title: 2011/487/CFSP: Rozhodnutie Rady 2011/487/SZBP z  1. augusta 2011 , ktorým sa mení a dopĺňa spoločná pozícia 2002/402/SZBP o obmedzujúcich opatreniach proti Usáma bin Ládinovi, členom organizácie Al-Qaida a Taliban a ďalším jednotlivcom, skupinám, podnikom a subjektom, ktoré sú s nimi spojené

text:
               2.8.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 199/73

         ROZHODNUTIE RADY 2011/487/SZBP
   z 1. augusta 2011,
   ktorým sa mení a dopĺňa spoločná pozícia 2002/402/SZBP o obmedzujúcich opatreniach proti Usáma bin Ládinovi, členom organizácie Al-Qaida a Taliban a ďalším jednotlivcom, skupinám, podnikom a subjektom, ktoré sú s nimi spojené
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 29,
   keďže

               (1)

               Rada 27. mája 2002 prijala spoločnú pozíciu 2002/402/SZBP (1).

               (2)

               Bezpečnostná rada Organizácie Spojených národov prijala 17. júna 2011 rezolúciu 1989 (2011) (ďalej len „rezolúcia BR OSN 1989 (2011)“), v ktorej s veľkým znepokojením berie na vedomie pokračujúcu hrozbu, ktorú pre medzinárodný mier a bezpečnosť predstavuje Al Káida a iní jednotlivci, skupiny, podniky a subjekty, ktoré sú s ňou spojené, a opätovne potvrdzuje svoje odhodlanie riešiť všetky aspekty tejto hrozby.

               (3)

               V rezolúcii BR OSN 1989 (2011) sa v tomto kontexte zachovali vo vzťahu k Al Káide a iným jednotlivcom, skupinám, podnikom a subjektom, ktoré sú s ňou spojené, vrátane tých, ktorí sa uvádzajú v oddiele C („Osoby spojené s Al Káidou“) a oddiele D („Subjekty a iné skupiny a podniky spojené s Al Káidou“) konsolidovaného zoznamu zostaveného podľa rezolúcií 1267 (1999) a 1333 (2000), reštriktívne opatrenia uložené v bode 8 písm. c) rezolúcie 1333 (2000) a bodoch 1 a 2 rezolúcie 1390 (2002), ako aj vo vzťahu k tým, ktorí sa určili po dátume prijatia rezolúcie BR OSN 1989 (2011).

               (4)

               Spoločná pozícia 2002/402/SZBP by sa mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť.

               (5)

               Vykonávacie opatrenia Únie sú uvedené v nariadení Rady (ES) č. 881/2002 (2),

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Spoločná pozícia 2002/402/SBZP sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               Názov sa nahrádza takto:

               2.

               Článok 1 sa nahrádza takto:
               „Článok 1
               Táto spoločná pozícia sa uplatňuje na členov organizácie Al Káida a ďalších jednotlivcov, skupiny, podniky a subjekty, ktoré sú s nimi spojené, ako sa uvádzajú v zozname zostavenom podľa rezolúcií BR OSN 1267(1999) a 1333(2000), ktorý bude pravidelne aktualizovaný výborom zriadeným podľa rezolúcie BR OSN 1267(1999).“.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 1. augusta 2011

            Za Radu

            predseda

         M. DOWGIELEWICZ

      (1)  Ú. v. ES L 139, 29.5.2002, s. 4.

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 881/2002 z 27. mája 2002, ktoré ukladá niektoré špecifické obmedzujúce opatrenia namierené proti niektorým osobám spojeným s Usámom bin Ládinom, sieťou Al-Qaida a Talibanom a ruší nariadenie Rady (ES) č. 467/2001, ktoré zakazuje vývoz určitého tovaru a služieb do Afganistanu, posilňuje zákaz letov a rozširuje zmrazenie finančných prostriedkov a ďalších finančných zdrojov vo vzťahu k Talibanu v Afganistane (Ú. v. ES L 139, 29.5.2002, s. 9).


title: 2005/752/ES: Rozhodnutie Komisie z 24. októbra 2005, ktorým sa zriaďuje expertná skupina pre elektronický obchod

text:
               26.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 282/20

      ROZHODNUTIE KOMISIE

   z 24. októbra 2005,
   ktorým sa zriaďuje expertná skupina pre elektronický obchod
   (2005/752/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   keďže:

               (1)

               Na základe smernice Európskeho parlamentu a Rady 2000/31/ES z 8. júna 2000 o určitých právnych aspektoch služieb informačnej spoločnosti na vnútornom trhu, najmä o elektronickom obchode (smernica o elektronickom obchode) (1) boli členské štáty požiadané, aby určili jedno alebo niekoľko národných kontaktných bodov s cieľom posilniť spoluprácu s ostatnými členskými štátmi (článok 19 ods. 2 smernice).

               (2)

               V kapitole 7 Prvej správy o uplatňovaní smernice 2000/31/ES o elektronickom obchode [KOM (2003)702 v konečnom znení z 21. novembra 2003] bolo potom uvedené, že Komisia sa teraz „zameria na zabezpečenie praktického fungovania administratívnej spolupráce a priebežnú výmenu informácií medzi Komisiou a členskými štátmi navzájom“.

               (3)

               Okrem toho je užitočné, aby členské štáty mali možnosť diskutovať o problémoch pri uplatňovaní smernice o elektronickom obchode a nových otázkach v oblasti elektronického obchodu. Zároveň je dôležité podporovať a uľahčovať spoluprácu medzi nimi a Komisiou. Expertná skupina tak bude užitočným fórom na výmenu názorov o praktickej implementácii a uplatňovaní smernice vrátane informácií o kódexoch správania vypracovaných obchodnými a profesijnými združeniami, kódexoch správania v súvislosti s reklamou on-line v regulovaných profesiách; vnútroštátnej judikatúry, najmä v súvislosti s ustanoveniami o zodpovednosti; najnovšieho vývoja uvedeného v článku 21 smernice, ako je napríklad zodpovednosť poskytovateľov hypertextových odkazov a služieb prenájmu elektronických nástrojov a postupov „všimni si a zapíš“; ako aj na diskusiu o možnom rozsahu následných hodnotiacich správ o uplatňovaní smernice o elektronickom obchode.

               (4)

               Nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2006/2004 z 27. októbra 2004 o spolupráci medzi národnými orgánmi zodpovednými za vynucovanie právnych predpisov na ochranu spotrebiteľa (nariadenie o spolupráci pri ochrane spotrebiteľa) (2) sa zriaďuje sieť orgánov verejnej moci zodpovedných za ochranu ekonomických záujmov spotrebiteľov, čiastočne sa harmonizujú ich vyšetrovacie a vynucovacie právomoci a ustanovujú sa medzi nimi systémy vzájomnej pomoci. Ustanovenia smernice 2000/31/ES, ktorými sa chránia ekonomické záujmy spotrebiteľov, spadajú do pôsobnosti tohto nariadenia. Je vhodné, aby výbor ustanovený na implementáciu nariadenia (ES) č. 2006/2004 pravidelne informoval uvedenú expertnú skupinu pre elektronický obchod o svojich činnostiach, ktoré sa tejto skupiny môžu týkať,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Zriaďuje sa expertná skupina pre elektronický obchod (ďalej len „skupina“).
   Článok 2
   Úloha
   Komisia môže so skupinou konzultovať akékoľvek otázky týkajúce sa smernice o elektronickom obchode. To sa týka, okrem iného, týchto oblastí:

               —

               administratívnej spolupráce v súvislosti s postupom podľa článku 3 ods. 4 až 6 pri obmedzení slobody poskytovať služby v súvislosti s určitým poskytovateľom služieb informačnej spoločnosti,

               —

               informácií o kódexoch správania vypracovaných na úrovni Spoločenstva obchodnými, profesijnými a spotrebiteľskými združeniami alebo organizáciami, ktoré majú prispieť k riadnej implementácii článkov 5 – 15 uvedenej smernice (článok 16 smernice),

               —

               kódexov správania v súvislosti s reklamou on-line v regulovaných profesiách (článok 8 smernice),

               —

               vnútroštátnej judikatúry, najmä v súvislosti s ustanoveniami o zodpovednosti vrátane rozhodnutí pri mimosúdnom riešení sporov (článok 17 a článok 19 ods. 5 smernice),

               —

               oblastí, na ktoré sa v súčasnosti nevzťahuje oddiel smernice o zodpovednosti, ale na ktoré odkazuje článok 21, ako sú napríklad postupy „všimni si a zapíš“, hypertextové odkazy a vyhľadávače,

               —

               rozsahu následných hodnotiacich správ o uplatňovaní smernice o elektronickom obchode (článok 21 smernice).

         Predseda skupiny môže navrhnúť, aby Komisia so skupinou konzultovala akékoľvek súvisiace záležitosti.
   Otázkami administratívnej spolupráce, na ktoré sa zároveň vzťahuje nariadenie (ES) č. 2006/2004, pokiaľ ide o ustanovenia smernice 2000/31/ES, ktorými sa chránia záujmy spotrebiteľov, by sa mal zaoberať aj výbor ustanovený na implementáciu nariadenia (ES) č. 2006/2004. Výbor bude expertnú skupinu pravidelne informovať.
   Článok 3
   Zloženie – menovanie
   1.   Členov skupiny by mali tvoriť národné kontaktné body určené podľa článku 19 ods. 2 smernice o elektronickom obchode (jeden člen za každý členský štát) a zástupcovia Komisie.
   2.   Počet členov skupiny sa rovná počtu členských štátov Európskeho spoločenstva a zástupcov Komisie.
   3.   Členovia svoju funkciu vykonávajú až do ich nahradenia alebo do uplynutia ich mandátu.
   4.   Členovia, ktorí už nie sú schopní účinne prispievať k práci skupiny, ktorí odstúpia alebo ktorí nedodržiavajú podmienky podľa článku 3 ods. 1 alebo článku 287 Zmluvy, môžu byť na zostávajúce obdobie ich mandátu nahradení náhradníkmi.
   Článok 4
   Činnosť
   Skupine predsedá zástupca Komisie.
   Po dohode s Komisiou môže skupina vytvoriť pracovné skupiny, ktoré sa na základe mandátu budú zaoberať špecifickými témami. Pracovné skupiny zaniknú hneď po splnení mandátov.
   Komisia môže pozvať odborníkov a pozorovateľov so špecifickými vedomosťami, aby sa podieľali na práci skupiny a/alebo pracovných skupín.
   Informácie získané pri práci skupiny alebo podskupín sa nesmú rozširovať, pokiaľ ich Komisia považuje za dôverné.
   Expertná skupina pre elektronický obchod prijme dohodnutý rokovací poriadok na základe vzoru prijatého Komisiou [príloha III SEK(2005) 1004].
   Článok 5
   Zasadnutia
   Skupina a pracovné skupiny sa spravidla stretávajú v priestoroch Komisie; formu a časový harmonogram určuje Komisia.
   Sekretariát skupiny zabezpečuje Komisia. Záujemcovia z radov zamestnancov Komisie sa môžu na zasadnutiach skupiny a pracovných skupín zúčastniť a podieľať sa na diskusiách.
   Komisia môže na internete v pôvodnom jazyku príslušného dokumentu zverejniť záver, zhrnutie, čiastkový záver alebo pracovný dokument skupiny alebo jej pracovných skupín.
   Článok 6
   Náklady na zasadnutia
   Cestovné náklady a náklady na pobyt, ktoré vznikli členom, pozorovateľom a odborníkom v súvislosti s činnosťou skupiny, uhrádza Komisia v súlade s ustanoveniami platnými v rámci Komisie. Ich funkcia nie je platená.
   Článok 7
   Nadobudnutie účinnosti
   Toto rozhodnutie sa uplatňuje dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 24. októbra 2005

            Za Komisiu

         Charlie McCREEVY

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 178, 17.7.2000, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 364, 9.12.2004, s. 1.


