title: Rozhodnutie Rady z  10. mája 2010 , ktorým sa vymenúva jeden člen riadiacej rady Európskej chemickej agentúry

text:
               13.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 125/6

         ROZHODNUTIE RADY
   z 10. mája 2010,
   ktorým sa vymenúva jeden člen riadiacej rady Európskej chemickej agentúry
   2010/C 125/04
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry (1), a najmä na jeho článok 79,
   keďže:

               (1)

               Článok 79 nariadenia (ES) č. 1907/2006 ustanovuje, že Rada by mala za členov riadiacej rady Európskej chemickej agentúry vymenovať jedného zástupcu z každého členského štátu.

               (2)

               Rozhodnutím zo 7. júna 2007 (2) Rada vymenovala 27 členov riadiacej rady Európskej chemickej agentúry.

               (3)

               Bulharská vláda informovala Radu o svojom zámere nahradiť bulharského zástupcu v riadiacej rade a predložila kandidatúru na nového zástupcu, ktorý by mal byť vymenovaný na obdobie do 31. mája 2011,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Pán Boyko Marinov MALINOV, bulharskej štátnej príslušnosti, narodený 30. augusta 1964, sa vymenúva za člena riadiacej rady Európskej chemickej agentúry ako náhrada za pani Ekaterina Spasova GECHEVA-ZAHARIEVA na obdobie od 14. mája 2010 do 31. mája 2011.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 10. mája 2010

            Za Radu

            predsednička

         Á. GONZÁLEZ-SINDE REIG

      (1)  Ú. v. EÚ L 396, 30.12.2006, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ C 134, 16.6.2007, s. 6.


title: Rozhodnutie Komisie z 30. novembra 2015 o dňoch pracovného pokoja na rok 2017 pre inštitúcie Európskej únie

text:
               2.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 400/3

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   z 30. novembra 2015
   o dňoch pracovného pokoja na rok 2017 pre inštitúcie Európskej únie
   (2015/C 400/03)

      DNI PRACOVNÉHO POKOJA V ROKU 2017

               2. január

               pondelok, deň po Novom roku

               13. apríl

               Zelený štvrtok

               14. apríl

               Veľký piatok

               17. apríl

               Veľkonočný pondelok

               1. máj

               pondelok, Sviatok práce

               9. máj

               utorok, výročie Schumanovej deklarácie z roku 1950

               25. máj

               štvrtok, Nanebovstúpenie Pána

               26. máj

               piatok, deň po Nanebovstúpení Pána

               5. jún

               Svätodušný pondelok

               21. júl

               piatok, štátny sviatok Belgicka

               15. august

               utorok, Nanebovzatie Panny Márie

               1. november

               streda, Sviatok všetkých svätých

               2. november

               štvrtok, Pamiatka zosnulých

               25. december
               –
               29. december

               pondelok
               (5 dní – koniec roka)
               piatok

               SPOLU

               18 dní

         Luxemburg: rovnaké dni ako v Bruseli s výnimkou piatka 21. júla, ktorý sa nahrádza piatkom 23. júna, štátnym sviatkom Luxemburska.
   Návrat do práce v stredu 3. januára 2018.
   Bez toho, aby to malo vplyv na kalendár dní pracovného pokoja v roku 2018, pondelok 1. januára 2018 a utorok 2. januára 2018 sa budú v rámci tohto roka považovať za dni pracovného pokoja.
   Komisia si vyhradzuje právo zmeniť rozhodnutia, ak si to budú vyžadovať potreby útvarov.


