Tallinna linnamüür
Tallinna linnamüür on keskajal Tallinna all-linna ja Toompea kaitsmiseks ehitatud rajatiste süsteem. Esimene Tallinna linnamüür, mis oli küllaltki madal ja tagasihoidlik, ehitati 13. sajandi teisel poolel. Seda nimetati Margareti müüriks, sest käsu selle ehitamiseks andis 1265. aastal Taani kuninga Erik V Klippingi ema Margrete Sambor, kes oli Eestimaa emand (Domina Estoniae). Tallinna keskaegne linnamüür oli oma aja suurimaid ja tugevamaid kaitsesüsteeme kogu Põhja-Euroopas. Tallinna linnuse (7,30 ha) ja linna (28,00) ringmüüriga ümbritsetud pindala oli 35,30 hektarit. Teiste Eesti linnade keskaegsetest kindlustusi on võimalik hinnata ainult arhiivides säilinud vanade linnaplaanide abil. Linnamüüriga olid ümbritsetud ka Tartu (6,90+20,70~27,60 ha), Uus-Pärnu (4,30+11,40~15,70 ha), Viljandi (4,60+10,20~14,80 ha), Narva (2,60+14,60~17,20 ha) ja Haapsalu linn ja piiskopilinnus. Riia linnuse ja linnamüüri ringmüüriga ümbritsetud pindala oli 2,30+25,10~27,40 ha.