title: Rozhodnutie Rady zo 14. apríla 1997, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 91/116/EHS, ktorým sa zakladá Európsky poradný výbor pre štatistické informácie v hospodárskej a sociálnej oblasti

text:
Avis juridique important

|

31997D0255

Official Journal L 102 , 19/04/1997 P. 0032 - 0032

ROZHODNUTIE RADYzo 14. apríla 1997,ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 91/116/EHS, ktorým sa zakladá Európsky poradný výbor pre štatistické informácie v hospodárskej a sociálnej oblasti(97/255/ES)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na návrh rozhodnutia, ktorý predložila Komisia,keďže v článku 4 rozhodnutia 91/116/EHS1 sa určuje počet členov, z ktorých pozostáva výbor;keďže z dôvodu pristúpenia Rakúska, Fínska a Švédska je potrebné v súlade s tým upraviť počet členov,PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Článok 4 rozhodnutia 91/116/EHS sa nahrádza takto:"Článok 4Výbor pozostáva zo:- štyroch členov zastupujúcich Komisiu, z ktorých jeden je členom Komisie zodpovednej za politiku v oblasti štatistických informácií,- predsedu Výboru pre menovú, finančnú a bilančnú štatistiku,- predsedov a generálnych riaditeľov štátnych štatistických úradov členských štátov,- dvoch zástupcov každého členského štátu, vymenovaných Radou po porade s Komisiou, spomedzi popredných zástupcov rôznych hospodárskych a sociálnych kategórií a vedeckých kruhov. V súvislosti s vymenovaním týchto členov, každý členský štát poskytne Rade zoznam obsahujúci štyroch uchádzačov. Rada zohľadní potrebu primeraného zastúpenia rôznych hospodárskych a sociálnych kategórií a vedeckej sféry."Článok 2Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.V Luxemburgu 14. apríla 1997Za RadupredsedaJ. VAN AARTSEN1Ú. v. ES L 59, 6.3.1991, s. 21.


title: Rozhodnutie Politického a bezpečnostného výboru EUJUST LEX/2/2009 z  15. decembra 2009 , o vymenovaní vedúceho misie integrovanej misie Európskej únie pre oblasť právneho štátu v Iraku, EUJUST LEX

text:
               19.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 338/92

      ROZHODNUTIE POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÉHO VÝBORU EUJUST LEX/2/2009
   z 15. decembra 2009,
   o vymenovaní vedúceho misie integrovanej misie Európskej únie pre oblasť právneho štátu v Iraku, EUJUST LEX
   (2009/982/SZBP)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÝ VÝBOR,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä jej článok 38 tretí odsek,
   so zreteľom na jednotnú akciu Rady 2009/475/SZBP z 11. júna 2009 o integrovanej misii Európskej únie pre oblasť právneho štátu v Iraku, EUJUST LEX, a najmä na jej článok 9 ods. 2,
   keďže:

               (1)

               Rada 11. júna 2009 prijala jednotnú akciu 2009/475/SZBP o integrovanej misii Európskej únie pre oblasť právneho štátu v Iraku, EUJUST LEX. Účinnosť uvedenej jednotnej akcie končí 30. júna 2010.

               (2)

               Článkom 9 ods. 2 jednotnej akcie 2009/475/SZBP sa Politický a bezpečnostný výbor poveruje prijímaním rozhodnutí v súvislosti s vymenovaním vedúceho misie.

               (3)

               Vysoká predstaviteľka Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku navrhla vymenovať pána Francisca DÍAZ ALCANTUDA za vedúceho misie EUJUST LEX do 30. júna 2010,

         PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Pán Francisco DÍAZ ALCANTUD sa týmto vymenúva za vedúceho misie integrovanej misie Európskej únie pre oblasť právneho štátu v Iraku, EUJUST LEX, na obdobie od 1. januára 2010 do 30. júna 2010.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie sa oznámi pánu Franciscovi DÍAZ ALCANTUDOVI.
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho oznámenia.

      V Bruseli 15. decembra 2009

            Za Politický a bezpečnostný výbor

            predseda

         O. SKOOG


title: Rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 339/15/COL zo 16. septembra 2015, ktorým sa Nórsku povoľuje výnimka z niektorých spoločných pravidiel leteckej bezpečnosti podľa článku 14 ods. 6 aktu uvedeného v bode 66n prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 o spoločných pravidlách v oblasti civilného letectva a o zriadení Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva, ktorým sa zrušuje smernica Rady 91/670/EHS, nariadenie (ES) č. 1592/2002 a smernica 2004/36/ES, v znení zmien] [2016/1812]

text:
               13.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 276/14

         ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO
   č. 339/15/COL
   zo 16. septembra 2015,
   ktorým sa Nórsku povoľuje výnimka z niektorých spoločných pravidiel leteckej bezpečnosti podľa článku 14 ods. 6 aktu uvedeného v bode 66n prílohy XIII k Dohode o Európskom hospodárskom priestore [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 o spoločných pravidlách v oblasti civilného letectva a o zriadení Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva, ktorým sa zrušuje smernica Rady 91/670/EHS, nariadenie (ES) č. 1592/2002 a smernica 2004/36/ES, v znení zmien] [2016/1812]
   DOZORNÝ ÚRAD EZVO,
   so zreteľom na článok 14 ods. 6 a 7 aktu uvedeného v bode 66n prílohy XIII k Dohode o EHP upravenej rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 163/2011 z 19. decembra 2011, ktorým sa mení a dopĺňa príloha XIII (Doprava) k Dohode o EHP (1) (Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 z 20. februára 2008 o spoločných pravidlách v oblasti civilného letectva a o zriadení Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva, ktorým sa zrušuje smernica Rady 91/670/EHS, nariadenie (ES) č. 1592/2002 a smernica 2004/36/ES (2), v znení zmien),
   so zreteľom na bod CAT.POL.A.210 písm. b) ods. 2, 4 a 5 prílohy IV k aktu uvedenému v bode 66nf prílohy XIII k Dohode o EHP (Nariadenie Komisie (EÚ) č. 965/2012 z 5. októbra 2012, ktorým sa ustanovujú technické požiadavky a administratívne postupy týkajúce sa leteckej prevádzky podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 216/2008 (3), v znení zmien),
   obidva akty v zneniach upravených na účely Dohody o EHP protokolom 1 k dohode,
   so zreteľom na stanovisko výboru EZVO pre dopravu doručené 21. augusta 2015,
   keďže:

               (1)

               Nórsko požiadalo o uplatnenie určitej výnimky zo spoločných pravidiel leteckej bezpečnosti, ktoré sú uvedené v pravidlách vykonávania nariadenia (ES) č. 216/2008.

               (2)

               Podľa článku 14 ods. 7 uvedeného nariadenia v upravenom znení Dozorný úrad EZVO na základe odporúčania Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva z 26. júna 2015 (dokument č. 762327) posúdil potrebu požadovanej výnimky a úroveň ochrany, ktorá s ňou súvisí. Dozorný úrad dospel na základe zmierňujúcich opatrení opísaných v oznámení Nórska k záveru, že výnimka oznámená Nórskom spĺňa požiadavky stanovené v článku 14 ods. 6 nariadenia (ES) č. 216/2008.

               (3)

               Podľa článku 14 ods. 7 nariadenia (ES) č. 216/2008 v upravenom znení sa výnimka udelená jednému členskému štátu oznámi všetkým členským štátom, ktoré sú tiež oprávnené uplatňovať túto výnimku.

               (4)

               Podľa článku 1 rozhodnutia č. 163/2011 a podľa úpravy bodu 3 písm. a) jeho prílohy sa výrazom „členský(-é) štát(-y)“ rozumejú okrem jeho významu v zmysle nariadenia aj štáty EZVO.

               (5)

               Opis výnimky, ako aj súvisiace podmienky by mali ostatným štátom EZVO v zmysle nariadenia (ES) č. 216/2008 v upravenom znení umožniť uplatňovať príslušné opatrenie, ak sa nachádzajú v rovnakej situácii, a to bez toho, aby od Dozorného úradu EZVO museli žiadať ďalšie schválenie. Štáty EZVO by však v zmysle nariadenia (ES) č. 216/2008 v upravenom znení mali uplatnenie výnimiek oznamovať Dozornému orgánu EZVO, Európskej agentúre pre bezpečnosť letectva a národným leteckým úradom, keďže môžu mať účinky mimo daného štátu.

               (6)

               Podľa článku 1 rozhodnutia č. 163/2011 a podľa úpravy v bode 3 písm. e) jeho prílohy Európska komisia poskytuje členským štátom EÚ informácie o rozhodnutí prijatom podľa článku 14 ods. 7 nariadenia (ES) č. 216/2008, ktoré dostala od Dozorného orgánu EZVO.

               (7)

               Toto rozhodnutie by sa preto malo oznámiť všetkým štátom EZVO a Európskej komisii, aby o ňom mohla informovať členské štáty EÚ.

               (8)

               Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom výboru EZVO pre dopravu,

         PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Nórsko môže udeľovať schválenia, ktoré sa odchyľujú od určitých vykonávacích pravidiel podľa nariadenia (ES) č. 216/2008, ako sa uvádza v prílohe k tomuto rozhodnutiu, a to za predpokladu splnenia podmienok uvedených v oddiele 2 prílohy k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Všetky štáty EZVO smú uplatňovať tie isté opatrenia uvedené v článku 1 v zmysle prílohy k tomuto rozhodnutiu, a to pod podmienkou splnenia oznamovacej povinnosti stanovenej v článku 14 ods. 6 nariadenia (ES) č. 216/2008 v upravenom znení.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie je určené Nórsku. Iba anglické znenie je autentické.
   Článok 4
   Toto rozhodnutie sa oznámi Islandu, Lichtenštajnsku, Nórsku a Európskej komisii.

      V Bruseli 16. septembra 2015

            Za Dozorný úrad EZVO

         Helga JÓNSDÓTTIR

            členka kolégia

         Markus SCHNEIDER

            úradujúci riaditeľ

      (1)  Ú. v. EÚ L 76, 15.3.2012, s. 51.

      (2)  Ú. v. EÚ L 79, 19.3.2008, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 296, 25.10.2012, s. 1.

      PRÍLOHA

         VÝNIMKA Z NARIADENIA (EÚ) Č. 965/2012 UDELENÁ NÓRSKU, POKIAľ IDE O BEZPEČNÚ VÝŠKU NAD PREKÁžKAMI PO VZLETE NA LETISKÁCH MO I RANA (ENRA) A ØRSTA-VOLDA (ENOV)

      1.   Opis výnimky

      Nórsko môže, odchylne od bodu CAT.POL.A.210 písm. b) ods. 2, 4 a 5 (bezpečná výška nad prekážkami po vzlete) prílohy IV (časť CAT) k nariadeniu (EÚ) č. 965/2012 (1) v znení zmien povoliť leteckému prevádzkovateľovi Widerøe Flyveselskap AS, aby na dvoch rôznych letiskách, a to Mo i Rana (ENRA) a Ørsta-Volda (ENOV), mohol pri prevádzke svojich lietadiel Bombardier Dash 8 v minimálnej výške od 100 stôp do 400 stôp používať náklon do 25°.
      2.   Podmienky súvisiace s uplatnením výnimky

      Táto výnimka sa vzťahuje na leteckého dopravcu Widerøe Flyveselskap AS na základe dodatočných opatrení, ktoré dopravca zavedie s cieľom dosiahnuť bezpečnostnú úroveň rovnocennú úrovni, ktorá by sa dosahuje uplatňovaním spoločných technických požiadaviek a správnych postupov stanovených v nariadení (EÚ) č. 965/2012 v znení zmien. Dodatočné opatrenia sú opísané v odporúčaní Európskej agentúry pre bezpečnosť letectva z 26. júna 2015 (dokument č. 762327) a týkajú sa: úvodného a udržiavacieho výcviku pilotov, požiadaviek na oboznamovací výcvik posádky, vizuálnych pomôcok na zvládanie zákrut a osvetlenia prekážok, poveternostných prekážok, obmedzení súvisiacich s typom odmrazovacej kvapaliny, dodatku 47 k letovej príručke (2) o prevádzkových postupoch a výkonnosti, používania jednotného nastavenia vzletových klapiek (15 stupňov), aby sa predišlo ich nesprávnemu nastaveniu, vykonávanie programu monitorovania letových údajov na účely monitorovania uhla náklonu pri počiatočnom stúpaní, vykonávanie programu na monitorovanie dodržiavania predpisov, ktorý zahŕňa ročné audity výkonnosti a útvar odbornej prípravy, pričom v programe priebežného dohľadu vykonávanom nórskym úradom civilného letectva sa zohľadňujú zmierňujúce prvky a podmienky schválenia, pokiaľ ide o leteckého prevádzkovateľa Widerøe Flyveselskap AS.

         (1)  Akt uvedený v bode 66nf prílohy XIII k Dohode o EHP (Nariadenie (EÚ) č. 965/2012) v znení upravenom na účely Dohody o EHP protokolom 1 k dohode.

