Salmanassar V
Salmanassar V (akadi: Šulmanu-ašarid; heebrea: שַׁלְמַנְאֶסֶר; kreeka: Σαλαμανασσαρ; ladina: Salmanasar) oli Assüüria kuningas aastatel 726 kuni 722 eKr. Nii Salmanassarist endast kui tema valitsusajast on allikate puudumisel teada võrdlemisi vähe. Babüloonia kuningate loend A annab Tiglat-pileser III (ehk Pulu) järglaseks Ululai, kes 25. Tebet '​il 726 eKr Assüüria troonile tõustes Salmanassar V omale trooninimeks võttis. Salmanassar V suurim saavutus oli Samaaria (Iisrael) vallutamine. Teine Kuningate Raamat kirjeldab kuidas Salmanassar V Iisraeli kuninga Hoosea vangistas, kolm aastat Samaariat piiras ja selle elanikud küüditas, “pannes nad elama Halahhi, Haabori jõe äärde Goosanisse, ja meedlaste linnadesse”. Samaaria linnadesse asustati seevastu ümber inimesed “Paabelist, Kuutast, Avvast, Hamatist ja Sefarvaimist.” Samaaria langemisega muutus Iisraeli kuningriik Assüüria provintsiks. Otsese Assüüria võimu all jätkas ka Babüloonia – Salmanassar V istus korraga nii Assüüria kui Babüloonia troonil. Vaatamata laialt levinud arvamusele, et Salmanassari ametlik nimi Babüloonia kuningana oli varem mainitud Ululai, ei ole selle väite õigsus kinnitust leidnud. 722 eKr kaotas Salamanassar revolutsiooni käigus trooni Sargon II-le. Sargoni väitel põhjustas ülestõusu Salmanassari otsus kehtestada maksud seni vabale linnadele Assurile ja Harranile. Lisaks on tõenäoline, et Assüüria-vastased meeleolud jätkusid Babüloonias, mille lõunaosas (Bit-Adini) Salmanassar oli seetõttu sunnitud läbi viima küüditamisi. Lisaks Samaaria vallutamisele omistab Josephus Salmanassarile viis aastat kestnud Tüürose piiramise.