Loksa dessant (1919)
Loksa dessant oli Eesti merejõude ja alamkapten Karl Aleksander Pauluse ning soome vabatahtlike dessantüksuse Viru rinde väeosade toetuseks tehtud dessant 8. jaanuaril 1919 Loksa juures, mille käigus dessantosad vallutasid Loksa sadama. 1919. aasta 5. jaanuaril alustasid Eesti soomusrongid vastupealetungi Viru rindel. Vastase rinne murti 20 km sügavuselt läbi ja tekkinud lõhet laiendasid jalaväeosad, Viru rinde pealetungi toetas rannikul omakorda laevasuurtükkide tule toetusel dessant. 7. jaanuariks said maaväed käsu: 4. Jalaväepolk vallutada Loo ja Kahala joon ning 1. Jalaväepolk, vallutada Kahala, Kursi ja Pillapalu. Tallinnast saadeti merele 1919. aasta 8. jaanuari varahommikul alamkapten Karl Aleksander Pauluse juhatusel dessantüksus, mis koosnes kahest eesti dessantkompaniist, ligikaudu 120 sõdurit ning soome vabatahtlike major Martin Ekströmi pataljoni kapten Anto Eskola juhitud 2 kompaniid, ligikaudu 200 sõdurit. Dessandi ülesanne on vallutada Loksa ja sealt Kolga küla kaudu murda läbi Luha mõisani ning ühineda 4. ja 1. jalaväepolkude osadega. Dessant hõivas sillapea platsdarmi Loksa sadama Loksa tellisetehase juures ning seejärel maabus põhidessant. Loksa sadam hõivati, Loksa külas asunud umbes 200 vaenlast madruste ranniku kaitseüksusest taganesid ja dessantosad, laevasuurtükkide toetusel Loksa ja Tsitre piirkonnas, arendasid pealetungi sisemaale, kohates vastupanu Tümasool ja vallutades Kolga küla. Samal õhtul ühinesid dessantlased Eesti 4. jalaväepolgu üksuste ja kahe soome kompaniiga, kes maad mööda rindelt peale tungisid. 9. jaanuaril lahkusid dessantlaevad „Lembit'uga" eesotsas Loksalt Kunda suunas. 12. jaanuari õhtuks jõudsid 1. diviisi osad Roela mõisa–Kantküla–Rahkla–Kunda jõe joonele. Eesti väeosad tegid va varasemaid dessante Loksa piirkonda, kui tehti väikseste jõududega maabumine Loksal 25. detsembril ja 28. detsembril 1917.