         (2)  Dodatok č. 47 k letovej príručke De Havilland Inc. Dash 8: „Prevádzka pri zákrute s náklonom 25 stupňov (len pre nórskych prevádzkovateľov)“.


title: 2010/393/: Rozhodnutie Komisie zo 14. júla 2010 o ukončení antisubvenčného konania týkajúceho sa dovozu určitých spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele a ich častí s pôvodom v Indii a Malajzii

text:
               15.7.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 180/28

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   zo 14. júla 2010
   o ukončení antisubvenčného konania týkajúceho sa dovozu určitých spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele a ich častí s pôvodom v Indii a Malajzii
   (2010/393/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1) (ďalej len „základné nariadenie“), a najmä na jeho článok 14,
   po porade s poradným výborom,
   keďže:
   A.   POSTUP

               (1)

               Európska komisia dostala dňa 30. júna 2009 podnet týkajúci sa údajného subvencovania dovozu určitých spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele a ich častí s pôvodom v Indii a Malajzii, ktoré spôsobuje ujmu (ďalej len „príslušné krajiny“).

               (2)

               Podnet podal Európsky inštitút pre priemyselný spojovací materiál (ďalej len „EIFI“ –European Industrial Fastener Institute) podľa článku 9 ods. 1 a článku 10 ods. 6 základného nariadenia v mene výrobcov, ktorí predstavujú podstatnú časť, v tomto prípade viac ako 25 %, celkovej výroby určitých spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele v Únii.

               (3)

               Podnet obsahoval prima facie dôkazy o existencii subvencovania a z toho vyplývajúcej značnej ujmy, ktoré sa pokladali za dostatočné na to, aby sa nimi odôvodnilo začatie antisubvenčného konania.

               (4)

               Pred začatím konania a v súlade s článkom 10 ods. 7 základného nariadenia Komisia oznámila vládam príslušných krajín, že dostala riadne zdokumentovaný podnet, podľa ktorého subvencovanie dovozu určitých spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele a ich častí s pôvodom v príslušných krajinách spôsobovalo výrobnému odvetviu Únie značnú ujmu. Každá vláda príslušnej krajiny bola osobitne pozvaná na konzultácie s cieľom objasniť situáciu v súvislosti s obsahom podnetu a dospieť k vzájomne prijateľnému riešeniu. Počas konzultácií sa nenašlo vzájomne prijateľné riešenie.

               (5)

               Komisia preto po porade s poradným výborom oznámením uverejnenom v Úradnom vestníku Európskej únie
                   (2) začala antisubvenčné konanie týkajúce sa dovozu určitých spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele a ich častí z Únie s pôvodom v príslušných krajinách, v súčasnosti zaradených do kódov KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70.

               (6)

               V ten istý deň Komisia začala antidumpingové konanie týkajúce sa dovozu určitých spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele a ich častí s pôvodom v príslušných krajinách do Únie (3).

               (7)

               Komisia poslala dotazníky výrobnému odvetviu Únie a akýmkoľvek známym združeniam výrobcov v Únii, vývozcom/výrobcom v príslušných krajinách, akýmkoľvek združeniam vývozcov/výrobcov, dovozcom, akýmkoľvek známym združeniam dovozcov a orgánom príslušných krajín. Zainteresované strany dostali možnosť písomne sa vyjadriť a požiadať o vypočutie v lehote uvedenej v oznámení o začatí konania.

         B.   SPÄŤVZATIE PODNETU A UKONČENIE KONANIA

               (8)

               Listom z 1. apríla 2010 adresovaným Komisii EIFI formálne vzala svoj podnet späť.

               (9)

               V súlade s článkom 14 ods. 1 základného nariadenia konanie možno ukončiť, ak bol podnet vzatý späť, okrem prípadu, keď takéto ukončenie nie je v záujme Únie.

               (10)

               Komisia dospela k názoru, že toto konanie by sa malo ukončiť, pretože pri prešetrovaní nevyšli najavo žiadne skutočnosti svedčiace o tom, že by takéto ukončenie nebolo v záujme Únie. Zainteresované strany boli náležite informované a mali možnosť predložiť pripomienky. Neboli predložené žiadne pripomienky, ktoré by naznačovali, že by takéto ukončenie nebolo v záujme Únie.

               (11)

               Komisia preto došla k záveru, že antisubvenčné konanie týkajúce sa dovozu určitých spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele a ich častí s pôvodom v príslušných krajinách do Únie by malo byť ukončené,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Antisubvenčné konanie týkajúce sa dovozu určitých spojovacích materiálov z nehrdzavejúcej ocele a ich častí s pôvodom v Indii a Malajzii, v súčasnosti zaradených do kódov KN 7318 12 10, 7318 14 10, 7318 15 30, 7318 15 51, 7318 15 61 a 7318 15 70 sa týmto ukončuje.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 14. júla 2010

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. EÚ L 188, 18.7.2009, s. 93.

      (2)  Ú. v. EÚ C 190, 13.8.2009, s. 32.

      (3)  Ú. v. EÚ C 190, 13.8.2009, s. 27.


title: Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2015/120 z  29. októbra 2014 o schéme pomoci SA.27317 (C 25/09) (ex N 673/08), ktorú Taliansko plánuje poskytnúť na digitálnu premietaciu techniku [oznámené pod číslom C(2014) 7888]  Text s významom pre EHP

text:
               30.1.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 25/37

         ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2015/120
   z 29. októbra 2014
   o schéme pomoci SA.27317 (C 25/09) (ex N 673/08), ktorú Taliansko plánuje poskytnúť na digitálnu premietaciu techniku

         [oznámené pod číslom C(2014) 7888]

   (Iba talianske znenie je autentické)
   (Text s významom pre EHP)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek,
   so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
   po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky (1) v súlade s uvedenými ustanoveniami, a so zreteľom na tieto pripomienky,
   keďže:
   I.   POSTUP

               (1)

               Taliansko 30. decembra 2008 oznámilo Európskej komisii svoj úmysel zaviesť daňové stimuly pre investície do filmu, filmovú distribúciu a digitálne kino. Talianske orgány predložili doplňujúce informácie 2. apríla 2009 a 23. júna 2009.

               (2)

               Komisia listom z 22. júla 2009 informovala Taliansko o svojom rozhodnutí schváliť daňové stimuly Talianska pre investície do filmu a filmovú distribúciu. Komisia zároveň Taliansko informovala o svojom rozhodnutí začať konanie stanovené v článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti s daňovými úľavami navrhovanými pre investície do digitálnej premietacej techniky.

               (3)

               Rozhodnutie Komisie o začatí konania bolo zverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie
                   (2). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili svoje pripomienky.

               (4)

               Talianske ministerstvo kultúry a turizmu usporiadalo 21. októbra 2009 v Ríme spolu s Európskou komisiou na túto tému seminár.

               (5)

               Európskej komisii boli doručené pripomienky zainteresovaných strán, ktoré boli následne preposlané na vyjadrenie Taliansku. Pripomienky talianskych orgánov boli Komisii doručené 19. januára 2010. Následne sa uskutočnila ďalšia výmena informácií vrátane dodatočných listov od talianskych orgánov doručených 7. septembra 2010, 12. apríla 2011, 1. júna 2011, 1. decembra 2011, 10. mája 2012, 14. septembra 2012, 23. apríla 2013, 6. decembra 2013, 18. apríla 2014, 11. júna 2014 a 1. augusta 2014.

         II.   OPIS OPATRENIA

   1.   Oznámené opatrenie

               (6)

               Daňové úľavy pre prevádzkovateľov kín, ktorí inštalujú digitálnu projekčnú techniku, boli súčasťou niekoľkých daňových opatrení pre filmové odvetvie, ktoré prijali talianske orgány. Všetky tieto daňové opatrenia sa zaviedli, aby stimulovali trhovú dynamiku s cieľom podporiť talianske filmy kultúrneho charakteru a propagovať ich v Taliansku a Európe.

               (7)

               Schéma daňových úľav pre digitálnu projekciu umožňuje daňovú úľavu vo výške 30 % nákladov na inštaláciu digitálnej projekčnej techniky. Maximálna ročná daňová úľava predstavuje 50 000 EUR na jednu kinosálu.

               (8)

               Oprávnené sú tieto náklady:

                           a)

                           kúpa digitálnej projekčnej a reprodukčnej techniky;

                           b)

                           kúpa techniky a aparatúry na príjem digitálneho signálu prostredníctvom pozemného alebo satelitného vysielania;

                           c)

                           kúpa techniky, systémov a aparatúr uvedených v predchádzajúcich bodoch prostredníctvom leasingu alebo prenájmu. Príslušné zmluvy musia obsahovať povinnosť odkúpiť tento majetok po uplynutí dohodnutého obdobia prenájmu alebo ustanovenie, podľa ktorého môže používateľ využiť toto opčné právo pred uplynutím tohto obdobia;

                           d)

                           výdavky na odbornú prípravu zamestnancov;

                           e)

                           výdavky súvisiace a slúžiace na rekonštrukciu a prispôsobenie projekčných kabín, techniku, služby a priestory využívané pôvodne na premietanie 35mm filmov.

                     Výdavky uvedené v posledných dvoch bodoch nesmú predstavovať viac ako 20 % celkových výdavkov vzniknutých v rámci písmen a), b) a c).

               (9)

               Podľa pôvodného oznámenia talianskych orgánov nemala byť pomoc ničím podmienená v prípade kín s jednou až štyrmi kinosálami, a v prípade multikín s piatimi až desiatimi kinosálami v obciach, ktoré majú menej ako 50 000 obyvateľov. V prípade ostatných multikín s maximálne 24 kinosálami mala byť pomoc podmienená povinnosťou, aby 50 % programovej ponuky tvorili filmy kultúrneho charakteru a aby aspoň 50 % kinosál bolo prispôsobených na digitálnu projekciu.

               (10)

               Daňová úľava sa vzťahuje na prevádzkovateľov kín, ktorí v Taliansku musia odvádzať dane.

               (11)

               Právny základ, o ktorý sa operia táto schéma pomoci, tvoria:

                           a)

                           zákon č. 244 z 24. decembra 2007 o pravidlách zostavovania ročného a viacročného štátneho rozpočtu (legge 24.12.2007 n.244);

                           b)

                           zákonná vyhláška č. 91 z 8. augusta 2013, ktorá bola zmenená na zákon č. 112 zo 7. októbra 2013 (decreto legge 8.8.2013, n.91, convertito, con modificazioni, dalla legge 7 ottobre 2013, n.112);

                           c)

                           nové ustanovenia, ktorými sa zavádzajú daňové úľavy poskytované kinám na zavedenie a kúpu techniky a aparatúry na digitálnu projekciu (Nuove disposizioni applicative dei crediti d'imposta concessi alle imprese di esercizio cinematografico per l'introduzione e acquisizione di impianti e apparecchiature destinate alla proiezione digitale).

         2.   Pochybnosti vznesené Komisiou

               (12)

               V rozhodnutí o začatí konania dospela Komisia k záveru, že oznámené opatrenie pomoci predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Poskytovaním daňových stimulov sa taliansky štát vzdáva určitých príjmov, a tým sa na túto schému vynakladajú štátne prostriedky. Táto schéma poskytla niektorým podnikom, v tomto prípade prevádzkovateľom kín, ekonomické výhody. Vzhľadom na medzinárodný obchod s filmami môžu mať tieto selektívne výhody nepriaznivý vplyv na obchod v rámci Únie. Komisia mala pochybnosti v súvislosti so zlučiteľnosťou pomoci.

               (13)

               Komisia v prvom rade pochybovala o nevyhnutnosti daňových úľav pre digitálnu projekciu a kritizovala maximálnu navrhovanú výšku daňovej úľavy (50 000 EUR na jednu kinosálu), pretože zodpovedá (so sadzbou 30 %) maximálnym prípustným nákladom na inštaláciu vo výške 166 667 EUR na jednu kinosálu [50 000 EUR × 100/30]. Tento limit je vyšší ako odhadované náklady digitálnej projekčnej techniky predložené talianskymi orgánmi (100 000 EUR). Komisia spochybnila výšku limitu daňovej úľavy a vyjadrila obavy, či je odhad nákladov na prechod reálny. Komisia okrem toho vyjadrila pochybnosti o tom, či je nutné inštalovať projekčnú techniku 2K (3), ktorá spĺňa špecifikáciu DCI (4) na premietanie talianskych alebo európskych filmov kultúrneho charakteru.

