Aeglane meedia
Aeglane meedia on meediatarbimise ja sisuloome põhimõte ning liikumine infoühiskonnas, mis seab esiplaanile põhjalikult läbitöötatud ning laialdaselt kättesaadava sisu ning vastandub sellega tähelepanule orienteeritud kiirele meediale, mille tüüpilisteks esindajateks on uudisteportaalid ja sotsiaalvõrgustikud. Aeglase meedia manifesti koostasid Benedikt Köhler, Sabria David ja Jörg Blumtritt 2. jaanuaril 2010 saksa keeles ning praeguseks on see Aeglase meedia instituudi lehel avaldatud kokku üheksas keeles, liikumine on leidnud instituudi meediamonitooringu andmetel vastukaja 33 riigis üle maailma. Manifestist on olemas ka lühiversioon. 2017. aasta alguse tagasivaates kasutas liikumise algataja Jörg Blumtritt aeglase meedia ühiskondliku rolli selgitamiseks kiirtoidu ja aeglase toidu vastandust ning deklareeris, et järgnev aasta tuleb aeglase meedia aasta: "Erinevalt viimase kümne aasta kiirtoidumeediast on aeglane meedia sisuline kontseptsioon, mis seisab vastu loobumisele poliitilisest ja ühiskondlikust vastutusest ega luba meediat määratleda pelgalt tehnoloogilise platvormina." Eestis on räägitud peamiselt "aeglasest ajakirjandusest" ning ainuke ajakirjandusväljaanne, mis end otseselt "aeglase meediaga" seostab, on Edasi.org. Aeglase meedia manifesti autor Sabia David andis 2010. aastal hinnangu, et Vikipeedial on tugev aeglase meedia potentsiaal, sest see tegeleb manifesti 14 punktist otseselt kaheksaga. Vikipeediat on "aeglaseks meediaks" nimetanud Wikimedia Eesti juhatuse liige Märt Põder, kes osutab artiklite aeglasele valmimisele eri autorite koostöös, nende relevantsuse säilimisele ajas ning kelle meelest ongi Vikipeediale edu toonud selle "radikaalselt avatud, kuid aeglane, robustne ja küllatki tülikas tõe poole liikumise protsess".