Distsiplinaarvastutus
Distsiplinaarvastutus on distsipliinrikkumisest tulenev vastutus, mille puhul kohaldatakse distsiplinaarkaristust. Distsiplinaarsüütegu on teenistuskohustuse süüline rikkumine. Kohustus võib tuleneda seadusest, ametijuhendist või ametiasutuse kehtestatud aktidest. Distsiplinaarvastutus on seotud ainult töökohustuste rikkumisega ja erineb sellepoolest kriminaal- või väärteovastutusest. Distsiplinaarkaristuse määramine aga ei tähenda, et sama teo eest ei või võtta isikut ka haldus-, kriminaal- või materiaalsele vastutusele. Distsiplinaarvaidluste lahendamisel lähtutakse Eestis avaliku teenistuse seadusest ja töötajate distsiplinaarvastutuse seadusest. Osale avalikus teenistuses töötavatele ametnikele kohaldub veel ka valdkonna eriseadus. Näiteks notari distsiplinaarvastutuse seadus kohaldub notarile, notari asendajale ja notariaadikandidaadile. Distsiplinaarmenetluse eesmärk on distsiplinaarsüüteo kiire avastamine ja täielik väljaselgitamine, süüdlase väljaselgitamine ning proportsionaalse distsiplinaarkaristuse määramine. Piisavate faktiliste asjaolude olemasolul saab distsiplinaarmenetlust algatada isik, kellel on ametisse nimetamise õigus käskkirjaga või korraldusega. Distsiplinaarmenetlust korraldab distsiplinaarmenetluse algatanud isik või tema volitatud isik. Tööandjal on õigus määrata distsiplinaarkaristustena rahatrahv, mille suurus on kuni töötaja kümnekordne keskmine päevapalk, või töötaja töölt kõrvaldada palga maksmise peatamisega kuni kümneks järjestikuseks graafikujärgseks tööpäevaks. Distsiplinaarkaristuse liigid ametnikele on noomitus, põhipalga vähendamine kuni 30% kuni kuueks kuuks või ka teenistusest vabastamine.