Mul on üks unistus
"Mul on üks unistus" (inglise keeles "I Have a Dream") oli avalik kõne, mille Ameerika Ühendriikide inimõiguste aktivist Martin Luther King pidas 28. augustil 1963 Lincolni memoriaali trepilt rohkem kui 250 000 inimesest koosnevale publikule. Kõne oli osa Washingtoni protestimarsist töökohtade ja vabaduse eest ning King kutsus selles lõpetama rassismi Ameerika Ühendriikides. Tegemist on ühe tähtsama seigaga Ameerika kodanikuõiguste liikumise ajaloos. Kõne algas viitega vabakslaskmise väljakuulutamisele (Emancipation Proclamation), mis vabastas 1863. aastal miljoneid orje. Seejärel tõdes King, et "sada aastat hiljem ei ole Neeger ikka veel vaba". Kõne lõpus lahknes Kingi esitus ettevalmistatud tekstist, pooleldi improviseeritud lõppsõnaks teemal "Mul on unistus". Võimalik, et teda ajendas selleks Mahalia Jacksoni hüüatus: "Räägi neile unistusest, Martin!" Selles kuulajaid enim erutanud ja kõige tuntumas osas kõnest rääkis King oma unistusest vabaduse ja võrdsuse kohta, mis tärkab orjuse ja vihkamise maast. See kõne valiti 1999. aastal õpetlaste seas tehtud küsitlusel Ameerika Ühendriikide tippkõneks 20. sajandil.