               (14)

               Komisia spochybnila aj primeranosť navrhovaného opatrenia pomoci a konštatovala, že veľké kiná si s najväčšou pravdepodobnosťou môžu dovoliť inštalovať digitálnu projekčnú techniku bez štátnej pomoci. Komisia takisto upozornila na to, že prevádzkovatelia kín majú k dispozícii komerčné modely prechodu, napr. „virtual print fee“ (poplatok za virtuálnu kópiu) (5), a preto si položila otázku, či štátna pomoc na jednotku, navrhnutá pre všetky kinosály, nebude mať za následok vytesnenie komerčných alternatív.

               (15)

               Komisia ďalej spochybnila, že navrhovaná daňová úľava je vhodným opatrením pomoci a skonštatovala, že rozpočet vyčlenený na opatrenie (16,8 milióna EUR) zodpovedá nákladom na inštaláciu vo výške 56 miliónov EUR, ktoré sú podstatne nižšie než odhadované náklady na prechod (predstavujúce 395,7 milióna EUR na základe 100 000 EUR na jednu kinosálu). Okrem vhodnosti dostupných prostriedkov Komisia takisto spochybnila skutočnosť, že navrhované opatrenie je dostatočne zamerané na dosiahnutie cieľa zvýšiť šírenie talianskych a európskych filmov kultúrneho charakteru. Vyjadrila pochybnosti o tom, či by talianske orgány boli schopné zabezpečiť, aby prevádzkovatelia vybavení digitálnou technikou zaviedli alternatívne komerčné modely, ktoré by talianskym divákom poskytli širšiu ponuku filmov kultúrneho charakteru. Keďže z využitia daňovej úľavy vyplýva, že príjemca musí mať dostatočné distribučné kapacity, a keďže opatrenie predpokladá, že prevádzkovatelia kín musia sami financovať 70 % investície, Komisia vyjadrila pochybnosť, že kiná, ktoré pomoc potrebujú najviac, budú môcť využiť daňovú úľavu. Komisia navyše pochybovala o tom, že by plánovaná jednorazová pomoc (oznámenie sa týkalo pilotného opatrenia v dĺžke trvania 2 rokov) bola udržateľným riešením problému kratšej životnosti a vyšších nákladov používania spojeného s inštaláciou digitálnej techniky.

               (16)

               Komisia taktiež spochybnila hospodársky, sociálny a kultúrny vplyv pomoci. Aj keď uznala, že by mohlo byť v spoločnom záujme, aby niektorý členský štát využil štátnu pomoc na investície do prechodu na digitálnu technológiu v kinách, požadovala uistenie, že opatrenie bude z technologického hľadiska neutrálne. Konkrétne žiadala potvrdenie skutočnosti, že prevádzkovatelia kín nebudú motivovaní, aby uprednostňovali investovanie do jednej digitálnej normy pred inou. Komisia okrem toho požiadala talianske orgány, aby zabezpečili, že bude možné premietať aj filmy distribuované v digitálnom formáte založenom na menej prísnej všeobecnej norme ako je digitálna norma, ktorá sa vzťahuje na techniku, na ktorú sa poskytuje pomoc. Komisia okrem toho uviedla, že pomoc na inštaláciu digitálnej projekčnej techniky by mohli nepriamo získať veľké americké filmové produkčné spoločnosti (v prípade techniky spĺňajúcej špecifikácie DCI). Zvýšený dopyt vyplývajúci z navrhovanej pomoci by mohol zvýšiť cenu projekčnej techniky, ktorej ponuka je obmedzená. Vďaka pomoci by Taliansko mohlo rýchlejšie dosiahnuť kritické množstvo digitálnych kinosál, čo by mohlo urýchliť prechod na digitálnu distribúciu a zároveň zatváranie tých kín, ktoré neboli schopné včas inštalovať digitálnu projekčnú techniku. Komisia v zásade spochybnila, že by sociálne a kultúrne výhody vyplývajúce z pomoci mohli vyvážiť prípadné narušenie hospodárskej súťaže.

         3.   Zmeny v navrhovanom opatrení od začatia konania

               (17)

               Po začatí formálneho vyšetrovania zo strany Komisie sa talianske opatrenie daňových úľav pre digitálnu projekciu uskutočnilo v medziach limitov de minimis
                   (6). Po schválení Komisiou majú talianske orgány v úmysle opatrenie v plnej miere vykonať, a to nad rámec limitov de minimis.

               (18)

               Talianske orgány odhadujú, že rozpočet opatrenia bude predstavovať približne 7,5 milióna EUR na obdobie 2014 – 2015.

               (19)

               Toto rozhodnutie bude platiť až do 31. decembra 2022. Talianske orgány očakávajú, že sa daňová úľava bude najčastejšie využívať v rokoch 2014 a 2015.

               (20)

               Návrhy vykonávajúcich predpisov, na ktorých základe chcú talianske orgány pomoc plne vykonať (nad rámec limitov de minimis), sa od pôvodného oznámenia líšia v mnohých dôležitých bodoch.

               (21)

               Po prvé, zo zmenených vykonávacích predpisov bola odstránená podmienka, že stredné a malé kiná musia do programovej ponuky zaradiť určitý počet talianskych a európskych filmov kultúrneho charakteru, aby získali pomoc. V posledných rokoch mali talianske orgány problémy s monitorovaním dodržiavania tejto podmienky v prípade stredných a veľkých kín. Okrem toho tvrdia, že zrušenie tejto povinnosti je nevyhnutné na obnovenie rovnakých podmienok hospodárskej súťaže medzi veľkými kinami, ktoré potrebujú pomoc, a veľkými sieťami kín, ktoré ovládajú taliansky kinematografický trh (pozri odôvodnenie 37).

               (22)

               Po druhé (a vzhľadom na vyššie uvedené), zmenené vykonávacie predpisy stanovujú limit 60 kinosál. Prevádzkovatelia kín, ktorí vlastnia alebo spravujú viac kinosál, sú zo schémy daňových úľav vylúčení. Talianske orgány tvrdia, že je to dobrá alternatíva k povinnosti spojenej s programom, ktorá bola pôvodne uložená preto, aby sa zaručilo, že opatrenie splní svoj účel, a aby boli vylúčené tie trhové subjekty, ktoré by vďaka svojej trhovej sile mali byť schopné prejsť na novú technológiu bez pomoci.

               (23)

               Po tretie, upravené vykonávacie predpisy vyžadujú vyhlásenie príjemcu, ktoré má predísť príliš vysokej pomoci alebo jej presmerovaniu v prípade, že je daňová úľava kombinovaná s komerčnými modelmi (poplatky za virtuálne kópie).

               (24)

               Po štvrté, zmenené právne predpisy umožňujú kumuláciu pomoci až do maximálnej intenzity pomoci vo výške 75 % celkových nákladov. V prípade kín s jednou alebo dvoma kinosálami predstavuje maximálna kumulovaná intenzita pomoci 90 %.

               (25)

               Okrem týchto zmien môžu príjemcovia od roku 2012 postúpiť daňovú úľavu na digitálnu techniku dodávateľom digitálnej techniky, bankám, finančným sprostredkovateľom a poisťovniam (pozri odôvodnenie 56).

         III.   PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN

               (26)

               V reakcii na verejnú konzultáciu týkajúcu sa pomoci, ktorá prebehla v roku 2009, boli Komisii doručené pripomienky od približne 20 zainteresovaných strán. Pripomienky predložili:

                           —

                           talianske a európske obchodné organizácie zastupujúce distribútorov a kiná, francúzska Commission Supérieure Technique de l'Image et du Son (CST) a Európske fórum pre digitálnu kinematografiu (EDCF),

                           —

                           francúzske orgány, fondy na pomoc kinematografii z Nemecka a Spojeného kráľovstva a sieť európskych regionálnych fondov pre audiovizuálny priemysel (Cineregio). Niektoré predložené pripomienky sa týkali takisto súvisiacich publikácií Riaditeľov európskych filmových agentúr (EFAD) (7),

                           —

                           niektoré podniky, odborníci z odboru kinematografie a občania Francúzska, Talianska, Spojeného kráľovstva a Švajčiarska.

                     Okrem toho bol na túto tému v októbri 2009 v Ríme usporiadaný seminár.

               (27)

               Pokiaľ ide o nevyhnutnosť pomoci, vo všetkých doručených príspevkoch sa upozorňovalo na nevyhnutnosť štátnej pomoci na prechod na digitálnu projekciu, ktorý sa považuje za neodvratný vývoj. Ako vysvetlili francúzske orgány aj celoštátne organizácie Spojeného kráľovstva z oblasti kinematografie (UK Film Council), všeobecný prínos digitálnej kinematografie je sprevádzaný nerovnomerným rozdelením nákladov (ktoré nesú prevádzkovatelia kín) a priamymi finančnými výhodami (pre distribútorov) plynúcimi z prechodu. Táto nevyvážená situácia sťažuje včasné dokončenie prechodu bez využitia externej pomoci. Z tohto hľadiska, tretie strany, ktoré predložili svoje pripomienky, upozornili na zjavné riziko, že ak by digitálne projekčné systémy neboli prístupnejšie a cenovo dostupnejšie, mnoho malých európskych nezávislých kín alebo kín nachádzajúcich sa v odľahlých oblastiach by zmizlo z trhu. Vo vyhlásení EFAD zo septembra 2009 sa tvrdí, že 30 % európskych kín hrozí zatvorenie. Francúzske orgány aj nemecká spolková rada pre kinematografiu zdôraznili, že neposkytnutím pomoci by utrpelo nielen premietanie, ale aj distribúcia filmov. Dlhé prechodné obdobie a paralelná distribúcia analógových a digitálnych filmov by sa mohli ukázať ako príliš nákladné, najmä pre menších distribútorov filmov. V konečnom dôsledku by neexistencia pomoci mala značný negatívny vplyv na šírenie európskych filmov, kultúrnu rozmanitosť a prístup európskych občanov ku kultúre.

               (28)

               Vo všetkých príspevkoch sa navyše zdôrazňovalo, že takzvané normy DCI sú všeobecne uznávané ako spoločné normy pre digitálnu projekciu. Propagácia jednotnej celosvetovej normy je vnímaná skôr ako pozitívny signál než ako nevýhoda pre kiná, pretože umožňuje nastoliť medzi nimi rovnaké podmienky.

               (29)

               Pokiaľ ide o náklady na inštaláciu digitálnej projekčnej techniky, suma 100 000 EUR na jednu kinosálu sa nepovažovala za prehnanú. Mnoho respondentov naopak zdôraznilo, že náklady môžu byť oveľa vyššie, napríklad ak je potrebné projekčnú kabínu podstatným spôsobom zrekonštruovať, čo môže platiť najmä v prípade malých kín. Niektorí respondenti však uznávajú, že ceny digitálnej projekčnej techniky majú klesajúcu tendenciu.

               (30)

               V mnohých predložených pripomienkach bolo uvedené, že aj keby boli náklady na prechod oveľa vyššie než dostupná štátna pomoc (ako je to pravdepodobné v prípade daňových úľav v Taliansku), nič to nemení na tom, že štátna pomoc by sa mala vnímať ako pomoc, ktorá dopĺňa iné zdroje príjmov, napríklad poplatky za virtuálne kópie či vlastné zdroje prevádzkovateľov kín.

               (31)

               Pokiaľ ide o primeranosť pomoci, niektoré zainteresované strany kritizovali daňovú úľavu, pretože sa domnievali, že by ju s najväčšou pravdepodobnosťou využívali väčšie kiná. Iné subjekty podporili možnosť poskytnúť pomoc veľkým kinám, prípadne s podmienkou povinnosti zaradiť do programu určité filmy. Niektoré príspevky však potvrdili vyhlásenie EFAD s tým, že je dôležité nezavádzať rozdielne zachádzanie vyplývajúce napríklad (v konkrétnom prípade talianskej daňovej úľavy) z rôznej úrovne daní odvádzaných kinami, ale všeobecnejšie aj z obmedzenia prístupu daného programom, veľkosťou a geografickou polohou kín. Medzinárodná federácia združení filmových distribútorov (FIAD) zdôraznila, že na dnešnom kinematografickom trhu a v celkovej hospodárskej situácii by dokonca ani najväčší prevádzkovatelia kín nemuseli byť ziskoví.