               15.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 468/282

         P7_TA(2013)0561
   Vymenovanie člena Dvora audítorov (Henri Grethen – LU)
   Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 11. decembra 2013 o návrhu na vymenovanie Henriho Grethena za člena Dvora audítorov (C7-0309/2013 – 2013/0807(NLE))
   (Konzultácia)
   (2016/C 468/62)

      Európsky parlament,

               —

               so zreteľom na článok 286 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, v súlade s ktorým Rada konzultovala s Európskym parlamentom (C7-0309/2013),

               —

               so zreteľom na článok 108 rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu (A7-0439/2013),

               A.

               keďže Výbor pre kontrolu rozpočtu na svojej schôdzi 7. novembra 2013 vypočul kandidáta Rady na člena Dvora audítorov,

               B.

               keďže Henri Grethen spĺňa podmienky stanovené v článku 286 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               1.

               súhlasí s návrhom Rady vymenovať Henriho Grethena za člena Dvora audítorov;

               2.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie Rade a pre informáciu Dvoru audítorov, ako aj ostatným inštitúciám Európskej únie a kontrolným orgánom členských štátov.


title: 2006/248/ES: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky z  13. marca 2006 , ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie ECB/2002/11 o ročnej účtovnej závierke Európskej centrálnej banky  (ECB/2006/3)

text:
               28.3.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 89/56

      ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY

   z 13. marca 2006,
   ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie ECB/2002/11 o ročnej účtovnej závierke Európskej centrálnej banky
   (ECB/2006/3)
   (2006/248/ES)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 26.2,
   keďže:
   V záujme zvýšenej transparentnosti je potrebné vyjasniť prezentáciu dôchodkového systému Európskej centrálnej banky (ECB) v účtovnej závierke ECB. Príloha II k rozhodnutiu ECB/2002/11 z 5. decembra 2002 o ročnej účtovnej závierke Európskej centrálnej banky (1) by sa mala zmeniť a doplniť tak, aby sa zohľadnilo zahrnutie tejto položky na strane pasív súvahy ECB v položke 12 „Ostatné pasíva“,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Zmeny a doplnenia
   Príloha II k rozhodnutiu ECB/2002/11 sa mení a dopĺňa v súlade s prílohou k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Nadobudnutie účinnosti
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 13. marca 2006

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Ú. v. EÚ L 58, 3.3.2003, s. 38. Rozhodnutie zmenené a doplnené rozhodnutím ECB/2005/12 (Ú. v. EÚ L 311, 26.11.2005, s. 43).

      PRÍLOHA
      Zmeny a doplnenia prílohy II k rozhodnutiu ECB/2002/11: Štruktúra a pravidlá oceňovania súvahy
      Príloha II k nariadeniu ECB/2002/11 sa mení a dopĺňa takto:

                  1.

                  V súvahovej položke „Aktíva, 11.3 Ostatné finančné aktíva“ sa v stĺpci „Kategorizácia obsahu súvahových položiek“ vypúšťa táto veta:
                  „Investičné portfóliá súvisiace s dôchodkovými fondmi a schémami odstupného.“

                  2.

                  V prvom riadku súvahovej položky „Pasíva, 12.3 Ostatné“ sa v stĺpci „Kategorizácia obsahu súvahových položiek“ vkladá táto veta:
                  „Čistý záväzok z dôchodkov“.

                  3.

                  V súvahovej položke „Aktíva, 13 Opravné položky“ sa v stĺpci „Kategorizácia obsahu súvahových položiek“ vypúšťa táto veta:
                  „Pre dôchodky“.


title: Rozhodnutie Rady z 22. januára 2001 ktorým sa zriaďuje Vojenský výbor Európskej únie

