Turvajalanõud
Turvajalanõud on vastupidavad jalatsid (nt saapad, kingad või sandaalid), mille osad on tugevdatud kaitsematerjaliga ning mille eesmärk on kaitsta jalga mitmesuguste ohtude eest. Tavaliselt on turvajalanõudel varbaotsaplaadid, mis on kombineeritud vahetalla plaadiga, et kaitsta jalga põrutuste eest nii alt kui ülevalt. Kuigi traditsiooniliselt on tugevdusplaadid valmistatud terasest, siis saab tugevdusi teha ka komposiitmaterjalidest, nagu näiteks termoplastsest polüuretaanist (TPU) või alumiiniumist. Vajadusel saab kasutada isegi puitu. Turvasaapad on olulised seal, kus tööohutus seda nõuab, näiteks ehitusobjektidel, paljudel tööstusaladel jne. Saabaste taldadel on markeeringud, mis näitavad, mille vastu antud saapaid kasutada saab (nt elektrišokk, kemikaalid ja põrutus). Turvaninad pärinevad aastast 1925, et paremini kaitsta inimesi jalavigastuste eest. Sellest ajast alates on Ameerika Rahvusstandardite Instituut pannud paika kindlad standardid turvajalanõudele. Kaks põhilist nõuet mida täitma peab, on kaitse löökide ja kokkusurumise eest. Olemas on ka mitmed muud jalatsistandardid, näiteks libisemiskindlus, tallakaitse, mugavusaste, kaitse elektrilöögi ohu eest ja elektrostaatiline mahalaadimine. Kõik need andmed on mõeldud selleks, et informeerida töötajaid ja et kantaks õigeid jalanõusid erinevates oludes.