Videvikupidamine
Videvikupidamine oli endisajal talupojakultuuris mõnetunnine puhkus pärast loomade talitamist kuni valguse süütamiseni. Videvikupidamine algas sügisel ja lõppes jõulude ajal või loomade poegimisaja algul. Videvikupidamise ajal jutustati ja mõistatati. Eestis oli videvikupidamine tuntud kuni 20. sajandi keskpaigani, kui taludesse tuli elektrivalgustus.