Vabadik
Vabadikud (sks k Lostreiber) olid kesk- ja uusajal, alates 15. sajandist kuni 1930. aastateni Liivimaa, Eesti ja Läti aladel elanud kehviktalupojad, kel oli maad vähe või polnud seda üldse. Nad elatusid juhutöödest, harvem käsitööst. Eesti eri piirkondades nimetati neid ka popsid, pobulid, saunikud, saunamehed, kutnikud, vabanikud, kodakondsed jne. 1860. aasta Liivimaa Talurahva Seaduse § 551 kohaselt mõisteti üldise nimetuse „popsnik" all niisugust inimest, kes ei olnud iseseisev maaomanik, ei seaduslik rentnik ega ka sulane ehk teenija.