Sõnamäng
See artikkel räägib keele mõistest. Mängu tüübi kohta vaata artiklit Sõnamäng (mängu tüüp). Paronomaasia on sõnamäng, kus sisult erinevaid sõnu ühendab nende pseudoetümoloogilisest seostamisest, samatüvelisusest või muust taolisest johtuv kõlasarnasus. Sõnamängulist nalja nimetatakse kalambuuriks, sõnamängude loojat ja kasutajat kalamburistiks ehk sõnamänguriks. Sõnamänguliselt on kasutatud näiteks sõna sulistama tähenduses 'kedagi suliks tembeldama', kogelema 'pidevalt või korduvalt kogema', karikas 'kariderohke (meri vm)' ja adressant 'külakorda käiv kerjus, kes on varustatud kindlate aadressidega'. Eesti tuntumate kalambuurimeistrite seas on näiteks Andres Vanapa, Aleksander Suuman, Kivisildnik, Jüri Paet, Veiko Märka, Contra, Aapo Ilves, Jan Kaus, Leo Luks, Margo Vaino, Chalice, Kaupo Meiel, Siim Pauklin ja Keiti Vilms. Kuigi eestikeelne sõnamäng viitab otseselt kõneldud keele märkidele, võib ingliskeelne väljend pun hõlmata igasugust kunstivormi, sealhulgas maali, skulptuuri ja muusikat. Peamine tingimus on vormi kaheti tõlgendatavus. Sellise definitsiooni kohaselt liigituvad paronomaasiaks ka optilised illusioonid ja piltmõistatused, muusikas aga näiteks katkestatud kadents. Paronomaasia loetakse toimivaks, kui konteksti kaudu on võimalik mõlemad tõlgendused tähendustada. Vastasel korral on tegu malapropismiga – sarnase sõna või väljendi kasutamisega teise asemel –, mis enamasti tõlgendatakse veaks.