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001D0079

Úradný vestník L 027 , 30/01/2001 S. 0004 - 0006

		Rozhodnutie Radyz 22. januára 2001,ktorým sa zriaďuje Vojenský výbor Európskej únie(2001/79/SZBP)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii a najmä na jej článok 28 odsek 1,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 207,s odkazom na článok 25 Zmluvy o Európskej únii,keďže:(1) v rámci posilňovania spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky a najmä spoločnej európskej politiky v oblasti bezpečnosti a obrany ustanovenej v článku 17 Zmluvy o Európskej únii dosiahla Európska Rada na svojom zasadaní v Nice od 7. do 11. decembra 2000 dohodu o zriadení Vojenského výboru Európskej únie a vymedzila jeho poslanie a funkcie vrátane poslania a funkcií jeho predsedu;(2) podľa usmernení Európskej rady by mal byť tento výbor pripravený začať svoju činnosť,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Zriaďuje sa Vojenský výbor Európskej únie (VVEÚ) (ďalej len "výbor") zložený z náčelníkov generálnych štábov členských štátov zastúpených ich vojenskými zástupcami.Schádza sa na úrovni náčelníkov generálnych štábov, kedykoľvek je to potrebné.Článok 2Poslanie a funkcie výboru sú definované v prílohe IV k správe predsedníctva schválenej na zasadaní Európskej rady v Nice, ktorá je obsiahnutá v prílohe k tomuto rozhodnutiu.Článok 31. Predsedu výboru (ďalej len "predseda") vymenúva Rada na odporúčanie výboru zasadajúceho na úrovni náčelníkov generálnych štábov.2. Funkčné obdobie predsedu je trojročné, pokiaľ Rada nerozhodne inak. Jeho poslanie a funkcie sú takisto definované v uvedenej prílohe.Článok 4Toto rozhodnutie nadobudne účinnosť dňom jeho prijatia.Článok 51. Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 3 odseku 1, toto rozhodnutie sa uplatňuje od dátumu, ku ktorému bude vymenovaný prvý predseda, najneskôr od dátumu uplatňovania rozhodnutia o zriadení Vojenského štábu Európskej únie [1] a v zásade pred koncom júna 2001.2. Dočasný vojenský orgán ustanovený rozhodnutím 2000/144/SZBP [2] bude naďalej plniť svoje úlohy až do dátumu, od ktorého sa začne uplatňovať toto rozhodnutie.Článok 6Toto rozhodnutie bude uverejnené v úradnom vestníku.V Bruseli 22. januára 2001Za RadupredsedníčkaA. Lindh[1] Rozhodnutie Rady 2001/80/SZBP ( Ú. v. ES L 27, 30.1.2001, s. 7.).[2] Rozhodnutie Rady 2001/144/SZBP zo 14. februára 2000 o zriadení Dočasného vojenského orgánu (Ú. v. ES L 49, 22.2.2000, s. 2).--------------------------------------------------PRÍLOHAVOJENSKÝ VÝBOR EURÓPSKEJ ÚNIE (VVEÚ)1. ÚvodEurópska Rada sa na zasadaní v Helsinkách rozhodla zriadiť v rámci Rady nové stále politické a vojenské orgány, ktoré by umožnili Európskej únii v plnom rozsahu prevziať zodpovednosť za predchádzanie konfliktom a za úlohy riešenia kríz definované v Zmluve o Európskej únii, tzv. petersberské úlohy.Ako sa uvádza v správe zo zasadania v Helsinkách, Vojenský výbor Európskej únie (VVEÚ), "zriadený v rámci Rady", pozostáva z náčelníkov generálnych štábov zastúpených svojimi vojenskými zástupcami (Milreps). Vojenský výbor Európskej únie sa schádza na úrovni náčelníkov generálnych štábov, kedykoľvek je to potrebné. Tento výbor zabezpečuje poradenstvo vo vojenských otázkach a podáva odporúčania Politickému a bezpečnostnému výboru (PBV) a taktiež z vojenského hľadiska riadi Vojenský štáb Európskej únie (VŠEÚ). Predseda Vojenského výboru Európskej únie sa zúčastňuje na zasadaniach Rady, ak majú byť prijaté rozhodnutia s obrannými dôsledkami.Vojenský výbor Európskej únie je najvyšší vojenský orgán zriadený v rámci Rady.Na tento účel je pôsobnosť Vojenského výboru Európskej únie stanovená takto:2. PoslanieVojenský výbor Európskej únie zodpovedá za poskytovanie vojenského poradenstva a odporúčaní Politickému a bezpečnostnému výboru vo všetkých vojenských záležitostiach v rámci Európskej únie. Zabezpečuje vojenské riadenie všetkých vojenských činností v rámci Európskej únie.3. FunkcieJe zdrojom vojenského poradenstva na základe konsenzu.Je fórom pre vojenské konzultácie a spoluprácu medzi členskými štátmi Európskej únie v oblasti predchádzania konfliktom a riešenia kríz.Poskytuje vojenské poradenstvo a podáva odporúčania pre Politický a bezpečnostný výbor buď na jeho žiadosť, alebo z vlastnej iniciatívy v súlade s usmerneniami poskytovanými Politickým a bezpečnostným výborom, najmä s ohľadom na:- vývoj celkovej koncepcie riešenia kríz z vojenského hľadiska,- vojenské aspekty politického riadenia a strategického zamerania operácií a situácií spojených s riešením kríz,- posúdenie rizika potenciálnych kríz,- vojenský