Clavinet
Clavinet on elektriliselt võimendatav klahvpill, mida tootis firma Hohner. Sisuliselt on Clavinet elektrooniliselt (analoogselt elektrikitarriga) võimendatud heliga klavikord. Igal klahvil on kummist ots, mis klahvi vajutamisel lööb vastu kitarrikeelesarnast keelt, nagu tavapärasel klavikordil. Kui klahv vabastatakse, summutab tekstiiliriba keele võnkumise samuti nagu klavikordil. Selline mehhanism eristab Clavineti teistest firma Hohner toodetud klahvpillidest (Cembalet, Pianet), mis kasutavad keelte võnkuma panemiseks plektroni põhimõtet. Enamikul Clavinettidel on kaks komplekti helipäid, mis asuvad üleval- ja allpool keeli. Pillil on helipeade valimise lülitid ja kitarriga analoogne väljundseade, mille kaudu saab pilli ühendada kitarrivõimendusega. Aastate jooksul toodeti mitmeid mudeleid, tuntumad neist on I, II, L, C, D6 ja E7. Enamikul mudelitest on 60 klahvi ja 60 neile vastavat keelt, mille tulemusel on pilli ulatus viis oktavit. Originaalis oli instrument disainitud koduseks kasutamiseks ja Euroopa klassikalise ja rahvamuusika mängimiseks. Clavinet L, mida tutvustati 1968, oli kodune mudel vineerist kolmnurkse kere ja puust jalgade, vastandvärvi klahvide (nagu klavessiinil) ja pleksiklaasist noodipuldiga. Viimane mudel, E7, kujutas endast mitmete uuenduste kulminatsiooni, kõik selle nimel, et instrumenti oleks sobivam kasutada rokkmuusika võimendatud kontsertesinemistel, mis olid saanud selle pilli peamiseks kasutuskohaks. Selle pilli selget ja kõlavat staccato-heli on kasutatud peale rokkmuusika veel sellistes muusikastiilides nagu funk, disko ja reggae. Aastaks 1982 aga lõpetas Hohner Clavinettide tootmise. Vajab märkimist, et 1980ndate lõpus valmistati Jaapanis digitaalklavereid, mida nimetati Hohneri järgi Clavinet DP, kuid need olid määratud kodumaisele turule ja ei teinud katsetki võistelda originaal-clavineti omadustega, jäädes vaid katsetusteks. 2000. aastal sidus Hohner ennast täielikult Clavinetist lahti, andes kogu oma ülearuse pilliosade tagavara veebisaidile Clavinet.com.