Belle époque
Belle époque (prantsuse keeles La Belle Époque 'kaunis ajastu') oli periood Lääne-Euroopas, eelkõige Prantsusmaa Kolmanda Vabariigi ja Belgia Kuningriigi, aga ka üldisemalt Mandri-Euroopa ajaloos. Ajajärk algas Prantsuse-Preisi sõja lõpuga 1871. aastal ja lõppes Esimese maailmasõja algusega 1914. aastal. Ajajärk sai nime tagantjärele – kesk Esimese maailmasõja kannatusi nostalgilisest tagasivaatest möödunud "kuldsele ajale". Perioodile omaselt peegeldas ajajärgu nimi ühelt poolt selle hedonismist ja dekadentsist kantud tahtlikku enesepettust ning teiselt poolt lootust ja äratundmist, et uus tulevane maailm väreleb juba õhus ja on käega katsutav. Suurbritannia ja Iirimaa Ühendkuningriigis kattus belle époque viktoriaanliku ajastu lõpu ja vastalanud edvardiaanliku ajastuga. Belle époque'i ajal valitsesid Euroopa keisririikidest Austria-Ungarit Franz Joseph I ja Preisi-Saksamaad Wilhelm I, Friedrich III, Wilhelm II ning Venemaad Aleksander II, Aleksander III, Nikolai II. Ameerika Ühendriikides kandis enam-vähem samaaegse algusega rööbiti kestnud lühem periood (umbes 1870–1900) täpsemat nimetust: ilustatud ehk "kullatud ajastu" (The Gilded Age).