title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/1720 z 23. októbra 2018 o mobilizácii Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii na základe žiadosti Portugalska – EGF/2018/002 PT/Norte — Centro — Lisboa wearing apparel

text:
                  16.11.2018

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 291/8

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2018/1720
         z 23. októbra 2018
         o mobilizácii Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii na základe žiadosti Portugalska – EGF/2018/002 PT/Norte — Centro — Lisboa wearing apparel
         EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
         so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1309/2013 zo 17. decembra 2013 o Európskom fonde na prispôsobenie sa globalizácii (2014 – 2020) a o zrušení nariadenia (ES) č. 1927/2006 (1), a najmä na jeho článok 15 ods. 4,
         so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (2), a najmä na jej bod 13,
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         keďže:

                     (1)

                     Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii (ďalej len „EGF“) bol zriadený s cieľom poskytovať podporu pracovníkom, ktorí boli prepustení, a samostatne zárobkovo činným osobám, ktoré ukončili činnosť z dôvodu vážnych zmien v štruktúre svetového obchodu v dôsledku globalizácie, z dôvodu pokračovania celosvetovej finančnej a hospodárskej krízy či z dôvodu novej celosvetovej finančnej a hospodárskej krízy, a pomôcť im pri opätovnom začleňovaní do trhu práce.

                     (2)

                     Ako sa stanovuje v článku 12 nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (3), EGF nesmie prekročiť maximálnu ročnú sumu 150 miliónov EUR (v cenách z roku 2011).

                     (3)

                     Portugalsko 24. apríla 2018 predložilo žiadosť o mobilizáciu EGF v súvislosti s prepúšťaním v odvetví výroby odevov v regiónoch Norte, Centro a Lisabon v Portugalsku. Žiadosť bola doplnená o dodatočné informácie v súlade s článkom 8 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1309/2013. Táto žiadosť spĺňa požiadavky na stanovenie finančného príspevku z EGF podľa článku 13 nariadenia (EÚ) č. 1309/2013.

                     (4)

                     V súlade s článkom 6 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 1309/2013 sa Portugalsko rozhodlo poskytnúť personalizované služby spolufinancované z EGF aj 730 mladým ľuďom, ktorí nie sú zamestnaní, ani nie sú v procese vzdelávania alebo odbornej prípravy (NEET).

                     (5)

                     Preto by sa v súvislosti so žiadosťou predloženou Portugalskom mal mobilizovať EGF s cieľom poskytnúť finančný príspevok vo výške 4 655 883 EUR.

                     (6)

                     S cieľom skrátiť čas potrebný na mobilizáciu EGF na minimum by sa toto rozhodnutie malo uplatňovať odo dňa jeho prijatia,

               PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:

            Článok 1
            V rámci všeobecného rozpočtu Únie na rozpočtový rok 2018 sa mobilizuje EGF s cieľom poskytnúť sumu 4 655 883 EUR vo forme viazaných a platobných rozpočtových prostriedkov.

            Článok 2
            Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
            Uplatňuje sa od 23. októbra 2018.

            V Štrasburgu 23. októbra 2018.

                  Za Európsky parlament

                  predseda

               A. TAJANI

                  Za Radu

                  predsedníčka

               K. EDTSTADLER

            (1)  Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 855.

            (2)  Ú. v. EÚ C 373, 20.12.2013, s. 1.

            (3)  Nariadenie Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ustanovuje viacročný finančný rámec na roky 2014 – 2020 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 884).


Rozhodnutie Komisie z 28/11/2018 ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom (Vec COMP/M.9165 - Canada Pension Plan Investment Board / Ontario Teachers' Pension Plan Board / Impulsora del Desarrollo y El Empleo en America Latina, S.A.B. de C.V. / ConcesioAutopista Guadalajara-Tepic, S.A. de C.V.) podľa nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (Iba anglické znenie je autentické)


Rozhodnutie Komisie z 30/11/2018 ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom (Vec COMP/M.9153 - Meridiam SAS / La Caisse des dépôts et consignations / FICA-HPCI) podľa nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (Iba francúzské znenie je autentické)


Rozhodnutie Komisie z 16/10/2018 ktorým sa koncentrácia vyhlasuje za zlučiteľnú so spoločným trhom (Vec COMP/M.8993 - China Huaxin Post and Telecom Technologies Co., Ltd / Juniper Networks International B.V. / Shanghai Huaxin Juniper Networks Co., Ltd.) podľa nariadenia Rady (ES) č. 139/2004 (Iba anglické znenie je autentické)


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/217 z 28. januára 2019 o uzavretí Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom o zmene protokolov č. 1 a č. 4 k Euro-stredomorskej dohode o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Marockým kráľovstvom na strane druhej

text:
                  6.2.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 34/1

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2019/217
         z 28. januára 2019
         o uzavretí Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom o zmene protokolov č. 1 a č. 4 k Euro-stredomorskej dohode o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Marockým kráľovstvom na strane druhej
         RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s článkom 218 ods. 6 druhým pododsekom, písmenom a) bodom i),
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu (1),
         keďže:

                     (1)

                     Euro-stredomorská dohoda o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Marockým kráľovstvom na strane druhej (2) (ďalej len „dohoda o pridružení“) nadobudla platnosť 1. marca 2000.

                     (2)

                     Od nadobudnutia platnosti dohody o pridružení Únia ďalej posilňovala svoje dvojstranné vzťahy s Marockým kráľovstvom a priznala mu posilnený štatút.

                     (3)

                     Únia neprejudikuje výsledok politického procesu o konečnom statuse Západnej Sahary, ktorý sa vedie pod záštitou Organizácie Spojených národov a zároveň dôsledne opakuje, že jej záleží na urovnaní sporu v Západnej Sahare, aktuálne zapísanej Organizáciou Spojených národov na zozname nesamosprávnych území a v súčasnosti z veľkej časti spravovanom Marockým kráľovstvom. Plne podporuje úsilie generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov a jeho osobného vyslanca s cieľom pomôcť stranám dosiahnuť spravodlivé, udržateľné a obojstranne prijateľné politické riešenie, ktoré umožní sebaurčenie ľudu Západnej Sahary v kontexte dohôd rešpektujúcich ciele a zásady Charty Organizácie Spojených národov, ako sú uvedené v rezolúciách Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov, najmä v jej rezolúciách č. 2152 (2014), č. 2218 (2015), č. 2385 (2016), č. 2351 (2017) a č. 2414 (2018).

                     (4)

                     Od nadobudnutia platnosti dohody o pridružení sa výrobky pochádzajúce zo Západnej Sahary s osvedčením o pôvode v Maroku dovážali z Únie s colnými preferenciami zakotvenými v relevantných ustanoveniach uvedenej dohody.

                     (5)

                     Vo svojom rozsudku vo veci C-104/16 P (3) Súdny dvor však spresnil, že dohoda o pridružení sa vzťahuje len na územie Marockého kráľovstva, a nie na Západnú Saharu, ktorá je nesamosprávnym územím.

