Roovialune
Roovialune oli lahtise koldega lameda või võlvlaega tulekindel köögiruum, roovialuses paiknes tavaliselt ka tubasid kütva suitsuahju suu. Algselt oli roov lahtise kolde kohal paiknev vitstest punutud ja saviga tulekindlaks muudetud kate, Eestis leidus selliseid rannarootslaste aladel. Kesk-Euroopas arenes roovist mantelkorsten, milles lagi ahenes korstnaks, ulatudes läbi katuse. Sellisena ehitati keskajal Baltimaades linna- ja mõisaelamud. 19. sajandi keskpaigani ehitati roovialuseid ka kõrtsides. Eesti talurahvas roovialusega elamuid peaaegu ei ehitanud. Vähesel määral leidus neid Saaremaal, harva ka Lõuna-Eestis. Rohkem ehitati roovialusega elamuid Läti lääneosas ja Kuramaal.