Naatriumvesinikglutamaat
Naatriumvesinikglutamaat on glutamiinhappe naatriumisool. Sageli tähistatakse naatriumvesinikglutamaati ka lühendiga MSG, mis tuleneb aine ingliskeelsest nimetusest monosodium glutamate, samuti Euroopa Liidus kehtiva toidulisandinumbriga E621. Kuna naatriumvesinikglutamaat on lõhna- ja maitsetugevdaja, lisatakse seda paljudele toidukaupadele. Looduslikult esineb naatriumvesinikglutamaati vetikates ja tomatis. See lükkab edasi küllastustunnet, soodustades ülesöömist. Algselt valmistati naatriumvesinikglutamaati nisugluteenist, ent tänapäeval peamiselt tärklisest, suhkrupeedist, suhkruroost või molassist bakteriaalse fermentatsiooni teel, mistõttu seda saavad tarvitada ka tsöliaakiahaiged, kes gluteeni ei talu. Ehkki Ida-Aasia traditsiooniline köök kasutab juba ammu vetikaekstrakti, millel on kõrge glutamiinhappesisaldus, isoleeris naatriumvesinikglutamaadi alles 1907. aastal Kikunae Ikeda. 1909. aastal patenteeris aine Jaapanis Ajinomoto Corporation. Puhtal kujul on naatriumvesinikglutamaat valge kristalne pulber, mis soolana laguneb lahustudes naatriumkatioonideks ja glutamaatanioonideks. Naatriumvesinikglutamaadi põhiline kasutusala on lihatoidud, valmistoidud, puljongikuubikud, salatikastmed, kuivkastmed ja maitsesegud.