Rumi seldžukkide sultanaat
Rumi seldžukkide sultanaat, ka Rumi sultanaat või Ikoonioni sultanaat oli turgi-pärsia sunniitlik riik (aastatel 1077–1308), mis loodi nendele Anatoolia aladele, mille Seldžukkide riik vallutas Bütsantsilt. Ikoonioni sultanaadi rajasid seldžukkide dünastia valitsejad. Rumi sultanaat lõi pärast Manzikerti lahingut aastal 1077 Suleiman ibn Qutulmishi juhtimisel Seldžukkide impeeriumist lahku, pealinnaks sai İznik, hiljem Konya. Sultanaat oli võimsuse tipul 12. sajandi lõpus ja 13. sajandi alguses, kui suudeti vallutada Bütsantsi tähtsamaid sadamaid Vahemere ja Musta mere rannikul. Idas vallutati mitmeid türgi väikeriike ja jõuti Vani järveni. Kaubavahetus Iraani ja Kesk-Aasiaga läbi Anatoolia arenes tänu karavanserai võrgustikule. Arenes ka kaubavahetus Genova vabariigiga. Kiire areng võimaldas allutada Ida-Anatoolia türklaste riike (Danišmendide, Mangudžekiidide, Saltukiidide ja Artuqiidide riigid). Seldžukkide riik nõrgenes ristisõdade käigus märgatavalt, lõplikult alistuti mongolitele pärast Köse Dagi lahingut aastal 1243. Seldžukkidest said Ilkhanaadi vasallid. Nende mõjuvõim regioonis vähenes 13. sajandi teise poole jooksul veelgi. Viimane seldžukkide dünastia Ilkhanaadi vasall, Mesud II, mõrvati aastal 1308. Pärast sultanaadi lõppu olid Anatoolias mitmed väiksemad Anatoolia beilikid, mille seast ühest, Osmani dünastiast, sai hiljem Osmanite impeerium.