Hartley ostsillaator
Hartley ostsillaator on induktiivse kolmpunktlülitusega ostsillaator, mida kasutatakse siinusvõnkumiste tekitamiseks kindlatel sagedustel. Hartley ostsillaatori võnkering koosneb kahest jadamisi ühendatud induktiivpoolist ja nendega rööbiti ühendatud kondensaatorist. Praktikas kasutatakse kahe induktiivpooli asemel ühte harundiga pooli. Positiivne tagasiside, mis on vajalik võnkumise (ostsilleerimise) tekkimiseks, võetakse kahe induktiivpooli vahelt (harundilt). Hartley ostsillaator ei taga kuigi stabiilset sagedust, kuid ta võimaldab tekitada võnkumisi küllalt laias sagedusvahemikus. Hartley ostsillaatori ahela töötas välja Ameerika insener Ralph Hartley 1915. aastal, kuid patendi sellele sai ta alles 1920. aastal. Joonisel on kujutatud Hartley ostsillaatori LC-võnkering. Induktiivpooli harund ühendatakse positiivse tagasiside loomiseks transistori emitteriga, ülejäänud harud on vajalikud võnkeringi ühendamiseks transistorvõimendi baasi ja kollektoriga. Seega ühendatakse võnkering transistoriga kolme punkti kaudu, millest tuleneb ka nimetus – induktiivne kolmpunktlülitus.