               (32)

               Názory na dostupnosť operačných komerčných modelov prechodu a ich použiteľnosť na menšie kiná sa mierne líšia. Niektoré uviedli, že neexistuje štandardný operačný model prechodu na digitálnu projekciu. Iní tvrdili, že mnoho kín nemôže podpísať dohody o poplatkoch za virtuálne kópie ponúkané sprostredkovateľmi („integrátormi“) (pozri takisto poznámku pod čiarou č. 5) z dôvodu povahy a rozsahu svojej programovej ponuky (dosiahnutá výška poplatkov za virtuálne kópie sa líši podľa počtu filmov na programe počas prvého týždňa od premiéry alebo podľa počtu kinosál v príslušnom kine). Europa Distribution vyjadrila presvedčenie, že operačné komerčné modely platia iba pre najziskovejšie kiná a významných komerčných distribútorov. Na základe diskusného dokumentu EFAD bolo iba v približne 10 000 európskych kinosálach (z celkových 30 000) možné modernizovať techniku prostredníctvom modelu poplatkov za virtuálne kópie. V jednom príspevku sa tvrdilo, že komerčný model poplatkov za virtuálne kópie je vhodný aj pre menšie kiná. Francúzske orgány v každom prípade upozornili na to, že komerčné modely prechodu nepokrývajú všetky náklady na prechod kín na digitálnu projekciu (ako je modernizácia premietacích kabín) a okrem toho vždy počítajú s príspevkom prevádzkovateľov kín. Aj v týchto prípadoch by štátna pomoc mohla plniť významnú doplňujúcu funkciu.

               (33)

               Pokiaľ ide o vhodnosť pomoci, zainteresované strany uviedli, že všeobecne by štátna pomoc pomohla malým kinám čeliť silnej konkurencii veľkých multikín a nastolila by rovnaké podmienky pre všetkých. Podľa odhadov by inštalácia digitálnej projekčnej techniky znamenala širší výber pre divákov. V príspevkoch sa takisto zdôrazňujú výhody spojené s digitálnou projekciou, napríklad jej kvalita, flexibilita programovej ponuky a nižšie náklady na distribúciu. Francúzske orgány tvrdili, že by sa vhodnosť pomoci pre digitálnu projekciu nemala posudzovať z hľadiska väčšej rozmanitosti programovej ponuky, ale skôr z hľadiska schopnosti zabrániť zatváraniu kín. Podľa nich môže práve digitalizácia rôznych typov filmov zaručiť ich rozmanitú ponuku. Európske fórum pre digitálnu kinematografiu vyjadrilo názor, že ak možno daňové úľavy kompenzovať prostredníctvom DPH, mohli by talianske opatrenie využívať aj menej ziskové kiná.

               (34)

               Niektoré príspevky upozorňovali na krátkodobú povahu daňovej úľavy vzhľadom na dlhodobé výzvy, ktoré prináša prechod na digitálnu kinematografiu. Iné však zdôrazňovali, že normy sú dostatočne konsolidované na to, aby bola zaručená ich platnosť aspoň na desať rokov, alebo že nemožno určiť životnosť digitálnej projekčnej techniky. Nemecká spolková rada pre kinematografiu upozornila, že pomoc na prechod na digitálnu projekciu by predstavovala menšiu záťaž než náklady súvisiace s rekonštrukciou kín a s kultúrnou rozmanitosťou po zániku prevádzkovateľov, ktorí nie sú schopní prechod sami financovať. Nemecko ďalej zdôraznilo, že špecifické podmienky si v každej krajine a regióne vyžadujú špecificky koncipovanú pomoc v zodpovedajúcej forme. Vyhlásenie EFAD tento názor podporilo a upozornilo, že neexistuje jediné všeobecne platné riešenie. Talianske združenie prevádzkovateľov kín ANEC predpokladá, že do skončenia životnosti digitálnej techniky sa podmienky zmenia natoľko, že riešenie nebude predstavovať taký problém. Európske fórum pre digitálnu kinematografiu takisto potvrdilo, že prípadné dodatočné prevádzkové náklady príslušných kín možno hradiť z nových zdrojov príjmov.

               (35)

               Pokiaľ ide o hospodársky, sociálny a kultúrny vplyvy pomoci, v príspevkoch sa obvykle zdôrazňovala potreba jednotných noriem pre digitálnu projekciu a plošné prijatie noriem DCI. Vyhlásenie EFAD potvrdzuje, že pomoc pre digitálnu projekciu by nemala nanútiť technické riešenie, ale mala by byť koncipovaná tak, aby pozorne zhodnotila technologickú situáciu v tomto odvetví. Europa Distribution vo svojich pripomienkach zdôraznila, že nedodržiavanie normy v odvetví by mohlo viesť k zatvoreniu mnohých kín. ANEC v každom prípade uviedlo, že toto opatrenie kinám umožňuje investovať do akejkoľvek normy, akú si zvolia. V mnohých príspevkoch sa takisto zdôrazňovalo, že technika vyhovujúca špecifikácii DCI by sa mohla využívať aj na premietanie filmov zodpovedajúcich iným (nižším) digitálnym normám, zatiaľ čo naopak (premietanie filmov spĺňajúcich normu DCI napríklad na projektoroch 1.3k) to nie je možné. V predložených pripomienkach sa nepoukazovalo na riziko zvyšovania cien, tie by naopak postupom času mali klesať. V tejto súvislosti sa v príspevku francúzskych orgánov a v diskusnom dokumente EFAD zdôrazňovalo, že opatrenia pomoci by mali byť navrhnuté tak, aby znemožňovali narušenie hospodárskej súťaže na trhu s digitálnou technikou. Opatrenia pomoci by sa preto mali opierať o hodnotenia nákladov na digitálnu techniku a na základe týchto odhadov by mala byť pomoc obmedzená. Obavy Komisie, že štátna pomoc môže urýchliť prechod na digitálnu projekciu, a tým aj zatváranie kín (pozri odôvodnenie 16), sa v príspevkoch nezvažovali. Štátna pomoc sa v nich naopak označovala za udržateľné riešenie problému, ktorý predstavuje digitálna projekcia. Talianska federácia experimentálnych kín upozornila na obmedzený zemepisný dosah kín, z ktorého má vyplývať, že narušujúci vplyv opatrenia na hospodársku súťaž by mal byť zanedbateľný.

         IV.   PRIPOMIENKY TALIANSKA

   1.   Nevyhnutnosť pomoci

               (36)

               Talianske orgány poskytli Komisii informácie o vlastnostiach talianskeho kinematografického trhu (posledná aktualizácia prebehla v októbri 2013). Odhaduje sa, že v Taliansku existuje celkom 3 936 kinosál v 1 872 kinách, ktoré možno rozdeliť do štyroch kategórií:

                           a)

                           veľké siete (8) kín s viac ako 60 kinosálami – existujú iba dve takéto siete: UCI a The Space, ktoré majú 787 kinosál v 76 lokalitách;

                           b)

                           malé siete kín – tých je 15 a každá z nich má celkom maximálne 60 kinosál. Kiná v tejto triede majú celkom 513 kinosál v 104 lokalitách;

                           c)

                           malé komerčné kiná – 1 287 kinosál v 351 kinách;

                           d)

                           menšie kiná – kategória, do ktorej patria takmer výhradne kiná s jednou premietacou sálou (90 %) a sezónne alebo cirkevné kiná. Ide o 1 340 lokalít s približne 1 500 kinosálami.

               (37)

               Zatiaľ čo najväčšie siete kín (uvedené pod písmenom a) predstavujú 40 % vnútroštátneho trhu, kiná pod písmenom d) sa na trhu podieľajú iba 5 – 10 %.

               (38)

               Schéma daňových úľav je určená pre kiná uvedené v písmenách b), c) a d). Najmä vzhľadom na dominantné postavenie dvoch veľkých sietí kín na trhu sa talianske orgány domnievajú, že na dokončenie digitálneho prechodu týchto prevádzkovateľov kín (ide o malé alebo stredné podniky) je nevyhnutná štátna pomoc.

               (39)

               Podľa údajov poskytnutých ministerstvom pre kultúrne dedičstvo, kultúrne činnosti a cestovný ruch požiadalo v období 2010 – 2013 o daňové úľavy pre digitálny film 1 603 kinosál (údaje z apríla 2014). Toto opatrenie, ktoré bolo zavedené v zmysle nariadenia de minimis, malo úspech okamžite po svojom zavedení v roku 2010 (kedy ho využilo viac než 671 kinosál).

               (40)

               Vykonávanie opatrenia pomoci v zmysle nariadenia de minimis sa ukázalo ako nedostatočné na zvrátenie tejto situácie. Najmä multikiná strednej veľkosti boli schopné digitalizovať iba časť svojich kinosál.

               (41)

               Talianske orgány uviedli, že digitalizácia kín v Taliansku stále zaostáva. V októbri 2013 dosahovala miera digitalizácie približne 62 % (9) a podľa odhadov poskytnutých talianskymi orgánmi v júni 2014 je potrebné digitalizovať ešte najmenej 700 kinosál.

               (42)

               V dôsledku toho je ohrozený značný počet kín, predovšetkým malých a stredných. Ich zánik by znamenal nielen straty pracovných miest na úrovni prevádzkovateľov kín, ale ovplyvnil by aj distribúciu filmov a obmedzil výber pre verejnosť.

               (43)

               Talianske orgány zdôraznili najmä úlohu, ktorú v Taliansku zohrávajú kiná s jednou premietacou sálou a stredne veľké kiná. Neustála prítomnosť kín s jednou premietacou sálou má zásadný význam pre zabezpečenie rovnakého prístupu všetkých občanov vrátane tých, ktorí žijú v malých, vidieckych a horských sídlach. Druhá skupina, t. j. stredne veľké kiná, sú v Taliansku kostrou distribúcie a premietania kvalitných filmov. Ich neustála prítomnosť je dôležitá, pretože predstavujú alternatívu dvoch veľkých sietí kín, ktoré dominujú na trhu.

               (44)

               Talianske orgány očakávajú, že tradičné filmy zmiznú s konečnou platnosťou z trhu v priebehu niekoľkých týždňov alebo mesiacov. Vzhľadom na to, že sa blíži koniec tohto obdobia, talianske orgány zdôraznili, že je potrebné uplatňovať opatrenia nad rámec prahovej hodnoty de minimis.

               (45)

               Pokiaľ ide o navrhované maximálne daňové úľavy (50 000 EUR na jednu kinosálu) a odhadované náklady na digitálnu projekčnú techniku, znížili talianske orgány svoje odhady priemerných nákladov na prechod na digitálnu projekciu na 50 000 – 60 000 EUR (údaje poskytnuté v apríli a júni 2014). Inými slovami, maximálna daňová úľava zodpovedá výrazne vyšším nákladom na prechod, než sú odhadované priemerné náklady na prechod. Talianske orgány však zdôraznili, že daňové stimuly sa vypočítavajú na základe určitého percentuálneho podielu skutočne vzniknutých výdavkov. Pri investíciách v priemernej výške 50 000 EUR bude poskytnutý daňový stimul (vo výške 30 %) predstavovať 15 000 EUR. V praxi teda nie je spravidla nikdy použitý maximálny daňový stimul. Maximálna horná hranica však zaručuje, že v prípade neštandardne vysokých nákladov na prechod bude výška pomoci obmedzená aj v absolútnych hodnotách.

               (46)

               Pokiaľ ide o nevyhnutnosť pomoci, je takisto dôležité poznamenať, že najnovšie informácie od talianskych orgánov ukazujú, že náklady na digitálny prechod stále ešte dosahujú niekoľko desiatok tisíc eur na jednu kinosálu. Mnoho kín, predovšetkým tých menších, nie je schopných získať tieto finančné prostriedky zo súkromných zdrojov, najmä v súčasnej talianskej a európskej hospodárskej situácii.

         2.   Primeranosť pomoci

               (47)

               Vo všeobecnej rovine talianske orgány zdôraznili, že daňová úľava je doplnkom komerčných modelov prechodu a nevylučuje použitie modelov poplatkov za virtuálnu kópiu.

               (48)

               Zmenené vykonávacie právne predpisy obsahujú množstvo ustanovení, ktoré zaisťujú primeranosť opatrenia pomoci a zohľadňujú napríklad trhové mechanizmy, ktoré sú k dispozícii pre prechod na digitálnu projekciu (t. j. modely poplatkov za virtuálnu kópiu).