rozmer krízových situácií a ich dôsledkov najmä počas jej následného zvládnutia; na tento účel obdrží dokumenty zo situačného strediska,- vypracovanie, posúdenie a preskúmanie cieľov spôsobilosti v súlade s dohodnutými postupmi,- vojenské vzťahy Európskej únie s európskymi členmi NATO, ktorí nie sú členmi EÚ, s ďalšími kandidátmi na pristúpenie k EÚ, inými štátmi a inými organizáciami vrátane NATO,- finančný odhad nákladov na operácie a cvičenia.a) V s i t u á c i á c h r i e š e n i a k r í zNa žiadosť Politického a bezpečnostného výboru vydáva iniciačnú smernicu pre generálneho riaditeľa Vojenského štábu Európskej únie na vypracovanie a predloženie strategických vojenských riešení.Vyhodnocuje strategické vojenské riešenia vytvorené Vojenským štábom Európskej únie a odovzdáva ich Politickému a bezpečnostnému výboru spolu so svojím hodnotením a vojenskými odporúčaniami.Na základe vojenského riešenia zvoleného Radou schvaľuje iniciačnú plánovaciu smernicu pre operačného veliteľa.Na základe hodnotenia Vojenského štábu Európskej únie poskytuje poradenstvo a odporúčania Politickému a bezpečnostnému výboru:- o koncepcii operácií (Conops) vypracovanej operačným veliteľom,- o návrhu operačného plánu (OPLAN) vypracovaného operačným veliteľom.Poskytuje poradenstvo Politickému a bezpečnostnému výboru ohľadne možnosti ukončenia operácie.b) P o č a s o p e r á c i eVojenský výbor Európskej únie dohliada na správne vykonávanie vojenských operácií pod velením operačného veliteľa.Členovia Vojenského výboru Európskej únie zasadajú alebo sú zastúpení vo Výbore prispievateľov.4. Predseda Vojenského výboru Európskej únieVojenský výbor Európskej únie má stáleho predsedu, ktorého povinnosti sú opísané nižšie.Predseda Vojenského výboru Európskej únie je vymenovaný štvorhviezdičkový dôstojník, najlepšie bývalý náčelník generálneho štábu niektorého členského štátu EÚ.Je vyberaný náčelníkmi generálnych štábov členských štátov podľa schváleného postupu a menovaný Radou na odporúčanie Vojenského výboru Európskej únie zasadajúceho na úrovni náčelníkov generálnych štábov.Jeho funkčné obdobie je v zásade tri roky okrem výnimočných prípadov.Jeho právomoc je odvodená od Vojenského výboru Európskej únie, ktorému je zodpovedný. Predseda Vojenského výboru Európskej únie má medzinárodnú pôsobnosť a podľa potreby zastupuje Vojenský výbor Európskej únie v Politickom a bezpečnostnom výbore a v Rade.Ako predseda Vojenského výboru Európskej únie:- predsedá schôdzam Vojenského výboru Európskej únie na úrovni vojenských zástupcov (Milreps) a náčelníkov generálnych štábov,- je hovorcom Vojenského výboru Európskej únie a ako taký:- sa podľa potreby zúčastňuje na činnosti Politického a bezpečnostného výboru, pričom má právo prispievať do diskusií a zúčastňovať sa na zasadaniach Rady pri prijímaní rozhodnutí s obrannými dôsledkami, a- vykonáva funkciu vojenského poradcu generálneho tajomníka/vysokého splnomocnenca vo všetkých vojenských záležitostiach najmä pri zabezpečovaní súladu so štruktúrou riešenia kríz EÚ,- riadi prácu Vojenského výboru Európskej únie nestranne a v duchu konsenzu,- koná v mene Vojenského výboru Európskej únie pri vydávaní smerníc a poskytovaní poradenstva generálnemu riaditeľovi Vojenského štábu Európskej únie,- koná ako hlavný styčný dôstojník s operačným veliteľom v priebehu vojenských operácií EÚ,- udržiava spojenie s predsedníctvom pri vývoji a vykonávaní pracovného programu.Predsedovi Vojenského výboru Európskej únie je nápomocný jeho osobný štáb a Vojenský štábu Európskej únie, najmä pokiaľ ide o administratívnu podporu v rámci generálneho sekretariátu Rady.V prípade neprítomnosti je predseda Vojenského výboru Európskej únie zastupovaný jednou z týchto osôb:- stálym podpredsedom Vojenského výboru Európskej únie, ak je rozhodnuté túto funkciu vytvoriť a obsadiť,- zástupcom predsedníctva alebo- služobne najstarším členom.5. RôzneVzťahy, ktoré majú byť vytvorené medzi Vojenským výborom Európskej únie a vojenskými orgánmi NATO, sú definované v dokumente o trvalých dojednaniach medzi EÚ a NATO. Vzťahy medzi Vojenským výborom Európskej únie a európskymi členmi NATO, ktorí nie sú členmi EÚ, a ostatnými krajinami, ktoré sú kandidátmi na pristúpenie k EÚ, sú vymedzené v dokumente o vzťahoch EÚ s tretími krajinami.Vojenský výbor Európskej únie je v prípade potreby podporovaný vojenskou pracovnou skupinou (EUMCWG), Vojenským štábom Európskej únie a ďalšími oddeleniami a útvarmi.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie Rady 2005/671/SVV z 20. septembra 2005 o výmene informácií a spolupráci v oblasti trestných činov terorizmu