                     (6)

                     Dôležité je zabezpečiť, aby sa nenarušili obchodné toky, ktoré sa vytvorili v priebehu rokov, a zároveň poskytnúť primerané záruky na ochranu medzinárodného práva, vrátane ľudských práv, a na udržateľný rozvoj predmetných území. Rada 29. mája 2017 poverila Komisiu začatím rokovaní s Marockým kráľovstvom s cieľom v súlade s rozsudkom Súdneho dvora ustanoviť právny základ na udelenie colných preferencií stanovených v dohode o pridružení na výrobky s pôvodom v Západnej Sahare. Dohoda medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom predstavuje jediný spôsob, ako zabezpečiť, aby dovoz výrobkov s pôvodom v Západnej Sahare mohol získať štatút preferenčného pôvodu, keďže jedine marocké orgány sú schopné zaručiť dodržiavanie pravidiel potrebných na udelenie týchto preferencií.

                     (7)

                     Komisia posúdila potenciálny vplyv tejto dohody na udržateľný rozvoj, najmä pokiaľ ide o výhody a nevýhody vyplývajúce z colných preferencií udeľovaných výrobkom zo Západnej Sahary pre dotknuté obyvateľstvo a účinky na využívanie prírodných zdrojov v predmetných regiónoch. Účinky colných výhod na zamestnanosť, ľudské práva a využívanie prírodných zdrojov sú veľmi ťažko merateľné, pretože majú nepriamy charakter. Rovnako nie je v tejto súvislosti ľahké získať objektívne informácie.

                     (8)

                     Z tohto hodnotenia však vo všeobecnosti vyplýva, že výhody pre hospodárstvo Západnej Sahary vyplývajúce z udelenia colných preferencií stanovených v dohode o pridružení na výrobky s pôvodom v Západnej Sahare, a najmä silný pákový efekt pre hospodárstvo a s tým súvisiaci sociálny rozvoj, prevažujú nad nevýhodami spomínanými počas konzultácií, ako je extenzívne využívanie prírodných zdrojov, predovšetkým zásob podzemných vôd, na ktoré boli prijaté opatrenia.

                     (9)

                     Odhaduje sa, že rozšírenie colných preferencií na výrobky s pôvodom v Západnej Sahare bude mať teda celkovo pozitívny vplyv na dotknuté obyvateľstvo. Je pravdepodobné, že v budúcnosti by sa takýto účinok mal zachovať, alebo dokonca zvýšiť. Z hodnotenia vyplýva, že rozšírenie colných preferencií na výrobky zo Západnej Sahary môže podporovať bezpečnejšie investičné prostredie a podporiť jej rýchly a významný rozvoj priaznivý pre miestnu zamestnanosť. Skutočnosť, že v Západnej Sahare jestvujú hospodárske a výrobné činnosti, pre ktoré by bolo mimoriadne prospešné, keby mohli využívať colné preferencie stanovené v dohode o pridružení, dokazuje, že neposkytnutie colných preferencií by významne ohrozilo vývoz zo Západnej Sahary, najmä vývoz výrobkov rybného hospodárstva a poľnohospodárskych výrobkov. Odhaduje sa, že udelenie colných preferencií by takisto malo stimulovať prílev investícií, a tým pozitívne ovplyvňovať rozvoj hospodárstva Západnej Sahary.

                     (10)

                     Vzhľadom na úvahy o súhlase v rozsudku Súdneho dvora Komisia spolu s Európskou službou pre vonkajšiu činnosť prijala všetky rozumné a možné opatrenia v aktuálnom kontexte k tomu, aby primerane zapojila dotknuté obyvateľstvo, aby sa uistila o jeho súhlase s dohodou. Uskutočnili sa konzultácie so zástupcami zahŕňajúcimi širokú škálu zástupcov spoločenských, ekonomických a politických kruhov, ktorí sa v rámci týchto konzultáciií vo veľkej miere vyjadrili pre rozšírenie colných preferencií z dohody o pridružení na Západnú Saharu. Tí, ktorí odmietli rozšírenie, sa hlavne domnievali, že táto dohoda by potvrdzovala pozíciu Maroka na území Západnej Sahary. Žiadne ustanovenie tejto dohody však nenasvedčuje tomu, že by uznávala suverenitu Maroka nad Západnou Saharou. Únia bude i naďalej vynakladať zvýšené úsilie na podporu procesu mierového riešenia sporu, ktorý pod svojou záštitou iniciovala a pokračovala v ňom Organizácia Spojených národov.

                     (11)

                     V súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2018/1893 (4) bola Dohoda vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom o zmene protokolov č. 1 a č. 4 k Euro-stredomorskej dohode o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Marockým kráľovstvom na strane druhej (ďalej len „dohoda“) podpísaná 25. októbra 2018 s výhradou jej uzavretia k neskoršiemu dátumu.

                     (12)

                     Dohoda prispieva k dosiahnutiu cieľov, ktoré sleduje Únia v rámci článku 21 Zmluvy o Európskej únii.

                     (13)

                     Táto dohoda by sa mala schváliť,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

            Článok 1
            Týmto sa v mene Únie schvaľuje Dohoda vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom o zmene protokolov č. 1 a č. 4 k Euro-stredomorskej dohode o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Marockým kráľovstvom na strane druhej (ďalej len „dohoda“).
            Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.

            Článok 2
            Predseda Rady vykoná v mene Únie oznámenie stanovené v dohode (5).

            Článok 3
            Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

            V Bruseli 28. januára 2019

                  Za Radu

                  predseda

               P. DAEA

            (1)  Súhlas zo 16. januára 2019 (zatiaľ neuverejnený v úradnom vestníku).

            (2)  Ú. v. ES L 70, 18.3.2000, s. 2.

            (3)  Rozsudok Súdneho dvora z 21. decembra 2016, Rada/Front Polisario, C-104/16 P, ECLI:EU:C:2016:973.

            (4)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2018/1893 zo 16. júla 2018 o podpise v mene Európskej únie Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Marockým kráľovstvom o zmene protokolov č. 1 a č. 4 k Euro-stredomorskej dohode o pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Marockým kráľovstvom na strane druhej (Ú. v. EÚ L 310, 6.12.2018, s. 1).

            (5)  Generálny sekretariát Rady uverejní dátum nadobudnutia platnosti dohody v Úradnom vestníku Európskej únie.


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/222 z 20. decembra 2018 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v spoločnom výbore zriadenom Európsko-stredomorskou dočasnou dohodou o pridružení o obchode a spolupráci medzi Európskym spoločenstvom, na jednej strane, a Organizáciou pre oslobodenie Palestíny (OOP) v prospech palestínskych orgánov Západného brehu a Pásma Gazy, na druhej strane, pokiaľ ide o predĺženie akčného plánu EÚ a Palestínskej samosprávy

text:
                  7.2.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 35/32

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2019/222
         z 20. decembra 2018
         o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v spoločnom výbore zriadenom Európsko-stredomorskou dočasnou dohodou o pridružení o obchode a spolupráci medzi Európskym spoločenstvom, na jednej strane, a Organizáciou pre oslobodenie Palestíny (OOP) v prospech palestínskych orgánov Západného brehu a Pásma Gazy, na druhej strane, pokiaľ ide o predĺženie akčného plánu EÚ a Palestínskej samosprávy
         RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 217 v spojení s jej článkom 218 ods. 9,
         so zreteľom na návrh Európskej komisie a vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
         keďže:

                     (1)

                     Európsko-stredomorská dočasná dohoda o pridružení o obchode a spolupráci medzi Európskym spoločenstvom, na jednej strane, a Organizáciou pre oslobodenie Palestíny (OOP) v prospech palestínskych orgánov Západného brehu a Pásma Gazy, na druhej strane (1) (ďalej len „dočasná dohoda o pridružení“), bola podpísaná 24. februára 1997 a nadobudla platnosť 1. júla 1997.

