Friedrich Stockholm
Friedrich Wilhelm Constantin Stockholm (1. oktoober 1884 Tartu – 26. detsember 1968 Sydney) oli eesti vaimulik. Lõpetas 1905. aastal Tartus gümnaasiumi hõbeaurahaga. Õppis Tartu Ülikooli usuteaduskonnas aastatel 1905–1911. Prooviaastal oli ta Tarvastu ja Tallinna Toompea Kaarli koguduses. Ordineeriti õpetajaks 22. jaanuaril 1912. Korporatsiooni Fraternitas Estica asutajaliige ja auvilistlane. Stockholm oli aastatel 1912–1914 Tallinna Toompea Kaarli koguduse abiõpetaja, 1914–1918 Peterburi Jaani koguduse abiõpetaja ja 1919–1944 Tallinna Toompea Kaarli koguduse II pihtkonna õpetaja. Lisaks kogudusetööle oli tal muidki ameteid. Veebruaris 1919 loodi Johan Laidoneri korraldusel Eesti Kaitseväe juurde sõjaväepastori ametikoht. Sama aasta märtsis kinnitati sellele kohale kaks esimest vaimulikku: Jakob Kukk ja Friedrich Stockholm. Mõne aja pärast nimetati ta sõjaväeõpetajate juhatajaks (tänapäeval peakaplan) tiitliga "sõjaväeõpetajate seenior". Sõjaväes teenis ta ka pärast Vabadussõda osalise ajaga kuni aastani 1940. Ta oli tegev ka Punases Ristis – Eesti Punase Risti Peavalitsuse liige ning Eesti Punase Risti hoolekande ja lastevarjupaikade osakonna juhataja. Eesti Loomakaitse Liidu juhatuse liige. Oli usuõpetaja mitmes koolis: lühemat aega Tallinna Linna Kommertskoolis ja Elfriede Lenderi Tütarlaste Eragümnaasiumis ning pikemat aega Tallinna Poeglaste Gümnaasiumis. Friedrich Stockholm oli 1942. aastal Venemaa eestlaste usuliseks teenimiseks moodustatud komitee esimees. 1944. aastal suvel põgenes ta koos perega Saksamaale. Aastatel 1944–1948 elas Saksa­maal, hooldades ja teenides põgenikke Jenas, Heiligenstadtis, Göttingenis ja Oldenburgis. Novembris 1948 jõudis 64-aastane õpetaja Stockholm koos perega Austraaliasse Sydneysse. 14. novembril 1948 pidas ta Sydneys esimese teenistuse. Sydney Jaani koguduse õpetaja oli ta 1948–1960. 1960. aastal jäi ta emerituuri. Ta suri 1968. aastal ning on maetud abikaasa ja pastorist poja Uno kõrvale Rookwoodi surnuaiale.