Fraktsioneerimine
Fraktsioneerimine ehk fraktsioonimine on protsess, milles ainete segu lahutatakse väiksemateks lähedaste füüsikaliste omadustega portsjoniteks (fraktsioonideks), nii et mingi komponendi suhteline sisaldus igas järgnevas fraktsioonis suureneb või väheneb, s.t. muutub teatud gradiendiga. Fraktsioneerimine põhineb segu üksikute komponentide füüsikalis-keemiliste omaduste erinevustel, nagu näiteks keemistemperatuur, tahkumistemperatuur, lahustuvus, molekulmass, osakeste mõõtmed jm. Üldjuhul tähendab fraktsioon mingi komponendi suhtes rikastatud portsjonit. Näiteks toornafta töödeldakse saamaks eriotstarbelisi fraktsioone: gaasilised süsivesinikud, bensiin, diislikütus, määrdeõlid, asfalt. Tihti tähendab fraktsioneerimine huvipakkuva aine kontsentreerimist optimaalsetel tingimustel teatud fraktsiooni(desse). Suure efektiivsusega toimub komponendi kontsentreerumine kindlasse fraktsiooni, kui protsess toimub loendamatu arv kordi, näiteks vedelike segu rektifikatsioon ainete korduva aurustumise ja kondensatsiooni tingimustes. Mitmesuguseid fraktsioneerimise meetodeid kasutatakse teaduses ja tehnikas; tööstuses nimetatakse ka rikastamiseks. Näiteid: fraktsioneerival destillatsioonil ja rektifikatsioonil eraldatakse vedelad ained või gaasid vastavalt komponentide keemistemperatuurile fraktsioneerival kristallisatsioonil ehk fraktsioneerival jahutamisel eraldatakse (tahked) ained vastavalt nende lahustuvusele teatud temperatuuridel lahuse korduva osalise kristallisatsiooni teel kolonnkromatograafias komponendid eraldatakse vastavalt nende afiinsusele statsionaarse ja liikuva faasi suhtes ultratsentrifuugimist kasutatakse näiteks valkude fraktsioneerimiseks vastavalt nende molekulmassile – raskemad küveti põhja, kergemad pealepoole mitmeastmelist tsentrifuugimist (tsentrifuugide kaskaade) kasutatakse ainete eraldamiseks vastavalt nende molekulmassile (näiteks loodusliku uraani rikastamine kergema isotoobi uraan-235-ga). fraktsioneeriv sõelumine, kui eraldatakse lähedaste mõõtmetega osakeste kogumid