Tõde ja õigus I
"Tõde ja õigus" I on Eesti kirjandusklassiku A. H. Tammsaare romaanisarja "Tõde ja õigus" esimene ning tuntuim osa, mis ilmus 1926. aastal. Teoses käsitletakse korraga nii filosoofilisi kui ka elulisi probleeme eestlaste jaoks tuttavate olukordade, inimtüüpide ning ajaloolise ja ühiskondliku konteksti kaudu. Kohalikud kriitikud pidasid teost vaid talupojaromaaniks, kuna nad ei saanud Tammsaare filosoofilistest ideedest aru. Mõni kriitik leidis koguni, et teoses puudub kandev idee. Kriitika ajendas Tammsaaret kirjutama arvustajatele vastulauset, mis ilmus 1927. aastal ajalehes Vaba Maa. Selles kirjas juhtis ta tähelepanu sellele, et teoses on vasteid Eesti, Euroopa ja üldinimlikus vaimse elus. Samuti tõi ta välja, et kandva idee puudumine ongi kandev idee. Albu vallas, Järva-Madise kihelkonnas, Järvamaal sündinud Tammsaare on teosesse sulatanud mälestusi oma lapsepõlvest ja noorukieast isatalus. Tammsaare ise ütleb teose kohta:" Maastik ja ümbrus on minu kodukohast, samuti meeleolud. Inimesi ei ole ühtki täielikult tegelikust elust kopeerinud, vaid olen algtüüpe transformeerinud. On tõsi – Andres on minu oma isa. Pearu on tegelikult naabrimees /.../ Teos on kirjutatud kuue kuuga, millest tuleb maha arvestada üks kuu, mil autor oli haige ning töö seisis.