text:
               29.9.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 253/22

      ROZHODNUTIE RADY 2005/671/SVV
   z 20. septembra 2005
   o výmene informácií a spolupráci v oblasti trestných činov terorizmu
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej články 29, 30 ods. 1, 31 a článok 34 ods. 2 písm. c),
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   keďže:

               (1)

               Na mimoriadnom zasadaní 21. septembra 2001 Európska rada označila terorizmus za skutočný problém pre svet a Európu a boj proti terorizmu za prioritný cieľ Európskej únie.

               (2)

               Dňa 19. októbra 2001 Európska rada vyhlásila, že je odhodlaná bojovať proti každej forme terorizmu vo svete a že bude pokračovať vo svojej snahe posilniť koalíciu medzinárodného spoločenstva v boji proti terorizmu každej podoby a formy, napríklad zintenzívnením spolupráce medzi operatívnymi službami zodpovednými za boj proti terorizmu: Europol, Eurojust, spravodajské služby, policajné zložky a justičné orgány.

               (3)

               V boji proti terorizmu je dôležité, aby príslušné služby mali v čo najväčšej možnej miere úplné a aktuálne informácie v príslušných oblastiach. Vnútroštátne špecializované služby členských štátov, justičné orgány a príslušné orgány Európskej únie, ako napr. Europol a Eurojust, nevyhnutne potrebujú informácie na riadny výkon svojich úloh.

               (4)

               Rozhodnutie Rady 2003/48/SVV z 19. decembra 2002 o vykonávaní osobitných opatrení v rámci policajnej a justičnej spolupráce v boj proti terorizmu v súlade s článkom 4 spoločnej pozície 2001/931/SZBP (2) je dôležitým krokom vpred. Pretrvávanie hrozby terorizmu a zložitosť tohto javu stále zvyšujú potrebu efektívnejšej výmeny informácií. Rozsah výmeny informácií sa musí rozšíriť na všetky štádia trestného konania vrátane rozsudkov a na všetky osoby, skupiny alebo subjekty vyšetrované, stíhané alebo odsúdené za trestné činy terorizmu.

