Peterburi kubermang
Peterburi kubermang (vene keeles Санкт-Петербургская губерния, 1914–1924 Петроградская губерния, 1924–1927 Ленинградская губерния) oli haldusüksus Venemaa keisririigis ja Vene SFNV-s ja NSV Liidus, aastatel 1710–1927. Peterburi piirkonna maa-alade haldamiseks loodi Rootsilt vallutatud aladele 18. detsembril 1708 Ingerimaa kubermang. Kubermangu keskuseks oli Peterburi (vene keeles Санкт-Петербург) linn. Peterburi juurde kuulus 10 linna, sealhulgas Balti laevastiku baas Kroonlinn. 1905. aastal oli kubermangu pindala 39 203,2 ruutversta ja elanikke oli 1873. aastal umbes 550 000. Peterburi kubermang asus Loode-Venemaal Ida-Euroopa lauskmaal, kubermang piirnes 1914. aastal põhjas Viiburi kubermangu, idas Vologda kubermangu, lõunas Pihkva ja Novgorodi kubermangu ja läänes Eestimaa kubermanguga.