Matilda efekt
Matilda efekt on soopõhine eelarvamus, mille tulemusena omistatakse naisteadlaste saavutused nende meessoost kolleegidele. Nähtust kirjeldas esimene sufražett Matilda Joslyn Gage oma 1870. aasta traktaadis "Naisleiutaja" (Woman as Inventor) ja 1883. aastal esseega väljaandes North American Review. Mõiste Matilda efekt võttis kasutusele teadusloolane Margaret W. Rossiter 1993. aastal. Rossiter tõi mitmeid näiteid: 12. sajandil kirjutas naisarst Trotula mitu raamatut, mille autoriteks nimetati pärast tema surma mehed, 19.–20. sajandil tabas Matilda efekt näiteks Nettie Stevensit, Lise Meitnerit, Marietta Blaud, Rosalind Franklinit ja Jocelyn Bell Burnelli. Matilda efekti on seostatud Matteuse efekti või põhimõttega, mille puhul tuntud teadlane pälvib sageli rohkem tunnustust kui vähemtuntud teadlane, ehkki mõlemad olid uuringul võrdsed kaasautorid või jõudsid sõltumatult sarnase tulemuseni.