Mazsalaca muinaslinnus
Mazsalaca muinaslinnus oli noorema rauaaja linnus tänapäeva Põhja-Läti Valmiera piirkonna Skaņkalne valla territooriumil Salatsi jõe vasakul kaldal. Linnus paiknes Lībieši ehk Mazsalaca (varasema nimega Skulberģi ehk Kolbergi) linnamäel – Salatsi jõkke suubuva Dambjupīte oja kõrval oleval kaldaastangul. Arheoloogilisi väljakaevamisi seal tehtud pole, kuid näha olevate kindlustuste ja välimuse järgi paigutatakse linnuse ehitamine 10.–12. sajandisse, mil see piirkond jäi Metsepole liivlaste asualale. Ebakorrapärase kujuga 70 m pikal ja 30–60 m laial linnamäel asunud oletatavalt puidust linnust kaitsesid Mazsalaca jõe ja Dambjupīte oja kaldaastangud ning 3–5 m kõrgune ja 70 m pikkune vall. Hilisemates saksakeelsetes allikates on Mazsalacat nimetatud Salisburgiks, mille tähendus (burg "linnus, kindlustatud koht") viitab linnuse olemasolule. Kuna puuduvad kindlad andmeid, et Liivi ristisõja käigus antud territooriumi oma valdusse saanud Riia piiskop või pärast seda Liivi ordu oleks sinna linnuse rajanud, siis võib see tähendada, et uus võim kasutas vana kindlust mõnda aega ka oma tugipunktina.