               (49)

               Po prvé, o daňové zvýhodnenie môžu žiadať iba prevádzkovatelia kín, ktoré majú maximálne 60 kinosál. Tým sa z pomoci vylúčia dve veľké talianske siete kín (UCI a The Space), v prípade ktorých sa na prechod úspešne použil klasický model poplatkov za virtuálnu kópiu, ako uviedli talianske orgány. Okrem toho by títo prevádzkovatelia kín vzhľadom na svoje dominantné postavenie na trhu (pozri odôvodnenie 37) nemali byť pri prechode na digitálnu projekciu závislí od štátnej pomoci.

               (50)

               Podľa informácií poskytnutých talianskymi orgánmi sú uvedené dve veľké siete kín jedinými, ktoré využili klasický model poplatkov za virtuálnu kópiu. No aj menší prevádzkovatelia kín mali prístup k obchodným mechanizmom na uľahčenie prechodu na digitálnu projekciu. V Taliansku sa na základe dohody medzi združením distribútorov a prevádzkovateľov kín vyvinul alternatívny model poplatkov za virtuálnu kópiu vhodný pre malé kiná. Tabuľka ukazuje hlavné rozdiely a podobnosti medzi klasickým a alternatívnym modelom poplatkov za virtuálnu kópiu (VPF) tak, ako sa používajú v Taliansku.

                  Porovnanie medzi klasickým a alternatívnym modelom poplatkov za virtuálnu kópiu v Taliansku

                           Klasický model VPF v Taliansku

                           Alternatívny model VPF v Taliansku

                           Sprostredkovateľ („integrátor“), ktorý má zmluvy o poplatkoch za virtuálnu kópiu s distribútormi, podpíše zmluvu s prevádzkovateľom kina.

                           Zakladá sa na dohode medzi združením distribútorov a združením prevádzkovateľov kín. Nie sú zapojené tretie strany.

                           Prevádzkovateľ nie je vlastníkom digitálneho vybavenia a neplatí ho dopredu.

                           Prevádzkovateľ je už od začiatku vlastníkom digitálnej techniky a hradí všetky počiatočné náklady.

                           Tak distribútor, ako aj prevádzkovateľ prispievajú k postupnému odpisovaniu nákladov prostredníctvom poplatkov za virtuálnu kópiu a mesačných platieb. Rozdelenie výdavkov je obvykle nasledujúce: 75 % hradia distribútori a 25 % prevádzkovateľ.

                           Filmoví distribútori platia poplatky za virtuálne kópie na premietanie filmov v digitálnom formáte. Tieto poplatky môžu pokryť až 75 % nákladov na digitálny prechod. Prevádzkovateľ je v každom prípade povinný hradiť výdavky vo výške 5 500 EUR.

               (51)

               Po druhé, vzhľadom na vyššie uvedené zmenili talianske orgány vykonávacie predpisy, aby predišli príliš vysokým náhradám alebo presmerovaniu pomoci v prípade, že je daňová úľava kombinovaná s komerčnými modelmi (poplatky za virtuálne kópie). Príjemca je povinný predložiť vyhlásenie o tom, že žiada o daňové zvýhodnenie iba na pokrytie skutočných nákladov (pozri odôvodnenie 23). Talianske orgány vyhlásili, že kontrola, ktorú vykonáva ministerstvo pre kultúrne dedičstvo, kultúrnu činnosť a cestovný ruch pre každý jednotlivý prípad, zaručí, že pomoc pokryje iba tú časť investícií, ktorú má skutočne hradiť prevádzkovateľ kín.

               (52)

               Po tretie, aby sa zaručila primeranosť opatrenia pomoci boli zavedené maximálne intenzity pre kumuláciu pomoci, ktoré rozlišujú medzi menšími kinami (s jednou alebo dvoma sálami) a ostatnými kinami (pozri odôvodnenie 24).

         3.   Vhodnosť pomoci

               (53)

               V rozhodnutí o začatí konania vyjadrila Komisia pochybnosti týkajúce sa vhodnosti odhadovanej sumy opatrenia na pokrytie očakávaných nákladov na prechod. Aktualizované odhady týkajúce sa tejto sumy a nákladov, ktoré poskytli talianske orgány (pozri odôvodnenia 18 a 45), umožňujú aktuálne posúdiť situáciu, ktorú má riešiť opatrenie pomoci. Na základe daňovej úľavy v priemernej výške 15 000 EUR a s prihliadnutím k odhadovanej sume schémy (pozri odôvodnenie 18), by v rokoch 2014 – 2015 (t. j. v období, kedy sa očakáva najintenzívnejšie využívanie tohto opatrenia) mohlo opatrenie využiť 500 kinosál. Toto číslo zodpovedá podstatnej časti kinosál, ktoré majú byť ešte digitalizované (pozri odôvodnenie 40).

               (54)

               Aj napriek odstráneniu požiadavky na kultúrne programovanie schémy pomoci talianske orgány potvrdili, že táto schéma má naďalej kultúrne ciele. Úplná digitalizácia kinematografického trhu v Taliansku povedie k lepšiemu šíreniu rôznych druhov filmov a k vyššiemu potenciálu pre šírenie diel zapĺňajúcich nikové trhy. Ak by všetky typy kín v Taliansku neprešli na digitálnu projekciu, kultúra by to pocítila.

               (55)

               Talianske orgány zdôraznili, že daňová úľava znamená náhradu, ktorá sa týka nielen priamych daní splatných daňovému úradu (daň z príjmu právnických osôb), ale takisto nepriamych daní (napr. DPH), zrážkových daní a príspevkov na sociálne zabezpečenie (platených zamestnávateľmi za svojich zamestnancov). Náhrada prostredníctvom všetkých týchto daní je zohľadnená pri výpočte nárokov na daňovú úľavu a zlepšuje dostupnosť schémy, keďže možnosť využiť ju nezávisí od úrovne zisku dotknutého podniku.

               (56)

               Okrem toho bola prostredníctvom článku 51 zákonnej vyhlášky č. 83 z roku 2012 zavedená možnosť postúpiť daňovú úľavu dodávateľom digitálnej techniky, bankám, finančným sprostredkovateľom a poisťovniam (pozri odôvodnenie 25). To zvyšuje dostupnosť opatrenia pomoci pre menšie kiná, najmä kiná prevádzkované rodinami, ktoré nemajú zamestnancov.

               (57)

               Už pri vykonávaní opatrenia podľa nariadenia de minimis získali daňové úľavy všetky typy kinosál vrátane tých najmenších na trhu, ako je znázornené v nasledujúcom diagrame, ktorý poskytuje prehľad príjemcov schémy (v období 2010 – 2013).

                  Príjemcovia podľa typu kina (2010 – 2013, podľa počtu sál) (údaje aktualizované naposledy v apríli 2014 a poskytnuté ministerstvom pre kultúrne dedičstvo, kultúrnu činnosť a cestovný ruch)

               (58)

               Z poskytnutých údajov takisto vyplýva, že sa výrazne zvýšil počet a percentuálny podiel malých kín, ktoré v roku 2012 a najmä v roku 2013 využili daňové úľavy. Podľa údajov poskytnutých Talianskom využilo od roku 2010 do konca roku 2013 daňovú úľavu na prechod na digitálnu projekciu celkom 325 z 1 340 menších talianskych kín (t. j. 24,3 %).

         4.   Hospodársky, sociálny a kultúrny vplyv

               (59)

               Talianske orgány zdôraznili, že z hľadiska ochrany kultúry je dôležité zaručiť úplný prechod na digitálnu projekciu. Inštalácia digitálnej techniky so sebou prináša mnoho významných výhod (ako je vyššia flexibilita) pre celé odvetvie kinematografie (a v konečnom dôsledku aj pre verejnosť). Náklady na prechod sú však vysoké a nerovnomerne rozložené a z veľkej časti ich nesú kiná. Najmä menší účastníci trhu nie sú schopní uskutočniť prechod bez štátnej pomoci. Komerčné modely vypracované na účely prechodu (poplatky za virtuálne kópie) nie sú dostatočné na to, aby vyvážili túto nerovnováhu, a nie všetky kiná k nim majú rovnaký prístup.

               (60)

               Talianske orgány potvrdili, že pravidlá tejto schémy podľa ich názoru nespochybňujú zásadu technologickej neutrality.

         V.   HODNOTENIE OPATRENIA POMOCI

   1.   Existencia pomoci

               (61)

               V článku 107 ods. 1 ZFEÚ je uvedené, že „ak nie je zmluvami ustanovené inak, pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi“.

               (62)

               Ako sa uvádza v rozhodnutí o začatí konania a v súhrne v odôvodnení 12, oznámené opatrenie pomoci predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Zdroje financií skutočne predstavujú daňové stimuly, takže sa taliansky štát vzdáva určitých daňových príjmov. Podľa tejto schémy budú takto zvýhodnení niektorí prevádzkovatelia kín, čím toto opatrenie dáva selektívnu výhodu niektorým podnikom. Príjemcovia súťažia s inými podnikmi, ktoré nutne nemusia využívať výhody tejto schémy. Schéma teda narušuje alebo môže narušiť hospodársku súťaž. Vzhľadom na medzinárodný obchod s filmom môže mať opatrenie vplyv na obchod v rámci EÚ.

         2.   Zlučiteľnosť pomoci

               (63)

               Talianske orgány zdôvodňujú opatrenie ako pomoc na propagáciu kultúry a podčiarkujú význam, ktorý má pre kultúru čo najrýchlejšie dokončenie prechodu na digitálnu projekciu v krajine. Opatrenie pomoci sa snaží zaručiť, aby všetky typy kín mohli prejsť na digitálnu projekciu, a to napriek vysokým nákladom na prechod.

               (64)

               Kým nebolo prijaté rozhodnutie o začatí konania týkajúceho sa daného opatrenia, Komisia nedefinovala konkrétne svoju politiku v oblasti pomoci digitálnej projekcie. Odkedy sa toto rozhodnutie prijalo, prijala Komisia nové oznámenie o štátnej pomoci pre filmy a iné audiovizuálne diela (10), v ktorom sú aktualizované kritériá na posúdenie zlučiteľnosti štátnej pomoci pre filmy a iné audiovizuálne diela podľa článku 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ.

               (65)

               V novom oznámení o filme sa uznáva, že pomoc na filmovú produkciu môže byť považovaná za pomoc na podporu kultúry v zmysle článku 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ. Zlučiteľnosť pomoci teda možno posúdiť na základe tohto ustanovenia. V oznámení o filme sa stanovuje, že pomoc na modernizáciu kín vrátane ich digitalizácie môže byť na tomto základe odôvodnená, ak je nevyhnutná, primeraná a vhodná.

         a)   Nevyhnutnosť opatrenia

               (66)

               Ako uvádzajú talianske orgány a potvrdzujú pripomienky zainteresovaných strán, prechod na digitálnu projekciu je pre kinematografiu výzvou, ktorá sa týka všetkých európskych kín a najmä tých najmenších. Zánik kín, predovšetkým nezávislých kín malej a strednej veľkosti v mestách s menším počtom obyvateľov, by znížil rozmanitosť a šírenie filmovej ponuky na regionálnej úrovni. Inými slovami, dlhý a nesúrodý prechod by mal negatívny vplyv na premietanie filmov a ich distribúciu a v konečnom dôsledku aj na európske publikum.

               (67)

               Aj napriek zavedeniu daňového opatrenia v zmysle nariadenia de minimis je Taliansko v prechode na digitálnu projekciu stále pozadu.

               (68)

               Súčasne sa vzhľadom na to, že trh dosiahol vo svojom prechode bod obratu (viac ako 60 % kinosál bolo na konci roku 2013 v Taliansku digitalizovaných), zhoršila situácia pre kinosály, ktoré pri svojom prechode závisia od štátnej pomoci, keďže dostupnosť 35 mm filmov nie je v krátkodobom horizonte zabezpečená.

               (69)

               Opatrenie sa netýka výhradne menších kín, ale takisto relatívne veľkých kín a komerčných sietí. Najväčšie siete kín (s viac ako 60 premietacími sálami) sú však z pomoci vylúčené. Talianske orgány tvrdia, že poskytnutie daňového zvýhodnenia všetkým malým kinám obnovuje rovnaké podmienky v tomto odvetví, ktorému dominujú dve veľmi veľké siete kín.

               (70)

               Daňová úľava je určená na pomoc kinám, ktoré nie sú schopné, predovšetkým v súčasnej hospodárskej situácii, získať dostatočné súkromné finančné prostriedky na nákladný prechod na digitálnu projekciu.