                     (2)

                     Zmluvné strany sa zhodli na tom, že súčasný akčný plán pre EÚ a palestínske orgány (ďalej len „akčný plán EÚ a Palestínskej samosprávy“) naďalej odráža privilegované partnerstvo medzi EÚ a Palestínskou samosprávou a podporuje vykonávanie dočasnej dohody o pridružení.

                     (3)

                     Spoločný výbor môže podľa článku 63 dočasnej dohody o pridružení prijímať rozhodnutia a vydávať príslušné odporúčania.

                     (4)

                     Spoločný výbor má písomným postupom prijať odporúčanie týkajúce sa predĺženia akčného plánu EÚ a Palestínskej samosprávy o ďalšie tri roky.

                     (5)

                     Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má v mene Únie zaujať v rámci spoločného výboru, keďže odporúčanie bude mať právne účinky.

                     (6)

                     Predĺženie akčného plánu EÚ a Palestínskej samosprávy o tri roky poskytne zmluvným stranám úplnú príležitosť na prehĺbenie ich spolupráce v nadchádzajúcich rokoch, a to aj prostredníctvom možného rokovania o prioritách partnerstva,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

            Článok 1
            Pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v spoločnom výbore zriadenom Európsko-stredomorskou dočasnou dohodou o pridružení o obchode a spolupráci medzi Európskym spoločenstvom, na jednej strane, a Organizáciou pre oslobodenie Palestíny (OOP) v prospech palestínskych orgánov Západného brehu a Pásma Gazy, na druhej strane, pokiaľ ide o predĺženie akčného plánu EÚ a Palestínskej samosprávy, je založená na návrhu odporúčania spoločného výboru pripojenom k tomu rozhodnutiu.

            Článok 2
            Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

            V Bruseli 20. decembra 2018

                  Za Radu

                  predsedníčka

               E. KÖSTINGER

            (1)  Ú. v. ES L 187, 16.7.1997, s. 3.

            NÁVRH
            ODPORÚČANIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EÚ–OOP č. …/…
            z …,
            ktorým sa schvaľuje predĺženie akčného plánu EÚ a Palestínskej samosprávy
            SPOLOČNÝ VÝBOR EÚ-OOP,
            so zreteľom na Európsko-stredomorskú dočasnú dohodu o pridružení o obchode a spolupráci medzi Európskym spoločenstvom, na jednej strane, a Organizáciou pre oslobodenie Palestíny (OOP) v prospech palestínskych orgánov Západného brehu a Pásma Gazy, na druhej strane (1),
            keďže:

                        (1)

                        Európsko-stredomorská dočasná dohoda o pridružení o obchode a spolupráci medzi Európskym spoločenstvom, na jednej strane, a Organizáciou pre oslobodenie Palestíny (OOP) v prospech palestínskych orgánov Západného brehu a Pásma Gazy, na druhej strane (ďalej len „dočasná dohoda o pridružení“), bola podpísaná 24. februára 1997 a nadobudla platnosť 1. júla 1997.

                        (2)

                        Spoločný výbor môže podľa článku 63 dočasnej dohody o pridružení prijímať rozhodnutia a vydávať príslušné odporúčania.

                        (3)

                        V článku 10 rokovacieho poriadku spoločného výboru sa stanovuje možnosť prijímať v období medzi zasadnutiami rozhodnutia písomným postupom, ak s tým obidve zmluvné strany súhlasia.

                        (4)

                        Predĺženie akčného plánu EÚ a Palestínskej samosprávy o tri roky poskytne zmluvným stranám príležitosť na prehĺbenie ich spolupráce v nadchádzajúcich rokoch, a to aj prostredníctvom možného rokovania o prioritách partnerstva,

                  PRIJAL TOTO ODPORÚČANIE:

               Článok 1
               Spoločný výbor písomným postupom odporúča, aby sa akčný plán EÚ a Palestínskej samosprávy predĺžil o tri roky odo dňa prijatia rozhodnutia o predĺžení.

               Článok 2
               Toto odporúčanie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V …

                     Za spoločný výbor EÚ-OOP

                     predseda

               (1)  Ú. v. ES L 187, 16.7.1997, s. 3.


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/234 z 5. februára 2019 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v Spoločnej rade zriadenej na základe Dohody o hospodárskom partnerstve medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a štátmi SADC-DHP na strane druhej, pokiaľ ide o prijatie rokovacieho poriadku Spoločnej rady a Výboru pre obchod a rozvoj

text:
                  8.2.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 37/127

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2019/234
         z 5. februára 2019
         o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v Spoločnej rade zriadenej na základe Dohody o hospodárskom partnerstve medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a štátmi SADC-DHP na strane druhej, pokiaľ ide o prijatie rokovacieho poriadku Spoločnej rady a Výboru pre obchod a rozvoj
         RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 v spojení s jej článkom 218 ods. 9,
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         keďže:

                     (1)

                     Dohoda o hospodárskom partnerstve medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a štátmi SADC-DHP na strane druhej (1) (ďalej len „dohoda“), bola Európskou úniou a jej členskými štátmi podpísaná 10. júna 2016. Medzi Úniou na jednej strane a Botswanou, Lesothom, Namíbiou, Svazijskom a Južnou Afrikou na strane druhej sa predbežne vykonáva od 10. októbra 2016 a medzi Úniou a Mozambikom od 4. februára 2018.

                     (2)

                     Podľa článku 102 ods. 1 dohody Spoločná rada má mať právomoc prijímať rozhodnutia v súvislosti so všetkými záležitosťami, na ktoré sa táto dohoda vzťahuje. Podľa článku 101 ods. 3 písm. h) a i) dohody vypracúva Spoločná rada vlastný rokovací poriadok, ako aj rokovací poriadok Výboru pre obchod a rozvoj.

                     (3)

                     Spoločná rada má na svojom prvom zasadnutí prijať rozhodnutia o vlastnom rokovacom poriadku, ako aj o rokovacom poriadku Výboru pre obchod a rozvoj.

                     (4)

                     Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má v mene Únie zaujať v Spoločnej rade, keďže pripravované rozhodnutie Spoločnej rady bude pre Úniu záväzné.

                     (5)

                     Pozícia Únie v Spoločnej rade by preto mala byť založená na pripojenom návrhu rozhodnutia,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

            Článok 1
            Pozícia, ktorá sa má v mene Únie zaujať na prvom zasadnutí Spoločnej rady, pokiaľ ide o jej rokovací poriadok a rokovací poriadok Výboru pre obchod a rozvoj je založená na návrhu rozhodnutia Spoločnej rady pripojenom k tomuto rozhodnutiu.

