Rooma asjaõigus
Rooma asjaõigus on Vana-Rooma riigis kehtinud õiguskorra haru, mille reguleerimise esemeks on res. Sellel sõnal on eesti keeles 16 tähendust. Res võib tähendada asja, eset, asjaolu, fakti, sündmust, olukorda, kohtuasja, protsessi, võimu, varandust, omandit, valdust, tehingut, tegu, kasu ja tulu. Gaiuse ja Justinianuse instituutide kontekstis hõlmab Rooma asjaõigus asju, millel on majanduslik väärtus. Majanduslik väärtus võib olla nii füüsilistel asjadel – mõõk, maja, maatükk – kui ka abstraktsetel asjadel, nagu näiteks võlg. Rooma asjaõigus reguleerib majandusliku väärtusega asjade loomist, üleandmist, ülekandmist ja kasutamist. Sarnaselt Villu Kõvega eristab autor üleandmist (ingl delivery) ülekandmisest (ingl conveyance). Üleandmine tähistab asjade valduse üleminekut, ülekandmine õiguste üleminekut. Järgneva lühiülevaate eesmärgiks on tõsta esile Rooma asjaõiguse aluspõhimõtted ja tuua mõned illustratiivsed näited. Lühiduse ja konkreetsuse saavutamiseks tuleb ohvriks tuua süstemaatilisus, terviklikkus, detailsus ja ajalooline lineaarsus. Lugeja, kes otsib eelpoolmainitud omadustega kirjatööd, võib pöörduda järgnevate eestikeelsete allikate poole.