               (71)

               Vzhľadom na vyššie uvedené skutočnosti sa Komisia domnieva, že pomoc sa môže považovať za nevyhnutnú pre zachovanie a obnovu filmovej rozmanitosti v Taliansku v digitálnom kontexte. Zachovanie existencie rôznych typov kín, od experimentálnych kín s jednou sálou po kiná s mnohými sálami a komerčným plánovaním, má zásadný význam pre podporu ochrany rozmanitej filmovej ponuky pre talianske obyvateľstvo. Ako sa uznáva v pripomienkach doručených zainteresovanými stranami, prechod na digitálnu projekciu je rozhodujúcim momentom pre kinematografiu ako celok, vzhľadom na to, že iba veľké siete kín sú schopné ľahko využívať komerčné modely prechodu. Údaje o trhu poskytnuté talianskymi orgánmi dokazujú, že uplatňovanie opatrení de minimis nie je dostatočné na dokončenie prechodu, najmä v prípade kín, ktoré majú viac ako jednu sálu. Je pravda, že niektoré kiná boli schopné využiť ponuky VPF, ale je takisto pravda, že modely komerčného prechodu nepokrývajú všetky náklady na digitálny prechod kín (pozri odôvodnenie 32). Aj v takých prípadoch môže byť verejná podpora považovaná za nevyhnutnú, ak bude koncipovaná ako doplnková a ak bude zabezpečené, že opatrenie je primerané, a to bez ohľadu na druh dotknutého kina.

         b)   Primeranosť opatrenia

               (72)

               Talianske orgány vylúčili z využitia daňovej úľavy spoločnosti prevádzkujúce kiná s viac ako 60 sálami. Štruktúra talianskeho kinematografického trhu jasne ukazuje, že existuje rozdiel medzi prevádzkovateľmi, ktorí majú menej ako 60 sál, a prevádzkovateľmi s väčším počtom sál (pozri odôvodnenia 36 a 37). Zavedený limit sa preto zdá byť so zreteľom na cieľ schémy primeraný.

               (73)

               Daňová úľava sa okrem toho vzťahuje iba na časť (30 %) nákladov na prechod a je obmedzená na 50 000 EUR ročne. Tým, že je výpočet výšky podpory založený na určitom percente skutočných nákladov na digitalizáciu, talianske orgány zaručujú, že je podpora primeraná, aj keď sa náklady môžu líšiť prípad od prípadu. Mnohí z tých, ktorí predložili svoje vyjadrenia, zdôraznili (odôvodnenie 29), že náklady na digitalizáciu môžu v niektorých prípadoch vzrásť výrazne nad priemer, napríklad keď sú potrebné rozsiahle práce na projekčnej kabíne. V takýchto atypických prípadoch však zaisťuje limit vo výške 50 000 EUR to, že absolútna výška pomoci bude aj naďalej primeraná.

               (74)

               Zatiaľ čo v rozhodnutí o začatí konania sa vyskytli otázky týkajúce sa možného zániku komerčných modelov prechodu na digitálnu kinematografiu, odôvodnenie 50 ukazuje, že v Taliansku boli vypracované dva rôzne komerčné modely, ktoré možno kombinovať s daňovou úľavou navrhnutou pre digitálne kiná. Talianske orgány zahrnuli do aktualizovaných vykonávajúcich predpisov osobitné ustanovenia s cieľom zaistiť, aby kombinovanie verejných a súkromných finančných prostriedkov určených na prechod na digitálnu projekciu neviedlo k príliš vysokým náhradám alebo presmerovaniu pomoci [napr. na distribútorov alebo sprostredkovateľov („integrátorov“) v modeli poplatkov za virtuálnu kópiu]. Talianske orgány týmto spôsobom podporujú optimálnu synergiu medzi dostupnými komerčnými modelmi a štátnou pomocou na uľahčenie úplného prechodu na digitálnu projekciu.

               (75)

               Daňovú úľavu možno takisto kombinovať s inými podpornými opatreniami. Aby bola zaistená primeranosť pomoci, zaviedli talianske orgány maximálnu intenzitu pre kumuláciu pomoci, ktorá predstavuje 90 % v prípade malých kín (s jednou alebo dvoma sálami) a 75 % v prípade iných typov kín.

               (76)

               Všeobecne povedané, k žiadosti musí byť priložené osvedčenie udávajúce skutočné pokrytie výdavkov na každú sálu a pre každý jednotlivý prípad sú stanovené kontroly ministerstva pre kultúrne dedičstvo, kultúrnu činnosť a cestovný ruch. Vo vykonávacích predpisoch je takisto stanovené, že v prípade nedodržania povinností bude daňová úľava vrátená (a budú k nej pripočítané úroky a penále).

         c)   Vhodnosť opatrenia

               (77)

               Vysvetlenia poskytnuté talianskymi orgánmi, ako aj zavedenie prevoditeľnosti daňových úľav zaručujú, že opatrenie bude mať vplyv na príjemcu tejto schémy. Možnosť využiť schému by mali mať aj menej ziskové kiná.

               (78)

               Opatrenie už nie je navrhnuté ako pilotné opatrenie, ale bude platné až do konca roku 2022.

               (79)

               Z údajov poskytnutých talianskymi orgánmi (pozri odôvodnenia 57 a 58) vyplýva, že opatrenia môžu využiť všetky typy kín, najmä tie menšie. Hoci existujú ďalšie faktory, ktoré môžu mať vplyv, je potrebné uviesť, že značný nárast počtu kín s jednou, dvoma, troma alebo štyrmi sálami, ktoré využili daňové úľavy (podľa nariadenia de minimis) v roku 2012 a 2013, sa zhoduje so zavedením prevoditeľnosti daňových úľav v roku 2012 (pozri odôvodnenie 25).

               (80)

               Všeobecne povedané, opatrenie sa javí ako vhodné na zachovanie súčasnej rozmanitosti kín na talianskom trhu, ktorý zahŕňa kiná s jednou premietacou sálou, malé komerčné kiná a rôzne typy multikín. Táto rozmanitosť je nevyhnutným predpokladom pre rozmanitú filmovú ponuku.

         d)   Narušenie hospodárskej súťaže a vplyv na obchod

               (81)

               Narušenie hospodárskej súťaže a vplyv na obchod sú malé. Cezhraničný rozmer filmu je obmedzený na prítomnosť medzinárodných prevádzkovateľov kín a medzinárodný charakter filmového obchodu. Jednotlivé kiná majú obmedzenú územnú pôsobnosť, keďže publikum sa kvôli návšteve kina nepresúva ďaleko.

               (82)

               Opatrenie sa týka podpory investícií a poskytuje jednorazovú výhodu kinám, ktoré musia riešiť jednorazový prechod. Daňová úľava zaručuje, že všetky kiná môžu dokončiť prechod na digitálnu projekciu, ale nemusia nutne nežiaducim spôsobom narušiť každodenné fungovanie hospodárskej súťaže.

               (83)

               Takisto sa očakáva, že dokončenie prechodu na digitálnu projekciu v Európe bude na prospech európskeho filmového priemyslu ako celku. V tejto súvislosti nie sú pochybnosti, ktoré boli vyjadrené v rozhodnutí o začatí konania v súvislosti s normami pre digitálne kino, ďalej relevantné. Z príspevkov tretích strán vyplynul konsenzus odvetvia v súvislosti s prevládajúcimi normami pre digitálne kino.

         VI.   ZÁVER

               (84)

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti sa Komisia domnieva, že opatrenie pomoci sleduje jasne vymedzený kultúrny cieľ. Pochybnosti o nevyhnutnosti, primeranosti a vhodnosti vyjadrené v rozhodnutí o začatí konania sa vyriešili. Narušenie hospodárskej súťaže a vplyv opatrení na obchod sú obmedzené a nie sú v rozpore so spoločným záujmom. Daňová úľava pre digitálnu projekčnú techniku sa preto považuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. d) Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Štátna pomoc, ktorú Taliansko zamýšľa poskytnúť na techniku pre digitálnu projekciu na základe zákona č. 244 z 24. decembra 2007, zákonnej vyhlášky č. 91 z 8. augusta 2013 a navrhovaných ustanovení, ktorými sa zavádzajú daňové úľavy poskytované kinám na zavedenie a kúpu techniky a aparatúry pre digitálnu projekciu, je zlučiteľná s vnútorným trhom v zmysle článku 107 ods. 3 písm. d) Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
   Vykonanie tohto opatrenia pomoci sa preto povoľuje.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie je určené Talianskej republike.

      V Bruseli 29. októbra 2014

            Za Komisiu

         Joaquín ALMUNIA

            podpredseda

      (1)  Ú. v. EÚ C 196, 20.8.2009, s. 9.

      (2)  Pozri poznámku pod čiarou č. 1.

      (3)  Verzia 2K má rozlíšenie 2 048 × 1 080 pixelov.

      (4)  DCI sú špecifikácie, ktoré boli prvýkrát definované v roku 2005 na americkom trhu spoločným podnikom nazvaným Digital Cinema Initiatives (Iniciatíva pre digitálnu projekciu), ktorý tvoria veľké americké filmové producentské spoločnosti (Disney, Fox, Paramount, Sony Pictures Entertainment, Universal a Warner Bros. Studios).

      (5)  Tieto komerčné modely prechodu sú založené na zaplatení poplatku za kúpu virtuálnej kópie distribútormi na účely digitálneho premietania ich vlastných filmov v kinách. Systém poplatkov za virtuálnu kópiu je založený na koncepcii využitia časti úspor distribútora, ktorý distribuuje film v digitálnom formáte, na čiastkovú úhradu nákladov, ktoré prevádzkovatelia kín vynakladajú na digitálnu techniku. Tieto dohody o „virtual print fee“ obvykle predpokladajú účasť prostredníka („integrátora“), ktorý od distribútorov vyberá poplatky za virtuálne kópie a inštaluje techniku do kín a prípadne ich aj financuje. Pozri tiež odôvodnenie 50 podávajúce prehľad modelov „virtual print fee“ dostupných v Taliansku.

      (6)  Až do konca roka 2010 na základe oznámenia Komisie s názvom Dočasný rámec Spoločenstva pre opatrenia štátnej pomoci na podporu prístupu k financovaniu v období súčasnej finančnej a hospodárskej krízy (Ú. v. EÚ C 83, 7.4.2009, s. 1). Po roku 2010 bolo opatrenie vykonané na základe nariadenia Komisie (ES) č. 1998/2006 z 15. decembra 2006 o uplatňovaní článkov 87 a 88 zmluvy na pomoc de minimis (Ú. v. EÚ L 379, 28.12.2006, s. 5). V roku 2013 prijala Komisia nové nariadenie de minimis – nariadenie Komisie (EÚ) č. 1407/2013 z 18. decembra 2013 o uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na pomoc de minimis (Ú. v. EÚ L 352, 24.12.2013, s. 1).

      (7)  Riaditelia európskych filmových agentúr (EFAD), San Sebastian Statement. „Urgent and comprehensive public support needed for the digitisation of cinemas, San Sebastian“, 21. september 2009; EFAD, diskusný dokument „The case of public intervention in the digital transition of cinema“, október 2009.

      (8)  Za sieť kín považujú talianske orgány spoločnosť, ktorá vlastní aspoň 15 kinosál aspoň v 3 kinách.

      (9)  Údaje talianskeho združenia prevádzkovateľov kín (ANEC) poskytnuté ministerstvom kultúrneho dedičstva, kultúrnych činností a cestovného ruchu.

      (10)  Oznámenie Komisie o štátnej pomoci pre filmy a iné audiovizuálne diela (Ú. v. EÚ C 332, 15.11.2013, s. 1).


title: 2007/646/ES: Rozhodnutie Rady z  1. októbra 2007 , ktorým sa vymenúva estónsky člen a traja estónski náhradníci Výboru regiónov

text:
               6.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 261/27

      ROZHODNUTIE RADY

   z 1. októbra 2007,
   ktorým sa vymenúva estónsky člen a traja estónski náhradníci Výboru regiónov
   (2007/646/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 263,
   so zreteľom na návrh estónskej vlády,
   keďže:

               (1)

               Rada 24. januára 2006 prijala rozhodnutie 2006/116/ES, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2006 do 25. januára 2010 (1).

