Werner Eberlein
Werner Eberlein (9. november 1919 Berliin – 11. oktoober 2002 Berliin) oli saksa poliitik ja Saksa DV riigitegelane. Werner Eberleini isa Hugo Eberlein oli kommunistlik poliitik, kes oli 1918. aasta lõpul üks Saksamaa Kommunistliku Partei asutajatest. Natsionaalsotsialistide võimuletuleku järel oli Werner Eberlein sunnitud 1934. aastal Saksamaalt lahkuma ja ta asus elama Moskvasse oma kasuema Inna Armandi juurde. 1936. aastal saabus Moskvasse ka vahepeal Prantsusmaal elanud Hugo Eberlein. 1937. aasta juulis Hugo Eberlein arreteeriti ja hukati 1941. aasta oktoobris. 1940. aastal saadeti Werner Eberlein Siberisse asumisele, kuhu ta jäi kuni 1947. aastani. Tagasi Saksamaale pöördus ta 1948. aasta kevadel ja astus Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei liikmeks. Saksamaal töötas ta esialgu Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei peasekretäri Walter Ulbrichti vene keele tõlgina. Hiljem oli Eberlein tänu oma heale vene keele oskusele ka telesaadete sünkroontõlk. Aastatel 1951–1954 õppis ta Moskvas NLKP Kõrgemas Parteikoolis. 1955–1959 töötas ta ajakirjanikuna. Alates 1960. aastast oli Werner Eberlein Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee töötaja. 1960–1964 oli ta Keskkomitee Poliitbüroo agitatsioonikomisjoni liige, 1964–1983 Keskkomitee Poliitbüroo parteiorganite osakonna juhataja asetäitja. 1981. aastast oli ta Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee liige. 1986. aastal sai ta Keskkomitee Poliitbüroo liikmeks. 1983. aastal määrati suhteliselt kõrges eas Eberlein mõnevõrra üllatuslikult Magdeburgi ringkonna parteiorganisatsiooni esimeseks sekretäriks. 1986. aastast kuni 1990. aasta jaanuarini oli ta ka Rahvakoja (parlamendi) liige. 8. novembril 1989 astus Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei Keskkomitee Poliitbüroo täies koosseisus ametist tagasi. 1989. aasta lõpus oli Eberlein lühikest aega Saksamaa Sotsialistliku Ühtsuspartei partei keskkontrollikomisjoni esimees. Hiljem kuulus ta Demokraatliku Sotsialismi Partei Vanematekogusse.