Iljušin Il-80
Iljušin Il-80 (NATO koodnimega Maxdome; ka Il-86VKP) on Venemaa relvajõudude peastaabi lennujuhtimiskeskuse lendav komandopunkt. See on konstrueeritud büroos Iljušin 1980. aastal reisilennuki Iljušin Il-86 baasil, mida on tugevalt moderniseeritud kasutamiseks tuumasõja korral, samuti Venemaa presidendi lendava juhtimiskeskusena. Lennukil on kaks suurt elektrigeneraatorit, mis on paigaldatud tiivaaluste gondlitesse, lennuki side toimib satelliitside vahendusel. Il-80-l pole salongiaknaid, et parendada kaitset tuumaplahvatuse korral tekkiva elektromagneetilise impulsi eest, lennukit on võimalik ka lennu ajal tankida. Lennuki kere esiosa turjal paikneb "küür" SATCOM antennidega, milles on ka täiustatud satelliitsideseadmed. Il-80 kere tagaosa all paikneb slepitav ülimadalsagedusala (VLF) traatantenn, raadiosideks ballistiliste rakettide ja allveelaevadega . Mõned allika järgi nimetatakse seda lennukit ka Il-87. Lennuki normaalne stardimass: 208 tonni, pikkus 59,54 meetrit, tiivaulatus 48,06 meetrit. Lennuk on varustatud nelja turboventilaatormootoriga NK-86, igaüks tõukejõuga 13 000 kg, kiirus 850 km/h, lennu-ulatus 3600 km, praktiline lennulagi 11 000 meetrit. 2011. aasta seisuga oli kasutusel kolm Il-80 lennukit rahvusvahelise registritunnusega RA-86147, RA-86148 ja RA-86149. Venemaa sõjatööstussektorist on teavet, et lähiajal asendatakse lennukid Il-80 moodernsemate Iljušin 96-400M-ga.