               (2)

               V dôsledku skončenia funkčného obdobia pána Margusa LEPIKA sa uvoľnilo miesto člena Výboru regiónov. V dôsledku zmeny mandátu pána Mihkela JUHKAMIHO a skončenia funkčného obdobia pani Laine JÄNESOVEJ a pána Jüriho RATASA sa uvoľnili tri miesta náhradníkov Výboru regiónov,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Do Výboru regiónov sa za člena a náhradníkov na zvyšný čas funkčného obdobia, ktoré trvá do 25. januára 2010, vymenúvajú:

               a)

               za člena:

                           —

                           Pán Mihkel JUHKAMI, predseda mestskej rady mesta Rakvere;

               b)

               za náhradníkov:

                           —

                           pani Kersti KÕOSAAR, primátorka mesta Võru

                           —

                           pán Edgar SAVISAAR, primátor mesta Tallinn

                           —

                           pán Ivar UNT, primátor mesta Valga.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Luxemburgu 1. októbra 2007

            Za Radu

            predseda

         M. LINO

      (1)  Ú. v. EÚ L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: Rozhodnutie Rady z 8. októbra 2002, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 98/508/ES o uzavretí dohody o vzájomnom uznávaní posudzovania zhody, certifikátov a označení medzi Európskym spoločenstvom a Austráliou

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002D0800

Úradný vestník L 278 , 16/10/2002 S. 0019 - 0019

		Rozhodnutie Radyz 8. októbra 2002,ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 98/508/ES o uzavretí dohody o vzájomnom uznávaní posudzovania zhody, certifikátov a označení medzi Európskym spoločenstvom a Austráliou(2002/800/ES)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 133 v spojitosti s článkom 300 ods. 2 prvý pododsek prvá veta a článkom 300 ods. 3 prvý pododsek prvá veta a odsekom 4 toho istého článku,so zreteľom na návrh Komisie,keďže:na účel zabezpečenia účinného fungovania Dohody o vzájomnom uznávaní posudzovania zhody, certifikátov a označení medzi Európskym spoločenstvom a Austráliou [1](ďalej uvádzanej ako "dohoda") je potrebné zmeniť a doplniť rozhodnutie 98/508/ES [2],aby sa Komisia splnomocnila na prijatie všetkých opatrení potrebných na fungovanie dohody, ROZHODLA TAKTO:Jediný článokČlánok 3 rozhodnutia 98/508/ES sa nahrádza týmto textom:"Článok 31. Komisia zastupuje Spoločenstvo v spoločnom výbore na základe článku 12 dohody, pomáha jej osobitný výbor určený Radou. Komisia po porade s týmto osobitným výborom prikročí k menovaniam, oznámeniam, výmene informácií a žiadostiam o informácie uvedeným v dohode.2. Postoj Spoločenstva v spoločnom výbore stanoví Komisia po porade s osobitným výborom uvedeným v článku 1."V Luxemburgu 8. októbra 2002Za RadupredsedaT. Pedersen[1] Ú. v. ES L 229, 17.8.1998, s. 3.[2] Ú. v. ES L 229, 17.8.1998, s. 1.--------------------------------------------------


               15.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 468/285

         P7_TA(2013)0564
   Vymenovanie predsedu rady pre dohľad Európskej centrálnej banky
   Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 11. decembra 2013 o návrhu Európskej centrálnej banky na vymenovanie predsedu rady pre dohľad Európskej centrálnej banky (N7-0103/2013 – C7-0424/2013 – 2013/0901(NLE))
   (Schválenie)
   (2016/C 468/65)

      Európsky parlament,

               —

               so zreteľom na návrh Európskej centrálnej banky z 22. novembra 2013 na vymenovanie predsedu rady pre dohľad Európskej centrálnej banky (N7-0103/2013),

               —

               so zreteľom na článok 26 ods. 3 nariadenia Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (1),

               —

               so zreteľom na medziinštitucionálnu dohodu medzi Európskym parlamentom a Európskou centrálnou bankou o praktických spôsoboch vykonávania demokratickej zodpovednosti a dohľadu nad plnením úloh, ktorými bola poverená ECB v rámci jednotného mechanizmu dohľadu (2),

               —

               so zreteľom na rokovací poriadok,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre hospodárske a menové veci (A7-0452/2013),

               A.

               keďže v článku 26 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 sa stanovuje, že Európska centrálna banka (ECB) má predložiť Európskemu parlamentu návrh na vymenovanie predsedu jej rady pre dohľad a že predseda sa vyberá prostredníctvom otvoreného výberového konania spomedzi uznávaných a skúsených osobností v oblasti bankových a finančných záležitostí, ktoré nie sú členmi Rady guvernérov;

               B.

               keďže v článku 26 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 sa stanovuje, že pri vymenúvaní členov rady pre dohľad v súlade s uvedeným nariadením sa dodržiavajú zásady rodovej rovnosti, skúsenosti a kvalifikovanosti;

               C.

               keďže v liste z 22. novembra 2013 ECB predložila Európskemu parlamentu návrh na vymenovanie Danièle Nouyovej za predsedníčku rady pre dohľad ECB na funkčné obdobie piatich rokov;

               D.

               keďže Výbor pre hospodárske a menové veci Európskeho parlamentu následne pristúpil k posúdeniu kvalifikácie navrhovaného kandidáta, najmä pokiaľ ide o požiadavky stanovené v článku 26 ods. 2 a 3 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013; keďže pri vykonávaní tohto posúdenia bol výboru predložený životopis navrhovanej kandidátky, ako aj jej odpovede na písomný dotazník;

               E.

               keďže výbor následne usporiadal 27. novembra 2013 vypočutie kandidátky, počas ktorého kandidátka predniesla úvodné vyhlásenie a potom odpovedala na otázky položené členmi výboru;

               1.

               schvaľuje návrh ECB na vymenovanie Danièle Nouyovej za predsedníčku rady pre dohľad ECB;

               2.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie Európskej centrálnej banke, Rade a vládam členských štátov.

      (1)  Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63.

      (2)  Ú. v. EÚ L 320, 30.11.2013, s. 1.


title: Rozhodnutie výboru regiónov zo 17. septembra 1997 o prístupe verejnosti k dokumentom Výboru regiónov

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31997D0165(01)

Úradný vestník L 351 , 23/12/1997 S. 0070 - 0071

		Rozhodnutie výboru regiónovzo 17. septembra 1997o prístupe verejnosti k dokumentom Výboru regiónovPREDSEDNÍCTVO VÝBORU REGIÓNOV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskej únie a najmä na jej vyhlásenie 17 pripojené k jej záverečnému aktu,keďže by sa mali prijať ustanovenia na riadenie prístupu verejnosti k dokumentom Výboru regiónov (ďalej len "výbor");keďže tieto opatrenia by mali byť v súlade s kódexom rokovania dohodnutým a prijatým Komisiou a Radou v tejto oblasti 6. decembra 1993, s cieľom zaistiť spojitosť a nepretržitosť činností orgánov v súlade s článkom C Zmluvy o Európskej únii;keďže tieto opatrenia sú uplatniteľné na všetky dokumenty, ktoré vlastní výbor na akomkoľvek nosiči, okrem dokumentov písaných osobami, subjektami a inštitúciami mimo rámca výboru;keďže zásada poskytovania prístupu širokej verejnosti k dokumentom výboru ako súčasť väčšej prehľadnosti práce výboru musí však podliehať určitým výnimkám, najmä pokiaľ ide o ochranu záujmu verejnosti, osoby a súkromia;keďže sa toto rozhodnutie musí uplatňovať s ohľadom na ustanovenia o ochrane utajovaných skutočností,ROZHODLO TAKTO:Článok 11. Verejnosť má prístup k dokumentom výboru za podmienok stanovených v tomto rozhodnutí.2. "Dokument výboru" je akýkoľvek písaný text podliehajúci článku 2 ods. 2, na akomkoľvek nosiči, ktorý obsahuje existujúce údaje a ktorý vlastní výbor.Článok 21. Žiadosť o prístup k dokumentu výboru musí byť zaslaná písomne generálnemu tajomníkovi výboru [1]. Musí byť dostatočne presná a musí obsahovať údaje umožňujúce určenie požadovaného dokumentu alebo dokumentov. Žiadateľ bude, ak to bude potrebné, požiadaný o presnejšie údaje.2. V prípade, že požadovaný dokument bol napísaný fyzickou osobou alebo právnickou osobou, členským štátom, iným orgánom alebo inštitúciou spoločenstva alebo iným vnútroštátnym alebo medzinárodným subjektom, nesmie byť žiadosť zaslaná výboru, ale priamo autorovi dokumentu.Článok 31. Žiadateľ má prístup k dokumentu výboru buď tak, že mu je predložený k nahliadnutiu na mieste, alebo tak, že mu bude na jeho náklady zaslaná kópia. Za kópie tlačených dokumentov presahujúcich 30 strán môže generálny sekretariát výboru uložiť poplatok 10 ECU plus 0,036 ECU za hárok papiera. Poplatky za poskytnutie informácií v inej forme sa určí od prípadu k prípadu, avšak nesmú prekročiť rozumnú čiastku.2. Príslušné oddelenia generálneho sekretariátu sa pokúsia nájsť vhodné riešenie pri vybavovaní opakovaných žiadostí a/alebo žiadostí týkajúcich sa veľmi rozsiahlych dokumentov.3. Osoba, ktorej bol poskytnutý prístup k dokumentom výboru, nesmie príslušný dokument rozmnožovať alebo rozširovať priamym predajom za obchodným účelom bez predchádzajúceho súhlasu generálneho tajomníka.Článok 41. Prístup k dokumentu výboru sa nepovolí, ak by jeho vyzradenie poškodilo:- ochrane verejného záujmu (verejná bezpečnosť, medzinárodné vzťahy, menová stabilita, súdnictvo, kontrola a vyšetrovanie),- ochrane osobnosti a súkromia,- ochrane obchodného a priemyselného tajomstva,- ochrane finančných záujmov spoločenstva,- ochrane dôvernosti požadovanej fyzickými alebo právnickými osobami, ktoré poskytli v dokumente uvedené údaje alebo požadované právnymi predpismi členského štátu, ktorý dané údaje poskytol.2. Prístup k dokumentu výboru je možné odmietnuť kvôli ochrane dôvernosti postupu rokovaní výboru.Článok 5Žiadosť o prístup k dokumentu výboru preskúmajú príslušné oddelenia generálneho sekretariátu, ktoré navrhnú ďalší postup.Článok 61. Príslušný riaditeľ alebo vedúci oddelenia alebo úradník konajúci v ich mene informuje žiadateľa písomne do jedného mesiaca o tom, či sa jeho žiadosti vyhovie alebo či sa zamýšľa nad jej zamietnutím. V takom prípade tiež vyrozumie žiadateľa o dôvodoch zamýšľaného odmietnutia a informuje ho o možnosti podať generálnemu tajomníkovi v lehote jedného mesiaca žiadosť o potvrdení o prehodnotení uvedeného stanoviska, a že v prípade, že tak neučiní, bude sa to interpretovať tak, že svoju pôvodnú žiadosť stiahol.2. V prípade, že sa na žiadosť o prístup k dokumentu neodpovie v rámci jedného mesiaca od jej podania, rozumie sa, že bol vyjadrený zámer odoprieť prístup.3. O potvrdzujúcich žiadostiach rozhoduje predseda. Môže túto právomoc previesť na generálneho tajomníka.4. Zamietnutie žiadosti o potvrdení musí byť vydané v lehote jedného mesiaca od predloženia tejto žiadosti a musí byť zdôvodnené. Žiadateľ musí byť čo najskôr písomne upovedomený a súčasne informovaný o obsahu článku 138e a 173 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva týkajúcich sa podmienok sťažnosti fyzickej osoby k ombudsmanovi a prieskumu zákonnosti aktov výboru Súdnym dvorom.5. V prípade, že sa na žiadosť o potvrdení neodpovie do jedného mesiaca od podania, považuje sa za zamietnutú.6. Výnimočne môže generálny tajomník po predchádzajúcom upovedomení žiadateľa predĺžiť lehoty stanovené v prvej vete odseku 1 a v odseku 4.Článok 7Toto rozhodnutie sa bude uplatňovať s riadnym ohľadom na ustanovenia o ochrane utajovaných skutočností.Článok 8Každé dva roky predloží generálny tajomník predsedníctvu správu o vykonávaní tohto rozhodnutia.Článok 9Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom podpisu.V Bruseli 17. septembra 1997Za predsedníctvoPasqual Maragall i Mirapredseda[1] Generálny tajomník Výboru regiónov Európskej únie, 79 Rue Belliard, 1040 Brusel, Belgicko--------------------------------------------------