Camphilli liikumine
Camphilli liikumine on antroposoofiale tuginev ravipedagoogiline liikumine, mille eesmärgiks on intellektipuudega inimeste integreerimine külakogukondades. Camphilli liikumise aluseks on Rudolf Steineri ravipedagoogika ja sotsiaalteraapia. Esimese Camphilli kogukonna asutas 1939 Viinist emigreerunud lastearst Karl König Šotimaal Aberdeeni lähedal. Tänapäeval on maailmas üle saja Camphilli kogukonna enam kui 20 riigis. Paljud Camphilli kogukonnad tegelevad biodünaamilise põllumajandusega. Külasarnastes Camphilli kogukondades elavad puuetega (sageli liitpuuetega) inimesed koos oma hooldajate peredega, tegutsedes erinevates töökodades, köögis, põllutööl. Hooldatavad elavad võimetele vastavat, võimalikult iseseisvat elu. Erinevalt hooldekodudest, kus töötajad on tööl vahetustega, kujunevad siin perekondlikud suhted. Päeva, nädala ja aasta kulg on nii liigendatud, et ka sügava puudega inimesed leiavad eluks orientiiri. Selle hulka kuuluvad ühised söögiajad, mõtisklused, sünnipäevad ja iga-aastased pühad muusika ja muude kunstiliste tegevustega. Ka raskete arenguhäiretega lapsed saavad osa Waldorfi pedagoogikale orienteeritud kooliharidusest. Psühhofarmaatsiat (ravimite manustamist) välditakse. Selle asemel kasutatakse antroposoofilisi ravimeid ja teraapiaid, näiteks ravieurütmiat, muusikateraapiat ja rütmimassaaži. Külakogukondade kõrval on ka kool, tegevus- ja teraapiakeskused. Eestis tugineb Camphilli liikumise põhimõtetele erihoolekannet vajavatele täiskasvanutele kogukonnas elamise teenust pakkuv Pahkla Camphilli Küla.