            Článok 2
            Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

            V Bruseli 5. februára 2019

                  Za Radu

                  predseda

               G. CIAMBA

            (1)  Ú. v. EÚ L 250, 16.9.2016, s. 3.

            NÁVRH
            ROZHODNUTIE SPOLOČNEJ RADY ZRIADENEJ NA ZÁKLADE DOHODY O HOSPODÁRSKOM PARTNERSTVE MEDZI EURÓPSKOU ÚNIOU A JEJ ČLENSKÝMI ŠTÁTMI NA JEDNEJ STRANE A ŠTÁTMI SADC-DHP NA STRANE DRUHEJ č. 1/2019
            z …
            o prijatí rokovacieho poriadku Spoločnej rady a Výboru pre obchod a rozvoj
            SPOLOČNÁ RADA,
            so zreteľom na Dohodu o hospodárskom partnerstve medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a štátmi SADC-DHP, na strane druhej (ďalej len „dohoda“), a najmä na jej články 100, 101 a 102,
            PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

               Článok 1
               Rokovací poriadok Spoločnej rady sa ustanovuje v znení, ktoré sa uvádza v prílohe I k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 2
               Rokovací poriadok Výboru pre obchod a rozvoj sa ustanovuje v znení, ktoré sa uvádza v prílohe II k tomuto rozhodnutiu.

               Článok 3
               Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

               V …

                     Za Spoločnú radu

                     Minister obchodu

                     Zástupca EÚ

            PRÍLOHA I
            ROKOVACÍ PORIADOK SPOLOČNEJ RADY

               KAPITOLA I

               ORGANIZÁCIA

               Článok 1
               Zloženie a predsedníctvo

                  1.   Spoločná rada zriadená na základe článku 100 Dohody o hospodárskom partnerstve medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a štátmi SADC-DHP, na strane druhej (ďalej len „dohoda“) plní svoje úlohy, ako sa stanovuje v článkoch 100 a 101 dohody.

                  2.   Odkaz na „zmluvné strany“ v tomto rokovacom poriadku zodpovedá vymedzeniu uvedenému v článku 104 dohody, konkrétne štáty SADC-DHP a zmluvná strana EÚ (Európska únia alebo jej členské štáty alebo Európska únia a jej členské štáty, so zreteľom na ich príslušné oblasti právomocí).

                  3.   V súlade s článkom 101 ods. 1 dohody, Spoločnú radu tvoria na jednej strane príslušní členovia Rady Európskej únie a príslušní členovia Európskej komisie alebo ich zástupcovia a na druhej strane príslušní ministri štátov SADC-DHP alebo ich zástupcovia.

                  4.   Zasadnutiam Spoločnej rady predsedajú na ministerskej úrovni striedavo počas období 12 mesiacov zástupcovia zmluvnej strany EÚ, so zreteľom na príslušné oblasti právomocí Únie a jej členských štátov, a zástupca štátov SADC-DHP. Prvému zasadnutiu Spoločnej rady predsedajú spoločne obe zmluvné strany.

                  5.   Mandát prvého predsedníckeho obdobia uvedený v odseku 4 sa začína v deň nasledujúci po prvom zasadnutí Spoločnej rady a končí sa 31. decembra toho istého roku. Predsedníctvo tohto prvého obdobia vykonáva [zástupca štátov SADC-DHP] [zmluvná strana EÚ].

               Článok 2
               Zasadnutia

                  1.   V súlade s článkom 102 ods. 4 dohody sa Spoločná rada schádza v pravidelných intervaloch, ktoré nepresiahnu obdobie dvoch rokov, ako aj na mimoriadnych zasadnutiach, kedykoľvek to okolnosti vyžadujú, ak sa tak zmluvné strany na tom dohodnú.

                  2.   Zasadnutia Spoločnej rady sa konajú striedavo v Bruseli alebo na území jedného zo štátov SADC-DHP, pokiaľ sa zmluvné strany nedohodnú inak.

                  3.   Pokiaľ sa zmluvné strany nedohodnú inak, zasadnutia Spoločnej rady zvoláva predsedajúca zmluvná strana po konzultácii s druhou zmluvnou stranou.

                  4.   Zmluvné strany sa môžu dohodnúť, že zasadnutia Spoločnej rady sa uskutočnia prostredníctvom elektronických prostriedkov.

               Článok 3
               Pozorovatelia
               Spoločná rada sa môže ad hoc rozhodnúť, že na svoje zasadnutia prizve pozorovateľov, a môže určiť, ktoré body programu im sprístupní.

               Článok 4
               Sekretariát

                  1.   Generálny sekretariát Rady Európskej únie a Európska komisia na jednej strane a oddelenie SADC DHP v rámci sekretariátu SADC na strane druhej pôsobia striedavo počas období 12 mesiacov ako sekretariát Spoločnej rady (ďalej len „sekretariát“). Tieto obdobia sa zhodujú s organizáciou predsedníctva stanovenou podľa článku 1 ods. 4 a 5.

                  2.   Za zmluvnú stranu EÚ vypracúva Európska komisia predbežné programy a návrhy zápisníc, pričom všetky úradné dokumenty určené Spoločnej rade alebo ňou vydané rozosiela Generálny sekretariát Rady Európskej únie.

               KAPITOLA II

               FUNGOVANIE

               Článok 5
               Dokumenty
               Ak sa rokovania Spoločnej rady zakladajú na písomných podkladových dokumentoch, sekretariát tieto dokumenty očísluje a rozošle ako dokumenty Spoločnej rady.

               Článok 6
               Oznamovanie a programy zasadnutí

                  1.   Sekretariát informuje zmluvné strany o zvolaní zasadnutia Spoločnej rady a vyžiada si podnety do programu najneskôr 30 dní pred zasadnutím. V prípade naliehavej záležitosti alebo nepredvídaných okolností, ktoré je potrebné posúdiť, možno zasadnutie zvolať v krátkom čase.

                  2.   Predbežný program každého zasadnutia vypracúva sekretariát. Sekretariát ho zašle predsedovi a členom Spoločnej rady najneskôr14 dní pred zasadnutím.

                  3.   Predbežný program obsahuje body, ktorých zaradenie do programu si od sekretariátu vyžiadala niektorá zo zmluvných strán.

                  4.   Spoločná rada schvaľuje program na začiatku každého zasadnutia. Do programu možno zaradiť aj body, ktoré nie sú uvedené v predbežnom programe, ak s tým zmluvné strany súhlasia.

                  5.   Predseda Spoločnej rady môže so súhlasom všetkých zmluvných strán prizvať na zasadnutia odborníkov, aby poskytli informácie o konkrétnych témach.

               Článok 7
               Zápisnica

                  1.   Návrh zápisnice z každého zasadnutia vypracúva sekretariát, zvyčajne do 21 dní od ukončenia zasadnutia, pokiaľ sa na základe vzájomnej dohody zmluvných strán nerozhodne inak.

                  2.   V zápisniciach sa uvádza ku každému bodu programu:

                              a)

                              dokumenty predložené Spoločnej rade;

                              b)

                              každé vyhlásenie, ktoré sa zaznamenalo do zápisnice na požiadanie člena Spoločnej rady a

                              c)

                              otázky, na ktorých sa zmluvné strany dohodli, ako napríklad prijaté rozhodnutia, predložené odporúčania a prijaté operatívne závery.

