Ülo Sirp
Ülo Sirp (24. jaanuar 1927 Mägiküla, Vohnja vald, Virumaa – 1. jaanuar 2021) oli eesti arhitekt, sisekujundaja, skulptor ja kunstnik. Ta sündis ehitusmeistrist isa ja koduperenaisest ema perekonnas. 1929. aastal kolis pere Nõmmele ning 1934. aastal Saue valda Üksnurme külla riigilaenu toel ostetud tallu. Seal lõpetas ta 1941. aastal Saku-Kajamaa 6-klassilise algkooli ning õppis Nõmme Gümnaasiumis. 1948–1954 õppis ta ruumikujundust Tallinna Tarbekunsti Instituudis (hilisemas Eesti Kunstiakadeemias), lõpetas kiitusega. Sirp suunati tööle Kunstitoodete Kombinaadi töökodade Tartu osakonda, kus töötas algul kunstnikuna ja hiljem kunstiala juhatajana, õpetades samal ajal ka Tartu Kunstikoolis. 1970. aastal kolis Sirp koos perega Tallinna. Ta töötas Tööstusprojektis algul sisearhitektina, hiljem grupijuhi, osakonna peaspetsialisti ja osakonna juhataja asetäitjana, pensioniea saabudes aga veel kolm aastat treial-lukksepana. Ülo Sirbi olulisemate tööde hulka kuuluvad Tallinna Linnahalli (koos Mari-Ann Hakkiga), Tartu Ülikooli raamatukogu (koos Linda Arikega) ja Tallinnas Sütiste teel asuva täiendkoolituse keskuse sisekujundused. Ta on maalinud ka akvarelle, valmistanud puust mööblit ja skulptuure, mida on kogunud isalt päritud Rännaku tallu Harjumaal Üksnurmel. Koostöös Endel Tanilooga on Sirp loonud kirjanik Jaan Kärneri mälestussamba, mis asub Elva kalmistul , 1919. aasta Saaremaa vastuhaku mälestusmärgi (ajalehe Saarte Hääl teatel "esimene figuraalse, kubismi mõjutustega dolomiitmonument eesti kunstis" hüüdnimega "Upa mehed", valmis 1963 ja asus nüüdse Ferrumi kaubamaja kohal, teisaldati 1990 ning on nüüdseks hävinud) , skulptuuri Kivijüri Käina-Kõrgessaare-Heltermaa teeristil Hiiumaal (mälestusmärk Teises maailmasõjas osalenud Hiiumaa kaitsjate auks) ja Siimusti vennaskalmistu monumendi . Koos skulptor Juhan Paberitiga valmis sõjamonument Paides (1967) . Sirbi akvarellinäitused on toimunud Tallinna Keskraamatukogus ja Saku Vallaraamatukogus.