TASK DEFINITION: In this task your given a passage in Catalan. you must ask a question in Catalan, that is relevant to the passage. A question that is constructed should be precise and based on factual information from the passage. A constructed question should be: (a) unambiguous (b) be directly answerable from the passage (c) have a unique answer (d) have an answer that is a continuous span of text from the passage. Try to avoid formulating questions that (a) can be answered without referring to the passage, or (b) use exactly the same words or questions given in the passage. Try to make the question fluent in the language used. You have to create exactly one question.
PROBLEM: La descripció formal i tipificació dels tàxons són procediments en què és habitual observar errors i inconsistències, i això passava encara més abans que els codis internacionals reglamentessin aquests procediments molt detalladament. Els noms dels tàxons poden canviar quan es redescobreixen descripcions més antigues del mateix tàxon, i s'aplica el principi de prioritat, o quan s'observa que la descripció original en realitat es referia a un tàxon diferent. Les regles de la nomenclatura indiquen que en aquests casos cal canviar el nom del tàxon sense discussió, però, si per l'extensió de l'ús del nom sembla desitjable conservar-lo, cal promoure una proposició formal davant del comitè corresponent del Congrés Internacional. Aquest pot decidir acceptar-ne la inclusió a la llista de nomina conservanda, noms que es consideren vàlids per raons pràctiques, encara que el seu ús contravingui la regla de prioritat. No solen donar-se aquests dos casos en els grups ben estudiats, i a més, als codis hi ha mecanismes per la supressió de noms pobrament definits en els grups més complicats. Una vegada fixada la taxonomia fonamental d'un grup, és poc probable que els canvis de noms es produeixin per aquest tipus de motius.

SOLUTION: Què hi trobem habitualment en la descripció formal i tipificació dels tàxons?

PROBLEM: El Sanctus (Svet) comença amb lirisme i la triple aclamació serà exposada primer per la soprano en agut i després pel tenor i el baix desembocant tot en una mena de marxa que es va fent més frenètica i que acaba per semblar més una dansa popular que un passatge realment religiós. L'obra acaba amb dues peces instrumentals. Primer, una peça d'orgue com solia ser el comiat habitual en la litúrgia (Varhany solo) que adquireix forma de passacaglia sobre un breu motiu repetitiu que dóna origen a una peça impetuosa i dinàmica. Paradoxalment, al final de la Missa, Janácek l'anomena Intrada. És una brillant peça instrumental en la qual retrobem l'esperit de la introducció i el de la Sinfonietta com si l'autor ens volgués recordar que no ens trobem davant d'una música d'església sinó davant d'una peça d'exaltació cívica que hauria de tocar-se en una plaça on ressaltessin les fanfàrries i els carillons. Tant per aquest esperit com per la seva forma, pel seu tractament i alguns detalls més, ens trobem davant d'una obra molt particular que s'assembla a poques i que és, fora del teatre, la més perfecta expressió de simfonisme del seu autor i del pensament patriòtic i paneslau que el va animar.[5]

SOLUTION: Com exposarà la soprano la triple aclamació?

PROBLEM: Després de la seva mort, la seva família va suprimir part de la seva obra, que era especialment irreverent envers la religió convencional, en especial Cartes des de la Terra, que no es va publicar fins que la seva filla Clara va canviar d'opinió el 1962 en resposta a la propaganda soviètica sobre el fet d'amagar-la.[85] L'estrany misteriós, de contingut antireligiós, es va publicar el 1916. Little Bessie, una història que ridiculitzava el cristianisme, es va publicar per primera vegada al recull de 1972 Mark Twain's Fables of Man.[86]

SOLUTION:
Amb què era irreverent la seva obra, segons la seva família?

