Sümpatomimeetikumid
Sümpatomimeetikumid ehk adrenomimeetikumid on ained, mis imiteerivad organismis adrenaliini/noradrenaliini efekti ehk kutsuvad esile erutuse adrenergilises sünapsis. Sümpatomimeetikumid erinevad nii toimemehhanismidelt kui ka toime tüübilt ja ulatuselt. Neid võib klassifitseerida: otsese toimega sümpatomimeetikumideks, mis mõjutavad vahetult adrenoretseptoreid; kaudse toimega sümpatomimeetikumideks, mis mõjutavad sünaptilisse pilusse erituva noradrenaliini kogust või selle tagasihaaret. Sümpatomimeetikume võib jagada ka aktiveeritavate retseptorite tüübi alusel: üldise toimega adrenomimeetikumid (aktiveerivad igasuguseid adrenoretseptoreid); alfaagonistid (aktiveerivad igasuguseid alfaretseptoreid); α1-agonistid; α2-agonistid; beetaagonistid (aktiveerivad igasuguseid beetaretseptoreid); β1-agonistid; β2-agonistid; Endogeenne sümpatomimeetikum on neuropeptiid-Y, tehislikest on farmakoloogiliselt tähtsaimad efedriin, kokaiin, nafasoliin, klofeliin, isoprenaliin, dobutamiin ja salbutamool.