Tsüklilisus rahvusvahelistes suhetes
Alates 15. sajandi lõpust on sõjad suurvõimude vahel puhkenud regulaarselt. Seletamaks nii sõdade ja rahude teket kui ka erinevaid protsesse rahvusvahelistes suhetes, on teoreetikud, nagu Nikolai Kondratjev, Arnold Toynbee, Immanuel Wallerstein, Robert Gilpin ja George Modelski, välja tulnud erinevate käsitlustega tsüklilisusest. Kondratjevi teooria keerleb majandusliku tsüklilisuse ümber, teised proovivad seletada sõdade teket. Üheks enim levinud teooriaks on hegemooni teooria, millele on iseloomulik hegemoonide vahetumine, kusjuures igal uuel hegemoonil on sarnased huvid, eesmärgid ja suhtlused. Uue maailmajõu tulek tagab suure sõja järel tasakaalu, kuna hegemoon kujundab enda ümber süsteemi ja loob reegleid. See tagab teatud perioodiks ka tema hegemooni positsiooni.