Automaatne võimenduse reguleerimine
Automaatne võimenduse reguleerimine ehk AVR (inglise keeles automatic gain control (AGC)) on raadiotehnilistes süsteemides kasutatav võimendusastmete võimenduse isereguleerimise meetod tagamaks stabiilset väljundsignaali amplituudi. Raadiovastuvõtja antennini jõuavad saatjatelt väga erineva tugevusega signaalid tulenevalt erinevatest kaugustest, levitingimustest ja peegeldustest. On selge, et nõrga signaali vastuvõtuks arvestatud tundlik vastuvõtja koormub tugeva signaali korral üle; sellega kaasneb suur mittelineaarmoonutus, sisendastmetes ka ristmodulatsioonimoonutus. Lisaks muudab suures vahemikus varieeruv sisendsignaal väljundsignaali (näiteks audiosignaali) ebasoovitavaks ja -kvaliteetseks. Sisult kujutab võimendusreguleerimise süsteem endast tagasisidestatud võimendusastmeid, mille võimendust reguleeritakse vastavalt süsteemi sisendsignaali muutustele, eesmärgiga tagada võimalikult püsiva ja ettemääratud amplituudiga väljundsignaal. Teisisõnu, eesmärgiga muuta süsteemi väljundsignaali amplituud sisendsignaali amplituudi muutustest minimaalselt sõltuvaks. Sellise süsteemi vajadus ilmneb juhul, kui süsteemi sisendsignaali amplituudi väärtus on ajas juhuslikult kõikuva suurusega ja see juhuslikkus võib häirida süsteemi tööd või halvimal juhul muuta selle töövõimetuks. Automaatne võimenduse reguleerimine muutus eriliselt oluliseks sidetehnika valdkonna jõulise arenguga 20. sajandi teises pooles. Sidetehnika kiire areng muutis raadioeetri ressursi ühe väärtuslikumaks, mispärast hakati ka üha enam nõudeid esitama selektiivsusele ja väljundsignaali kontrollile. Tänapäeval on automaatne võimendusreguleerimine leitav igas raadiotehnilises süsteemis, kus suured variatsioonid sisendsignaali amplituudis võivad põhjustada vastuvõetava info kaotsiminekut või selle esitamist vastuvõetamatul kujul.