                  3.   Návrh zápisnice z každého zasadnutia schvália písomne obe zmluvné strany do 42 dní odo dňa konania zasadania pokiaľ sa zmluvné strany nedohodnú inak. Po jej schválení tajomník podpíše dve kópie zápisnice a každá zmluvná strana dostane jedno originálne vyhotovenie týchto autentických dokumentov.

               Článok 8
               Rozhodnutia a odporúčania

                  1.   V súlade s článkom 102 dohody, Spoločná rada prijíma v prípadoch stanovených v dohode rozhodnutia alebo odporúčania konsenzom.

                  2.   V prípadoch, keď má Spoločná rada podľa dohody právomoc prijímať rozhodnutia alebo odporúčania, takéto akty sa v zápisniciach nazývajú „rozhodnutie“ alebo „odporúčanie“. Sekretariát pridelí každému prijatému rozhodnutiu alebo odporúčaniu poradové číslo a uvedie dátum prijatia a opis predmetu daného aktu. V každom rozhodnutí alebo odporúčaní sa stanoví dátum nadobudnutia jeho účinnosti.

                  3.   V prípade, že sa niektorý zo štátov SADC-DHP nemôže zúčastniť zasadnutia Spoločnej rady, rozhodnutia alebo odporúčania dohodnuté počas zasadnutia tomuto členovi oznámi sekretariát. Dotknutý štát SADC-DHP poskytne do 10 kalendárnych dní od odoslania rozhodnutí alebo odporúčaní písomnú odpoveď, v ktorej uvedie tie rozhodnutia alebo odporúčania, s ktorými nesúhlasí, ako aj dôvody svojho nesúhlasu. Ak sa písomná odpoveď v danej lehote nedoručí, tieto rozhodnutia alebo odporúčania sa považujú za prijaté. V prípade, že štát SADC-DHP, ktorý sa na zasadnutí nezúčastnil, nesúhlasí s jedným alebo viacerými rozhodnutiami alebo odporúčaniami, uplatňuje sa postup uvedený v odseku 4.

                  4.   V období medzi zasadnutiami môže Spoločná rada prijať rozhodnutia alebo odporúčania písomným postupom alebo elektronickými prostriedkami, ak s tým obe zmluvné strany súhlasia. Písomný postup spočíva vo výmene nót medzi zástupcami zmluvných strán.

                  5.   Rozhodnutia a odporúčania prijaté Spoločnou radou sa autentifikujú dvoma originálnymi vyhotoveniami podpísanými zástupcom Európskej komisie v mene zmluvnej strany EÚ a zástupcom štátov SADC-DHP.

               Článok 9
               Prístup verejnosti

                  1.   Pokiaľ zmluvné strany nerozhodnú inak, zasadnutia Spoločnej rady sú neverejné.

                  2.   Zmluvné strany môžu rozhodnúť, že rozhodnutia a odporúčania Spoločnej rady zverejnia.

               Článok 10
               Pracovné jazyky
               Pokiaľ zmluvné strany nerozhodnú inak, všetka korešpondencia a komunikácia medzi zmluvnými stranami týkajúca sa práce Spoločnej rady, ako aj rokovania počas zasadnutí Spoločnej rady sa uskutočňujú v angličtine alebo portugalčine.

               KAPITOLA III

               ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

               Článok 11
               Výdavky

                  1.   Každá zmluvná strana uhradí všetky výdavky, ktoré jej vznikli v dôsledku účasti na zasadnutiach Spoločnej rady, a to tak výdavky na personál, cestovné výdavky a diéty, ako aj poštovné a telekomunikačné výdavky.

                  2.   Výdavky, ktoré súvisia s organizáciou zasadnutia, zabezpečením tlmočníckych služieb a rozmnožením dokumentov, znáša zmluvná strana, ktorá je hostiteľom zasadnutia.

               Článok 12
               Výbor pre obchod a rozvoj
               V súlade s článkom 103 ods. 5 dohody, Výbor pre obchod a rozvoj podáva správy Spoločnej rade a zodpovedá sa jej.

               Článok 13
               Zmena rokovacieho poriadku
               Tento rokovací poriadok možno meniť písomne rozhodnutím Spoločnej rady prijatým v súlade s článkom 8.

            PRÍLOHA II
            ROKOVACÍ PORIADOK VÝBORU PRE OBCHOD A ROZVOJ

               KAPITOLA I

               ORGANIZÁCIA

               Článok 1
               Zloženie a predsedníctvo

                  1.   Výbor pre obchod a rozvoj zriadený na základe článku 103 Dohody o hospodárskom partnerstve medzi Európskou úniou a jej členskými štátmi na jednej strane a štátmi SADC-DHP, na strane druhej (ďalej len „dohoda“) plní svoje úlohy, v súlade s uvedeným článkom.

                  2.   Odkaz na „zmluvné strany“ v tomto rokovacom poriadku zodpovedá vymedzeniu uvedenému v článku 104 dohody, konkrétne štáty SADC-DHP a zmluvná strana EÚ (Európska únia alebo jej členské štáty alebo Európska únia a jej členské štáty, so zreteľom na ich príslušné oblasti právomocí).

                  3.   V súlade s článkom 103 ods. 1 dohody, Výbor pre obchod a rozvoj je zložený zo zástupcov zmluvných strán, obvykle na úrovni vyšších úradníkov.

                  4.   Zasadnutiam Výboru pre obchod a rozvoj predsedá striedavo vyšší úradník Európskej komisie a vyšší úradník štátov SADC-DHP. Prvému zasadnutiu Výboru pre obchod a rozvoj predsedajú spoločne príslušní zástupcovia zmluvných strán.

                  5.   Mandát prvého predsedníckeho obdobia uvedený v odseku 4 sa začína dňom prvého zasadnutia Výboru pre obchod a rozvoj a končí sa 31. decembra toho istého roku.

               Článok 2
               Zasadnutia

                  1.   Výbor pre obchod a rozvoj sa schádza pravidelne aspoň raz za rok a na žiadosť ktorejkoľvek zmluvnej strany. Zasadnutia sa konajú striedavo v Bruseli alebo na území jedného zo štátov SADC-DHP, pokiaľ sa zmluvné strany nedohodnú inak.

                  2.   Pokiaľ sa zmluvné strany nedohodnú inak, zasadnutia Výboru pre obchod a rozvoj zvoláva predsedajúca zmluvná strana po konzultácii s druhou zmluvnou stranou.

                  3.   Zmluvné strany sa môžu dohodnúť, že zasadnutia Výboru pre obchod a rozvoj sa uskutočnia prostredníctvom elektronických prostriedkov.

               Článok 3
               Pozorovatelia
               Výbor pre obchod a rozvoj sa môže ad hoc rozhodnúť, že na svoje zasadnutia prizve pozorovateľov, a môže určiť, ktoré body programu im sprístupní.

               Článok 4
               Sekretariát

                  1.   Zmluvná strana, ktorá je hostiteľom zasadnutia Výboru pre obchod a rozvoj, vykonáva úlohu sekretariátu Výboru pre obchod a rozvoj (ďalej len „sekretariát“).

