Ülo Ennuste
Ülo Ennuste (sündinud 27. mail 1932 Tartus) on eesti majandusteadlane. Ülo Ennuste on peamiselt töötanud makroökonoomika alal, eeskätt mittekonventsionaalselt heterodokssel evolutsioonilisel mehhanismide modelleerimise tiival, rahvusvaheliselt avaldanud rahvuslike majandusmehhanismide stohhastilise optimeerimise ning Eesti majandussüsteemi transitsioonide alalt. Ta lõpetas 1956. aastal TPI ehitusteaduskonna cum laude, 1963. aastal kaitses majanduskandidaadi (praeguse ekvivalendi järgi PhD) ja 1975. aastal majandusteaduste doktoriväitekirja (DSc(econ)) Eesti TA juures, 1984. aastal sai ta majandusmatemaatika professori kutse diplomi Moskvast ning 2007. aastal valiti Audentese Ülikooli audoktoriks. 1957–2004 oli Ennuste Eesti TA Majanduse Instituudi (a-st 1995 TTÜ Eesti Majanduse Instituut, a-st 2005 TTÜ majandusuuringute teaduskeskus) teadur, osakonnajuhataja, juhtivteadur ning teadusdirektor, perioodil 2005–2007 TTÜ majandusteaduskonna avaliku sektori ökonoomika õppetooli erakorraline vanemteadur ning perioodil 2007–2009 Audentese Ülikooli professor, 2009. aasta keskel TTÜ majandusuuringute teaduskeskuse erakorraline uurimisprofessor evolutsiooniökonoomika alal. 1960. aastatel alustas ta rahvusliku majanduse tootmise ja tarbimise dünaamiliste maatriksbilansside mudelite koostamist ja oli taoliste mudelite rakendajaid Eesti majanduse prognoosimisel. Selle valdkonna teoreetilised uurimused algasid 1964. aastal ilmunud artiklist "Maatriksite teooria majandusteaduses". Selles valdkonnas jätkates juhtides Majanduse Instituudis pikaajalist kollektiivset teemat "Eesti majandusarengu prognoosimine ja planeerimine dünaamilise maatriksbilansi abil" (arvtulemused tollel ajal ei kuulunud avaldamisele) ning töötades välja teooria suuremõõtmeliste majanduslike dekomponeeritud/koordineeritud ehk turumajanduslikku laadi tasakaalumehhanismide abil lahendamiseks (ettepanek Eestis majandusplaneerimises turumehhanismide rakendamiseks on põlistatud intervjuu-artiklis: Brutus, L., Ennuste, Ü. 1965. Un domaine d'expérimentation économique.- Democratie Nouvelle, Mars, 89–94). Seda suunda arendas ta edasi eeskätt majandusmehhanismide optimumdisaini ning tõerääkimise mehhanismide matemaatiliseks modelleerimiseks. Samas tegeledes aspirantide juhendamisega ning kaas-juhendamisega: Teet Rajasalu, Alari Purju, Tiit Kallaste, Mari Meel, Andrei Matin, Ilmar Ehin, Enn Kareda, Grigori Orenshtein, Tiia Püss, Jüri Uustalu ja lisaks mitmed mittestatsionaarsed aspirandid: Lidia Kukke, Edith Kasterpalu, Jüri Ülesoo jmt. Samuti olles majandusteadusväljaannete erialatoimetajaks eesti, vene, inglise ja saksa keeles ning toimetuskolleegiumites, eeskätt TA Toimetistes 1985-96, Eesti Entsüklopeedias 1994-99, viimatistel aastatel TTÜ ajakirja "Pcoceedings of the Institute for European Studies" toimetuse liige, samuti SA Valge Raamat toimetuskolleegiumi liige. Eesti taasiseseisvumise ajal osales rahvusliku majanduse transitsiooni teoreetiliste probleemide lahendamisel: nt siirduvas majandussüsteemis tõerääkimise tagamiseks (Ennuste, Ü. 1991. Tõerääkimise tagamisest ja tingitud riskikartuse vähendamisest sotsiaal–majanduslikes juhtimissüsteemides. Rmt: Jaan Laas (toim) Demokraatia. Diskussioon. Demagoogia. Tallinn, 43-54), krooni ja erastamisväärtpaberite matemaatilise tasakaalumudeli püstitamisega Eesti Panga tellimusel (avaldatud 1995), tööstuse ja hõive ning suurerastamise seoste modelleerimisel ning analüüsimisel (1995), meie etniliste rühmade hirmude analüüsimisel ning hindamisel majandusliberaliseerimisest (1996, kaasautor A.F. Ott), eestikeelse majandussõnavara arendamisel (1992) ja okupatsioonide majanduskahjusid hindavate metoodikate koostamisel (1996) ning pikka aega Eestis üldiseid okupatsioonide kahjustusi kajastava valge raamatu koostamisel (2005). Viimatise ajajärgu majandusteoreetilised uuringud käsitlevad veel Eesti ja Ida-Euroopa muutumisprotsesse ning Eesti majandussüsteemi institutsionaalse evolutsiooni probleeme (nt 2007). Viimatised teoreetilised uuringud on keskendunud stohhastilise majandusmehhanismide disaini käsitlemisele, eeskätt avaliku sotsiaal-majandusliku teadmusstruktuuri tõerääkimise mehhanismide disainile ning rakenduslikult eeskätt kriisi õppetundidele Eesti rahvuslikule majanduspoliitikale ning rahvusliku majandusmehhanismi reformide planeerimisele (Ennuste, Ü. 2009. Estonian hyper-crisis lessons confirm importance of more effective high quality coordination/regulation and harmonisation: Mechanism design theoretic approach. In: Aksel Kirch and András Inotai (Eds.) EUROPEAN UNION: CURRENT POLITICAL AND ECONOMIC ISSUES. Institute for European Studies Tallinn School of Economics and Business Administration, 11-35: http://www.ies.ee/iesp/No6/iesp_no6.pdf). Olen olnud legendaarse Irene Tiiveli TA inglise klubi AEC president 1975, EV Valitsusnõukogu liige 1991-2, EL Komisjoni PHARE ACE programmi Eesti rahvuslik esindaja 1992–97 ja jätkuvalt Global Development Network’i uuringupartner, samuti Euroopa Majandusteooria ja Euroopa Evolutsioonilise Poliitökonoomia Ühingu liige. Olen esitanud teadusettekandeid arvukates välisriikides ning mitmetes korduvalt: Oslo, Cambridge, Berliin, Praha, Budapest, Moskva, Novosibirsk, Kiiev, Tampere, Turu, Riia, Vilnius, Lissabon, Kairo, Delhi, Kirjutab blogi majandusteoreetilistest käsitlustest eeskätt heterodokse institutsionaalökonoomika vallast (http://uloennuste.wordpress.com) ning blogi rakenduslikest küsimustest peamiselt rahvusliku majanduse mehhanismi disaini päevaküsimustes (http://uloennuste.wordpress.com).