Stalini isikukultus
Stalini isikukultus (vene keeles культ личности Сталина) oli Nõukogude Liidu riigijuhi generalissimus Jossif Stalini isikukultus – põhjendamatult suur austamine ning tema võimete ja teenete ülistamine massipropaganda abil, kultuuri- ja kunstiteostes ning riigidokumentides. Stalini isikukultus algas 1920. aastate keskel ja jätkus kuni 1956. aastani, kui NLKP 20. kongressil esines Nikita Hruštšov kõnega, milles mõistis hukka Jossif Stalini isikukultuse. Järgnevaid aastaid (1956–1961) iseloomustab Jossif Stalini isikukultuse pärandist üldine vabanemine. Selle protsessi sümboolseks lõpuleviimiseks oli Jossif Stalini surnukeha mausoleumist väljaviimine ja selle matmine Kremli müüri äärde 31. oktoobri öösel 1961. aastal.