Mahtuvus
Elektrimahtuvus (lühemalt mahtuvus) on füüsikaline suurus, mis iseloomustab elektrit juhtiva keha või kondensaatori võimet salvestada elektrilaengut. Mahtuvuse tähis on C {\displaystyle C} (ladina keele sõnast capacitas, mahutavus) ja mõõtühik farad (inglise füüsiku Michael Faraday järgi). Mahtuvust mõõdetakse elektrilaenguga q {\displaystyle q} , mis tõstab keha potentsiaali φ {\displaystyle \varphi } või kondensaatori elektroodide (plaatide) vahelist pinget U {\displaystyle U} ühe ühiku (voldi) võrra: C = q φ {\displaystyle C={\frac {q}{\varphi }}\,} või C = q U , {\displaystyle \,C={\frac {q}{U}},} kus C {\displaystyle C} on mahtuvus faradites (F); q {\displaystyle q} on laeng kulonites (C); φ {\displaystyle \varphi } on juhtiva keha potentsiaal voltides (V) lõpmatuse suhtes (selle potentsiaal loetakse üldiselt nulliks); U {\displaystyle U} on pinge voltides (V) kondensaatori elektroodide vahel, mis kannavad laenguid q {\displaystyle q} ja − q {\displaystyle -q} . Kuigi mahtuvus on igal füüsikalisel kehal või süsteemil, millesse elektrilaeng võib salvestuda, siis praktikas on see mõiste enamasti kasutusel kondensaatori tunnussuurusena.