Johannes Carlblom
Johannes Carlblom (13. november/24. november 1793 Noarootsi – 8. november/20. november 1861 Noarootsi) oli Eesti vaimulik. Ta õppis Tallinna toomkoolis, Tartu ülikooli usuteaduskonnas õppis ta aastatel 1813–1815. Ordineeriti õpetajaks 13. augustil/25. augustil 1816. Oli aastatel 1816–1861 (kutsuti 27. augustil/8. septembril 1814, kuus kuud pärast isa surma) Noarootsi Püha Katariina koguduse õpetaja. Sai aastal 1859 Saarte-Lääne praostkonna praostiks. Läänemaa ülemkirikueestseisjaameti liikmeks ja Peterburi luteriusu kindralkonsistooriumi liikmeks sai juunis 1848, konsistooriumi assessoriks sai jaanuaris 1849. Carlblom jätkas oma isa alustatud tegevust Noarootsi kihelkonna rahva lugemisoskuse edendamisel. Ta oli 9. septembrist/21. septembrist 1842 Eestimaa Kirjanduse Ühingu liige. Oli 23. juulist/4. augustist 1859 Noarootsi abipiibliseltsi eestseisja. Ta huvitus meteoroloogiast, tegi ilmavaatlusi ja kirjutas 16. novembril/28. novembril 1827 toimunud maavärinast.