Izmail Ahmetov
Izmail Ahmetov (Измаил Хуссеинович Ахметов) (sündis 17. juunil 1904 Orskis) oli tatarlasest Nõukogude sõjaväeluuraja, kes 1942. aastal emigreerus Nõukogude Liidu Türgi saatkonnast poliitiliste repressioonide kartuses. Ahmetov oli pärit islamiusulisest tatari-baškiiri perekonnast. Pärast algkooli ja Orenburgi instituudi lõpetamist suunati ta esmase nõukogudemeelse õppeasutuse lõpetanuna kommunistlikku agitatsioonitööd tegema Turkmeeniasse Türkmenabati, kus ta aga 1922. aastal sundtöökohalt lahkus, et asuda õppima Bakuus tehnikumi. Kuna aga nõukogude kõrgkooli võeti vastu ainult nõukogude ametiasutuste suunamiskirjaga, siis Ahmetovit vastu ei võetud ja aastatel 1922–1925 elatus ta juhutöödest. 1925. aastal sai ta Aserbaidžaani KP KK I sekretäri Sergei Kirovi suunamiskirja Leningradi sõjaväekooli – Leningradi Sõjaline Signaalkool / Leningradi Sõjaline Raadiosidekool. Pärast sõjakooli lõpetamist 1927. aastal leitnandina suunati ta teenistusse Kaukaasia Punalipulise Armee 11. pataljoni, sideroodu ülemana Thbilisisse. Omandanud täienduskursustel saksa ja türgi keele ning sooritanud 2. kategooria sõjaväetõlgi eksamid, viidi ta üle teenistust jätkama kindral Minzakir Absaljamovi juhendatava Taga-Kaukaasia sõjaväeringkonna Kaukaasia Punalipulise Armee, IV ehk Luureosakonda, mis tegeles sõjaväelise operatiivluurega Taga-Kaukaasia, Iraani ja Türgi piirkondades. Ahmetovi ülesanne oli raadio teel sidepidamine luureosakonna allasutustega Kaukaasias ja peakorteriga Moskvas. Armee luureosakond koosnes lahingluure, agentuurluure ja informatsiooniosakonnast ning piiril asuvatest luurepunktidest. 1931. aastal suunati ta Moskvasse Punaarmee Peastaabi Luurevalitsuse raadiokooli 4-kuulistele täienduskursustele, mis toimusid Leninskije Gorõ piirkonnas. Kursuste lõpetamise järel õnnestus tal asuda õppima Leningradi Sõjalisse Elektrotehnilisse Akadeemiasse, kus õppetegevus toimus 4-aastase õppeprogrammi kohaselt. 1936. aastal pärast Akadeemia lõpetamist asus ta kohe edasi õppima Moskvasse Signaalide Teadusliku Uurimise Instituudi elektro-tehnilise ja raadiokontrolli osakonda adjunktuuri, kus aga varsti poliitiliste repressioonide tõttu instituudi juhtkonnas määrati vabanenud osakonnajuhataja ametikoha kohusetäitjaks insenerkapteni auastmes. Instituudis tegeles ta sõjalistel eesmärkidel raadiosideaparatuuri täiustamise ja parandamisega (täiendades nõukogude tankidel kasutatava tankiraadio antenni omadusi). Instituudis töötamise tähtaja lõppemisel asus ta 1938. aastal edasi õppima nõukogude kõrgeimasse sõjaväelisse kõrgkooli Kindralstaabi Akadeemiasse. 1939. aasta novembris katkestati Ahmetovi ja tema kaaslaste õppetöö Kindralstaabi Akadeemias ning nad suunati Nõukogude-Liidu ja Soome vahel alanud Talvesõtta, kus Ahmetov määrati Leningradi sõjaväeringkonna koosseisus oleva Vassili Tšuikovi ja Lev Mehlise juhitava |9. armee staabi operatiivosakonna ohvitseri abiks. 1940. aasta suvel katkestati Ahmetovi ja tema Kindralstaabi Akadeemia kursuse õppetöö teist korda ning kursandid saadeti osalema Nõukogude vägede Rumeenia käest Põhja-Bukoviina ja Bessaraabia vallutamisoperatsioonile. Ta lõpetas 1940. aasta augustis Kindralstaabi Akadeemia kursuse insenermajori auastmes. Pärast Kindralstaabi Akadeemia lõpetamist 1940. aasta augustis suunati Ahmetov jätkama teenistust Punaarmee Kindralstaabi Luurevalitsusse, kus ta määrati poliitiliste repressioonide tõttu Sõjaväeluure juhtkonnas vabanenud IV osakonna (tehniline luure) juhataja kohusetäitja ametikohale.