Phaidon Elisest
Phaidon Elisest (kreeka Φαίδων ὁ Ἠλεῖος, 5.–4. sajand eKr) oli vanakreeka filosoof, Elise-Eretria koolkonna rajaja, kes oli pärit Elise piirkonnast Peloponnesose poolsaarel. Phaidon oli sündinud Elises kõrgest soost perekonda, kuid temast sai sõjavang ning ori, tõenäoliselt prostituut Ateenas. Ilmselt vangistati ta Sparta ja Elise sõja käigus, mis toimus 402–401 eKr ning kus ateenlased ühinesid spartalastega. Ateenas sattus ta aga Sokratese lähikonda ning väidetavasti maksis Alkibiades või Kriton Alopekest tema eest lunaraha. Ta oli Sokratese õpilane kuni tolle surmani 399 eKr ning ilmselt viibis ka viimase surma juures. Sokratese õpilasena oli Phaidon Platoni hea tuttav ning Platoni ühe dialoogi nimitegelane. Pärast Sokratese surma naasis ta Elisesse, kus rajas oma koolkonna. Tema õpilaseks oli Pleistanos Elisest ning hiljem Menedemos Eretriast ja Asklepiades Phleiusist, kes viisid kooli Elisest Eretriasse. Sellepärast nimetatakse Phaidoni rajatud koolkonda sageli Elise-Eretria koolkonnaks. Phaidoni õpetusest ei ole peaaegu midagi teada ning selles suhtes ei ole suurt kasu ka Platoni temanimelisest dialoogist, kus Phaidoni enda filosoofiat ei käsitleta. Nähtavasti kirjutas ta oma teosed dialoogi vormis, millest mõned pealkirjad on ka teada. Diogenes Laertios nimetab enda teoses "Väljapaistvate filosoofide eludest, õpetustest ja ütlustest" II raamatus Phaidonile pühendatud peatükis, et Phaidonile omistatud dialoogidest on ilmelt "Zopyros" ja "Simon" autentsed, "Nikias" ja "Antimachos ehk Vanemad" vaieldava autorsusega ning "Mediose" ja "Kingsepa lugusid" omistatakse muuhulgas Aischinesele Sphettiosest. "Suda" nimetab tema dialoogidena veel "Simmiast", "Alkibiadest" ja "Kritolaost".