Tõde ja õigus
"Tõde ja õigus" on A. H. Tammsaare viieosaline romaanisari, kus kujutatakse Eesti ühiskonna arengut 19. sajandi teisest poolest kuni 20. sajandi teise kümnendini. Epopöa käsitleb inimese suhet maa, jumala, ühiskonna ja iseendaga. "Tõde ja õigus" ilmus aastatel 1926–1933. 1934. aastal kirjeldas Tammsaare teose põhiplaani New Yorgi kirjamehele Andres Pranspillile saadetud kirjas järgnevalt: "Ma kavatsesin oma romaani nõnda, et I jagu kujutaks võitlust maaga, II – võitlust jumalaga, III – võitlust ühiskonnaga, IV – võitlust iseendaga ja oma eluõnnega ja V – alistumist (resignatsiooni). /---/ See on minu kogu romaani ideestiku üks pale või külg. Teine külg: romaan püüab tabada inimsoo üldist arenemiskäiku või arenemislugu." Kogu romaanisari on tõlgitud soome, läti, saksa, prantsuse, vene ja tšehhi keelde. Osaliselt on "Tõde ja õigus" tõlgitud leedu, hollandi ja inglise keelde. 2013. aastal valmis esimesest osast heliraamat. Eesti kirjanik ja semiootik Valdur Mikita on iseloomustanud eestlaste ja "Tõe ja õiguse" kui eestluse ühe tüviteksti suhet järgnevalt: "Rahvas, kelle kõige kuulsam kirjandusteos on viieköiteline sookuivendamise käsiraamat, ei saa olla normaalne – ja ei peagi. Võimalik, et meil on ilmaruumis hoopis üks teine asi ajada." Sarja esimese köite alusel valmis 2019. aastal mängufilm "Tõde ja õigus", teise köite põhjal 1975. aastal film "Indrek". Romaani kõik viis osa on aastatel 2012 kuni 2020 ilmunud heliraamatuna, mille I, II, III ning V köite luges Meelis Kompus, romaani IV osa luges Hele Kõrve.