                  2.   Ak sa zasadnutie koná prostredníctvom elektronických prostriedkov, úlohu sekretariátu vykonáva predsedajúca zmluvná strana.

               KAPITOLA II

               FUNGOVANIE

               Článok 5
               Dokumenty
               Ak sa rokovania Výboru pre obchod a rozvoj zakladajú na písomných podkladových dokumentoch, sekretariát tieto dokumenty očísluje a rozošle ako dokumenty Výboru pre obchod a rozvoj.

               Článok 6
               Oznamovanie a programy zasadnutí

                  1.   Sekretariát informuje zmluvné strany o zvolaní zasadnutia a vyžiada si podnety do programu najneskôr 30 dní pred zasadnutím. V prípade naliehavej záležitosti alebo nepredvídaných okolností, ktoré je potrebné posúdiť, možno zasadnutie zvolať v krátkom čase.

                  2.   Predbežný program každého zasadnutia vypracúva sekretariát. Sekretariát ho zašle predsedovi a členom Výboru pre obchod a rozvoj najneskôr 14 dní pred zasadnutím.

                  3.   Predbežný program obsahuje body, ktorých zaradenie do programu si od sekretariátu vyžiadala niektorá zo zmluvných strán.

                  4.   Výbor pre obchod a rozvoj schvaľuje program na začiatku každého zasadnutia. Do programu možno zaradiť aj body, ktoré nie sú uvedené v predbežnom programe, ak s tým zmluvné strany súhlasia.

                  5.   Predseda Výboru pre obchod a rozvoj môže so súhlasom všetkých zmluvných strán prizvať na zasadnutia odborníkov, aby poskytli informácie o konkrétnych témach.

               Článok 7
               Správa zo zasadnutia
               Pokiaľ sa zmluvné strany nedohodnú inak, sekretariát vypracuje z každého zasadnutia správu, ktorá sa schváli na konci každého zasadnutia.

               Článok 8
               Rozhodnutia a odporúčania

                  1.   V súlade s článkom 103 ods. 6 dohody, Výbor pre obchod a rozvoj prijíma v prípadoch stanovených v dohode alebo v prípadoch, v ktorých naň Spoločná rada preniesla takúto právomoc, rozhodnutia alebo odporúčania konsenzom.

                  2.   V prípadoch, keď má Výbor pre obchod a rozvoj podľa dohody právomoc prijímať rozhodnutia alebo odporúčania, alebo v prípadoch, keď naň Spoločná rada takúto právomoc preniesla, takéto akty sa v správach zo zasadnutí uvedených v článku 7 nazývajú „rozhodnutie“ alebo „odporúčanie“. Sekretariát pridelí každému prijatému rozhodnutiu alebo odporúčaniu poradové číslo a uvedie dátum prijatia a opis predmetu daného aktu. V každom rozhodnutí alebo odporúčaní sa stanoví dátum nadobudnutia jeho účinnosti.

                  3.   V prípade, že sa niektorý zo štátov SADC-DHP nemôže zúčastniť zasadnutia, rozhodnutia alebo odporúčania dohodnuté počas uvedeného zasadnutia tomuto členovi oznámi sekretariát. Dotknutý štát SADC-DHP poskytne do 10 kalendárnych dní od odoslania rozhodnutí alebo odporúčaní písomnú odpoveď, v ktorej uvedie tie rozhodnutia alebo odporúčania, s ktorými nesúhlasí, ako aj dôvody svojho nesúhlasu. Ak sa písomná odpoveď v danej lehote nedoručí, tieto rozhodnutia alebo odporúčania sa považujú za prijaté. V prípade, že štát SADC-DHP, ktorý sa na zasadnutí nezúčastnil, nesúhlasí s jedným alebo viacerými rozhodnutiami alebo odporúčaniami, uplatňuje sa postup uvedený v odseku 4.

                  4.   V období medzi zasadnutiami môže Výbor pre obchod a rozvoj prijať rozhodnutia alebo odporúčania písomným postupom alebo elektronickými prostriedkami, ak s tým obe zmluvné strany súhlasia. Písomný postup spočíva vo výmene nót medzi zástupcami zmluvných strán.

                  5.   Rozhodnutia a odporúčania prijaté Výborom pre obchod a rozvoj sa autentifikujú dvoma originálnymi vyhotoveniami podpísanými zástupcom EÚ a zástupcom štátov SADC-DHP.

               Článok 9
               Prístup verejnosti

                  1.   Pokiaľ sa zmluvné strany nerozhodnú inak, zasadnutia Výboru pre obchod a rozvoj sú neverejné.

                  2.   Zmluvné strany môžu rozhodnúť, že rozhodnutia a odporúčania Výboru pre obchod a rozvoj zverejnia.

               KAPITOLA III

               ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

               Článok 10
               Výdavky

                  1.   Každá zmluvná strana uhradí všetky výdavky, ktoré jej vznikli v dôsledku účasti na zasadnutiach Výboru pre obchod a rozvoj, a to tak výdavky na personál, cestovné výdavky a diéty, ako aj poštovné a telekomunikačné výdavky.

                  2.   Výdavky, ktoré súvisia s organizáciou zasadnutia, zabezpečením tlmočníckych služieb a rozmnožením dokumentov, znáša zmluvná strana, ktorá je hostiteľom zasadnutia.

               Článok 11
               Osobitné výbory a iné subjekty

                  1.   Osobitný výbor pre colné otázky a uľahčenie obchodu zriadený podľa článku 50 dohody, poľnohospodárske partnerstvo založené podľa článku 68 dohody a Osobitný výbor pre zemepisné označenia a obchod s vínom a liehovinami zriadený podľa článku 13 protokolu 3 k dohode podávajú správy Výboru pre obchod a rozvoj.

                  2.   V súlade s článkom 50 ods. 2 písm. f) dohody a v článku 13 ods. 5 protokolu 3 k dohode, Osobitný výbor pre colné otázky a uľahčenie obchodu a Osobitný výbor pre zemepisné označenia a obchod s vínom a liehovinami stanovujú svoj vlastný rokovací poriadok.

                  3.   V súlade s článkom 68 ods. 3 dohody, prevádzkové pravidlá poľnohospodárskeho partnerstva sa stanovia spoločnou dohodou zmluvných strán konajúcich v rámci Výboru pre obchod a rozvoj.

                  4.   V súlade s článkom 103 ods. 3 dohody, Výbor pre obchod a rozvoj môže zriadiť akékoľvek osobitné technické skupiny pre riešenie osobitných záležitostí, ktoré spadajú do ich právomoci.

                  5.   Výbor pre obchod a rozvoj vypracuje rokovací poriadok osobitných technických skupín uvedených v odseku 4. Výbor pre obchod a rozvoj môže rozhodnúť o zrušení osobitných technických skupín a stanoviť alebo zmeniť ich mandát.

