Johannes XIII
Johannes XIII (ladinapäraselt Ioannes XIII) oli paavst 965–972. Ta oli 133 paavst. Johannes (erinevates allikates ka Giovanni, Bon, Bono, Sergio, Joannes Bonus) oli sündinud Roomas ja ta oli Johannes Episcopuse poeg. "Catholic Encyclopedia" järgi võis ta pärineda Crescenzi (Crescentii) suguvõsast ja tema ema võis olla Teodora Noorem, kelle abikaasa oli paavsti ametnik (vestararius) Johannes Crescentius (Giovanni Crescenzi), kes sai 940. aasta paiku Narni piiskopiks. Nende peres oli kolm poega ja kaks tütart. Paavst Johannes XII määras Johannese bibliothecariuseks ja 962. aastal valiti ta Narni piiskopiks. Johannes osales novembris 963 Roomas toimunud sinodil, kus tagandati Johannes XII ja valiti Leo VIII. Salvador Miranda järgi sai ta Benedictus V ajal umbes aastal 964 kardinalpreestriks. Johannese nimi esineb 10. detsembril 961 avaldatud bullas "Quonian semper sunt", millega Johannes XII kinnitas Fulda kloostrite privileegid, 12. veebruaril 962 avaldatud bullas "Si pastores ovium", millega Johannes XII andis palliumi Trieri peapiiskopile Heinrichile, 8. märtsil 962 avaldatud bullas "Convenit apostolico" ja 9. detsembril 963 avaldatud bullas "Convenit apostolico moderamine", millega Leo VIII kinnitas Salzburgi peapiiskopkonna privileegid.