Otu Ibius
Otu Ibius (kuni 1936 Otto Ibius; 17. märts 1904 Soosaare vald, Kolga-Jaani kihelkond, Viljandimaa – 26. juuni 1975 Tartu) oli eesti õigusteadlane, ajaloolane ja karskustegelane. Ta lõpetas 1927. aastal Põltsamaa Ühisgümnaasiumi reaalharu. Ta õppis Tartu Ülikoolis aastatel 1933–1937 filosoofiateaduskonnas ning aastatel 1939–1943 õigusteaduskonnas, mille lõpetas cum laude juristina. Tema Saksa okupatsiooni-aegset lõputööd "Noorsookaitse Saksa ja Eesti õiguse põhjal" ja diplomit ei arvestatud ning ta pidi ülikooli uuesti lõpetama juristina 1945. aastal. Ta töötas aastatel 1933–1940 Eesti Karskusliidu nõunikuna. Ta oli aastatel 1946–1952 Tartu Riikliku Ülikooli riigi ja õiguse teooria ja ajaloo kateedri õpetaja, sealhulgas aastatel 1948–1952 kateedri juhataja kohusetäitja. Ta sunniti poliitilistel põhjustel sealt lahkuma. Ta töötas aastatel 1953–1954 Eesti NSV Riiklik Ajaloo Keskarhiivis ning aastatel 1957–1975 Eesti NSV Teaduste Akadeemia Ajaloo Instituudis.