                  6.   Osobitné technické skupiny podávajú Výboru pre obchod a rozvoj správy po každom zasadnutí.

               Článok 12
               Zmena rokovacieho poriadku
               Tento rokovací poriadok možno meniť písomne rozhodnutím Výboru pre obchod a rozvoj prijatým v súlade s článkom 8.


title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2019/277 z 12. decembra 2018 o mobilizácii Fondu solidarity Európskej únie s cieľom zabezpečiť vyplácanie záloh v rámci všeobecného rozpočtu Únie na rok 2019

text:
                  22.2.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 54/5

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2019/277
         z 12. decembra 2018
         o mobilizácii Fondu solidarity Európskej únie s cieľom zabezpečiť vyplácanie záloh v rámci všeobecného rozpočtu Únie na rok 2019
         EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
         so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2012/2002 z 11. novembra 2002, ktorým sa zriaďuje Fond solidarity Európskej únie (1), a najmä na jeho článok 4a ods. 4,
         so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (2), a najmä na jej bod 11,
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         keďže:

                     (1)

                     Účelom Fondu solidarity Európskej únie (ďalej len „fond“) je umožniť Únii reagovať rýchlym, účinným a pružným spôsobom na núdzové situácie s cieľom prejaviť solidaritu s obyvateľstvom oblastí postihnutých prírodnými katastrofami.

                     (2)

                     Fond nemá prekročiť maximálnu sumu 500 000 000 EUR (v cenách roku 2011), ako je stanovené v článku 10 nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (3).

                     (3)

                     V článku 4a ods. 4 nariadenia (ES) č. 2012/2002 sa stanovuje, že v prípade, že je to potrebné na zabezpečenie včasnej dostupnosti rozpočtových zdrojov, môže sa z fondu uvoľniť suma do maximálnej výšky 50 000 000 EUR na vyplatenie záloh, pričom zodpovedajúce rozpočtové prostriedky sa zahrnú do všeobecného rozpočtu Únie.

                     (4)

                     S cieľom zabezpečiť včasnú dostupnosť dostatočných rozpočtových prostriedkov vo všeobecnom rozpočte Únie na rok 2019 by sa mal fond zmobilizovať vo výške 50 000 000 EUR na vyplácanie záloh.

                     (5)

                     S cieľom minimalizovať čas potrebný na mobilizáciu fondu by sa toto rozhodnutie malo uplatňovať od začiatku rozpočtového roku 2019,

               PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:

            Článok 1
            V rámci všeobecného rozpočtu Únie na rozpočtový rok 2019 sa mobilizuje Fond solidarity Európskej únie s cieľom poskytnúť sumu 50 000 000 EUR vo viazaných a platobných rozpočtových prostriedkoch na vyplácanie záloh.

            Článok 2
            Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
            Uplatňuje sa od 1. januára 2019.

            V Štrasburgu 12. decembra 2018.

                  Za Európsky parlament

                  predseda

               A. TAJANI

                  Za Radu

                  predsedníčka

               J. BOGNER-STRAUSS

            (1)  Ú. v. ES L 311, 14.11.2002, s. 3.

            (2)  Ú. v. EÚ C 373, 20.12.2013, s. 1.

            (3)  Nariadenie Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ustanovuje viacročný finančný rámec na roky 2014 – 2020 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/307 z 18. februára 2019, ktorým sa Rakúsko a Rumunsko oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Hondurasu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí

text:
                  22.2.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 51/13

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2019/307
         z 18. februára 2019,
         ktorým sa Rakúsko a Rumunsko oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Hondurasu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí
         RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 3 v spojení s jej článkom 218 ods. 6 písm. b),
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
         keďže:

                     (1)

                     Európska únia si stanovila za jeden zo svojich cieľov presadzovanie ochrany práv dieťaťa, ako sa uvádza v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Opatrenia na ochranu detí pred neoprávneným premiestnením alebo zadržiavaním sú zásadnou súčasťou tejto politiky.

                     (2)

                     Rada prijala nariadenie (ES) č. 2201/2003 (2) (ďalej len „nariadenie Brusel IIa“), ktorého cieľom je chrániť deti pred škodlivými účinkami neoprávneného premiestnenia alebo zadržiavania a stanoviť postupy na zabezpečenie ich bezodkladného návratu do štátu ich obvyklého pobytu, ako aj zabezpečiť pre ne ochranu práv styku a opatrovníckych práv.

                     (3)

                     Nariadením Brusel IIa sa dopĺňa a posilňuje Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (ďalej len „Haagsky dohovor z roku 1980“), ktorým sa na medzinárodnej úrovni stanovuje systém povinností a spolupráce medzi zmluvnými štátmi a medzi ústrednými orgánmi a ktorý má za cieľ zabezpečiť bezodkladný návrat neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí.

                     (4)

                     Všetky členské štáty Únie sú zmluvnými stranami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

                     (5)

                     Únia nabáda tretie štáty, aby pristúpili k Haagskemu dohovoru z roku 1980, a podporuje správne vykonávanie Haagskeho dohovoru z roku 1980 okrem iného spoločnou účasťou s členskými štátmi v osobitných výboroch, ktoré pravidelne zvoláva Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného.

                     (6)

                     Spoločný právny rámec platný vo vzťahu medzi členskými štátmi Únie a tretími štátmi by mohol byť najlepším riešením citlivých prípadov medzinárodných únosov detí.

                     (7)

                     V Haagskom dohovore z roku 1980 sa stanovuje, že sa uplatňuje medzi pristupujúcim štátom a zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásili, že toto pristúpenie prijali.

                     (8)

                     Haagsky dohovor z roku 1980 neumožňuje organizáciám regionálnej hospodárskej integrácie, akou je Únia, stať sa jeho zmluvnou stranou. Únia preto nemôže pristúpiť k uvedenému dohovoru a ani uložiť vyhlásenie o prijatí pristupujúceho štátu.

                     (9)

                     Na základe stanoviska Súdneho dvora Európskej únie 1/13 (3) patria vyhlásenia o prijatí podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980 do výlučnej vonkajšej právomoci Únie.

                     (10)

                     Honduras 20. decembra 1993 uložil svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Haagsky dohovor z roku 1980 nadobudol pre Honduras platnosť 1. marca 1994.

                     (11)

                     Všetky dotknuté členské štáty s výnimkou Dánska, Rakúska a Rumunska už pristúpenie Hondurasu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijali. Honduras už pristúpenie Bulharska, Cypru, Estónska, Litvy, Lotyšska, Malty a Slovinska k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijal. Posúdenie situácie v Hondurase viedlo k záveru, že Rakúsko a Rumunsko sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Hondurasu v súlade s podmienkami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

                     (12)

                     Preto by sa Rakúsko a Rumunsko mali oprávniť, aby v záujme Únie uložili svoje vyhlásenia o prijatí pristúpenia Hondurasu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v súlade s podmienkami stanovenými v tomto rozhodnutí. Ostatné členské štáty Únie, ktoré už pristúpenie Hondurasu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijali, by nemali uložiť nové vyhlásenia o prijatí, keďže existujúce vyhlásenia zostávajú podľa medzinárodného práva verejného v platnosti.

