Ampère'i jõud
Ampère'i jõuks nimetatakse magnetostaatikas tõmbe- või tõukejõudu, mis tekib kahe voolujuhi vahel. Voolujuhina on siin mõeldud elektrijuhti (näiteks elektrijuhet), mida läbib elektrivool. Füüsikaliselt põhineb see jõud asjaolul, et voolujuhi ümber tekib Biot'-Savarti seaduse kohaselt magnetväli, mis kutsub teises voolujuhis esile Lorenzi jõu. Samamoodi mõjutab teine voolujuht esimest. Niisugust vastastikust seost on kirjanduses nimetatud ka Ampère'i jõu seaduseks; seda aga ei või segamini ajada Ampère'i seadusega. Joonisel kujutatud üldjuhul on ühe voolujuhi poolt teisele juhile mõjuv jõud kirjeldatav integraalvõrrandiga. Erijuhul, kui rööbiti on kaks sirget pikka ja peenikest juhet, saab mõjuva jõu suuruse F 12 {\displaystyle F_{12}} või vastavalt F 21 {\displaystyle F_{21}} juhi pikkusühiku kohta arvutada valemiga F L = μ 0 2 π ⋅ I 1 ⋅ I 2 r , {\displaystyle {\frac {F}{L}}={\frac {\mu _{0}}{2\pi }}\cdot {\frac {I_{1}\cdot I_{2}}{r}},} kus F {\displaystyle F} on jõud, L {\displaystyle L} on juhtmelõigu pikkus, μ 0 {\displaystyle \mu _{0}} on magnetiline konstant, r {\displaystyle r} on voolujuhtide vahekaugus, I 1 {\displaystyle I_{1}} ja I 2 {\displaystyle I_{2}} on muutumatu tugevusega voolud juhtides 1 ja 2. Niiviisi määratletud Ampère'i jõudu on kasutatud ka SI-süsteemi põhiühiku ampri defineerimiseks.