Hadrianus IV
Hadrianus IV (Nicholas Breakspear, ka Nicholas Breakspeare; 1100 ? – 1. september 1159) oli paavst aastatel 1154–1159. Ta oli 169. paavst ja ainus inglasest paavst. Nicholas Breakspear sündis Inglismaal Hertfordshire'i krahvkonnas Abbots Langley kirikukihelkonnas Bedmondi külas Breakspeari talus madalat päritolu Robert Breakspeari (Robert Brekespear, Robert de Camera) kahelapselises peres. Keskajal elanud ajaloolane William Newburghist märgib, et tema isa oli ametnik, kellest sai hiljem St. Albansi kloostri munk. Breakspear õppis St. Albansi kloostris, kuid Newburghi Williami andmetel tekkisid tal probleemid õpingutega, mistõttu kloostri abt keeldus teda kloostrisse mungaks võtmast. Breakspear siirdus noorukina Pariisi ülikooli Šoti munga Marianuse juurde õppima. Ta asus 1125 õppima Montpellier's, Boso Breakspeari andmetel aga Arles'is. Õpingute järel liitus ta Avignonis Saint-Rufi kloostris augustiini regulaarkanoonikutega ja ordineeriti vaimulikuks. Temast sai kloostri prior ja 1137 abt. Breakspearil tekkisid peatselt erimeelsused munkadega ja ta läks Pariisi, et arutada Eugenius III-ga tekkinud probleeme. Erimeelsuste süvenemisel reisis ta varsti Rooma paavsti juurde, kelle käsul pidid mungad valima uue abti ja Breakspear pidi jääma Rooma. Eugenius III määras ta 1146 või 1149 Albano kardinalpiiskopiks. Temast sai Robert Pulleni järel teine inglane, kes sai kardinaliks. Ta viibis 1147 koos paavstiga Prantsusmaal. Eugenius III saatis kardinal Breakspeari märtsis 1152 (varasemate teadustööde alusel 1150. aasta paiku) legaadina Skandinaaviasse, mistõttu hiljem kutsuti teda "Põhjamaade apostliks". Kroonik Saxo Grammaticuse andmetel reisis ta Norrasse Prantsusmaa ja Inglismaa kaudu. Breakspear pidas jõulude ajal 1152 või varakevadel 1153 Trondheimis sinodi, millel arutati uue peapiiskopkonna moodustamist, määrates Stavangeri piiskopi Jon Birgersoni esimeseks peapiiskopiks. Ta rajas 1153 Hamaris augustiinlaste kloostri ja Oslo katedraali juures kooli, kuid tal tekkisid erimeelsused Norra kuninga Sigurd Haraldsoniga, kes elas kanoonilisele õigusele mittevastavalt koos oma armukese Kristiniga. Legaat Breakspear reisis suvel 1153 Rootsi, kus ta tegi ettevalmistusi kohaliku peapiiskopkonna rajamiseks ja pidas Linköpingis sinodi, kuid peapiiskopkonna asukohas ei jõudnud Rootsi vaimulikud kokkuleppele. Ta pühitses Uppsala piiskopiks hilisema Soome misjonäri Henriku, sätestas Peetruse penni kogumise ja Rooma toimetamise ja taunis lähisugulaste vahelist abielu. Breakspear läks Rootsist edasi Taani ja saabus Rooma 28. novembril 1153 ( Salvador Miranda andmetel) või 1154.