                     (13)

                     Spojené kráľovstvo a Írsko sú viazané nariadením Brusel IIa a zúčastňujú sa na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

                     (14)

                     V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

            Článok 1

               1.   Rakúsko a Rumunsko sa týmto oprávňujú v záujme Únie prijať pristúpenie Hondurasu k Haagskemu dohovoru z roku 1980.

               2.   Rakúsko a Rumunsko uložia najneskôr do 19. februára 2020 vyhlásenie o prijatí pristúpenia Hondurasu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v záujme Únie v tomto znení:

                  „[ČLENSKÝ ŠTÁT – úplný názov] vyhlasuje, že prijíma pristúpenie Hondurasu k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí v súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2019/307“.

               3.   Rakúsko a Rumunsko informujú Radu a Komisiu o uložení svojich vyhlásení o prijatí pristúpenia Hondurasu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 a oznámia Komisii znenie uvedených vyhlásení do dvoch mesiacov od ich uloženia.

            Článok 2
            Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho oznámenia.

            Článok 3
            Toto rozhodnutie je určené Rakúsku a Rumunsku.

            V Bruseli 18. februára 2019

                  Za Radu

                  predseda

               N. BĂDĂLĂU

            (1)  Stanovisko z 31. januára 2019 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

            (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1).

            (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2019/308 z 18. februára 2019, ktorým sa Luxembursko, Rakúsko a Rumunsko oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Bieloruska a Uzbekistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí

text:
                  22.2.2019

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 51/15

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2019/308
         z 18. februára 2019,
         ktorým sa Luxembursko, Rakúsko a Rumunsko oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Bieloruska a Uzbekistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí
         RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 3 v spojení s jej článkom 218 ods. 6 písm. b),
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
         keďže:

                     (1)

                     Európska únia si stanovila za jeden zo svojich cieľov presadzovanie ochrany práv dieťaťa, ako sa uvádza v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Opatrenia na ochranu detí pred neoprávneným premiestnením alebo zadržiavaním sú zásadnou súčasťou tejto politiky.

                     (2)

                     Rada prijala nariadenie (ES) č. 2201/2003 (2) (ďalej len „nariadenie Brusel IIa“), ktorého cieľom je chrániť deti pred škodlivými účinkami neoprávneného premiestnenia alebo zadržiavania a stanoviť postupy na zabezpečenie ich bezodkladného návratu do štátu ich obvyklého pobytu, ako aj zabezpečiť pre ne ochranu práv styku a opatrovníckych práv.

                     (3)

                     Nariadením Brusel IIa sa dopĺňa a posilňuje Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (ďalej len „Haagsky dohovor z roku 1980“), ktorým sa na medzinárodnej úrovni stanovuje systém povinností a spolupráce medzi zmluvnými štátmi a medzi ústrednými orgánmi a ktorý má za cieľ zabezpečiť bezodkladný návrat neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí.

                     (4)

                     Všetky členské štáty Únie sú zmluvnými stranami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

                     (5)

                     Únia nabáda tretie štáty, aby pristúpili k Haagskemu dohovoru z roku 1980, a podporuje správne vykonávanie Haagskeho dohovoru z roku 1980 okrem iného spoločnou účasťou s členskými štátmi v osobitných výboroch, ktoré pravidelne zvoláva Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného.

                     (6)

                     Spoločný právny rámec platný vo vzťahu medzi členskými štátmi Únie a tretími štátmi by mohol byť najlepším riešením citlivých prípadov medzinárodných únosov detí.

                     (7)

                     V Haagskom dohovore z roku 1980 sa stanovuje, že sa uplatňuje medzi pristupujúcim štátom a zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásili, že toto pristúpenie prijali.

                     (8)

                     Haagsky dohovor z roku 1980 neumožňuje organizáciám regionálnej hospodárskej integrácie, akou je Únia, stať sa jeho zmluvnou stranou. Únia preto nemôže pristúpiť k uvedenému dohovoru a ani uložiť vyhlásenie o prijatí pristupujúceho štátu.

                     (9)

                     Na základe stanoviska Súdneho dvora Európskej únie 1/13 (3) patria vyhlásenia o prijatí podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980 do výlučnej vonkajšej právomoci Únie.

                     (10)

                     Bielorusko 12. januára 1998 uložilo svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Haagsky dohovor z roku 1980 nadobudol pre Bielorusko platnosť 1 apríla 1998.

                     (11)

                     Všetky dotknuté členské štáty s výnimkou Dánska, Luxemburska, Rakúska a Rumunska už pristúpenie Bieloruska k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijali. Bielorusko už prijalo pristúpenie Bulharska, Estónska, Litvy, Lotyšska a Malty k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Posúdenie situácie v Bielorusku viedlo k záveru, že Luxembursko, Rakúsko a Rumunsko sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Bieloruska v súlade s podmienkami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

                     (12)

                     Uzbekistan 31. mája 1999 uložil svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Haagsky dohovor z roku 1980 nadobudol pre Uzbekistan platnosť 1. augusta 1999.

                     (13)

                     Všetky členské štáty s výnimkou Dánska, Luxemburska, Rakúska a Rumunska už pristúpenie Uzbekistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijali. Uzbekistan už prijal pristúpenie Bulharska, Estónska, Litvy, Lotyšska a Malty k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Posúdenie situácie v Uzbekistane viedlo k záveru, že Luxembursko, Rakúsko a Rumunsko sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Uzbekistanu v súlade s podmienkami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

                     (14)

                     Preto by sa Luxembursko, Rakúsko a Rumunsko mali oprávniť, aby v záujme Únie uložili svoje vyhlásenia o prijatí pristúpenia Bieloruska a Uzbekistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v súlade s podmienkami stanovenými v tomto rozhodnutí. Ostatné členské štáty Únie, ktoré už pristúpenie Bieloruska a Uzbekistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijali, by nemali uložiť nové vyhlásenia o prijatí, keďže existujúce vyhlásenia zostávajú podľa medzinárodného práva verejného v platnosti.

                     (15)

                     Spojené kráľovstvo a Írsko sú viazané nariadením Brusel IIa a zúčastňujú sa na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

                     (16)

                     V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

            Článok 1

               1.   Luxembursko, Rakúsko a Rumunsko sa týmto oprávňujú v záujme Únie prijať pristúpenie Bieloruska a Uzbekistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980.

               2.   Luxembursko, Rakúsko a Rumunsko uložia najneskôr do 19. februára 2020 vyhlásenie o prijatí pristúpenia Bieloruska a Uzbekistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v záujme Únie v tomto znení:

                  „[ČLENSKÝ ŠTÁT – úplný názov] vyhlasuje, že prijíma pristúpenie Bieloruska a Uzbekistanu k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí v súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2019/308“.

               3.   Luxembursko, Rakúsko a Rumunsko informujú Radu a Komisiu o uložení svojich vyhlásení o prijatí pristúpenia Bieloruska a Uzbekistanu k Haagskemu dohovoru z roku 1980 a oznámia Komisii znenie uvedených vyhlásení do dvoch mesiacov od ich uloženia.

            Článok 2
            Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho oznámenia.

            Článok 3
            Toto rozhodnutie je určené Luxembursku, Rakúsku a Rumunsku.

            V Bruseli 18. februára 2019

                  Za Radu

                  predseda

               N. BĂDĂLĂU

            (1)  Stanovisko z 31. januára 2019 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

            (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1).

            (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.