatrietendustes ja isegi osana sümfoonilisest muusikast. Eraldi haruna on välja kasvanud vocal percussion ehk trummikomplekti spetsiifiline jäljendamine a cappella ansamblites.