               (5)

               Keďže ciele tohto rozhodnutia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni samotných členských štátov, ale z dôvodov potreby reciprocity ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 zmluvy. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto rozhodnutie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

               (6)

               Pri uskutočňovaní výmeny informácií sa toto rozhodnutie uplatňuje bez toho, aby boli dotknuté základné záujmy národnej bezpečnosti, a nemalo by ohrozovať bezpečnosť jednotlivcov alebo výsledok prebiehajúcich vyšetrovaní alebo špecifických spravodajských činností v oblasti štátnej bezpečnosti.

               (7)

               Toto rozhodnutie rešpektuje základné práva a dodržiava zásady uznané najmä v Charte základných ľudských práv Európskej únie,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tohto rozhodnutia sa uplatnia tieto definície:

               a)

               „trestné činy terorizmu“: trestné činy vymedzené v článkoch 1, 2 a 3 rámcového rozhodnutia Rady 2002/475/SVV z 13. júna 2002 o boji proti terorizmu (3);

               b)

               „Dohovor o Europole“: dohovor z 26. júla 1995 o zriadení Európskeho policajného úradu (4);

               c)

               „rozhodnutie o Eurojuste“: rozhodnutie Rady 2002/187/SVV z 28. februára 2002, ktorým sa zriaďuje Eurojust s cieľom posilniť boj proti závažným trestným činom (5);

               d)

               „skupina alebo subjekt“: „teroristické skupiny“ v zmysle článku 2 rámcového rozhodnutia 2002/475/SVV a skupiny a subjekty uvedené v prílohe k spoločnej pozícii Rady 2001/931/SZBP z 27. decembra 2001 o uplatňovaní špecifických opatrení na boj s terorizmom (6).

         Článok 2
   Poskytovanie informácií o trestných činoch terorizmu Eurojustu, Europolu a členským štátom
   1.   Každý členský štát určí špecializovanú službu v rámci svojich policajných služieb alebo iných orgánov činných v trestnom konaní, ktorá v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi má prístup a právo na získavanie všetkých relevantných informácií, týkajúcich sa a vyplývajúcich z vyšetrovaní trestných činov vedených orgánmi činnými v trestnom konaní s ohľadom na trestné činy terorizmu, a zasiela ich Europolu v súlade s odsekmi 3 a 4.
   2.   Každý členský štát určí jeden, alebo pokiaľ tak stanovuje jeho právny systém, viac orgánov ako vnútroštátneho spravodajcu Eurojustu pre záležitosti terorizmu alebo vhodný justičný alebo iný príslušný orgán, ktorý v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi má prístup a právo na získavanie všetkých relevantných informácií, ktoré sa týkajú trestného stíhania a odsúdenia za trestné činy terorizmu, a zasiela ich Eurojustu v súlade s odsekom 5.
   3.   Každý členský štát prijme potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby prinajmenšom informácie získané príslušným orgánom uvedené v odseku 4, ktoré sa týkajú vyšetrovania trestných činov a informácie uvedené v odseku 5 týkajúce sa trestného stíhania a odsúdenia za trestné činy terorizmu, ktoré majú alebo môžu mať vplyv na dva alebo viac členských štátov, boli odovzdané:

               a)

               Europolu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a ustanoveniami dohovoru o Europole na spracovanie; a

               b)

               Eurojustu v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a, ak to dovoľujú ustanovenia rozhodnutia o Eurojuste, s cieľom umožniť Eurojustu vykonávať jeho úlohy.

         4.   Informácie zasielané Europolu v súlade s odsekom 3 sú tieto:

               a)

               údaje, ktoré identifikujú osobu, skupinu alebo subjekt;

               b)

               činy, ktoré podliehajú vyšetrovaniu, a ich osobitné okolnosti;

               c)

               príslušný trestný čin;

               d)

               spojitosť s inými relevantnými prípadmi;

               e)

               používanie komunikačných technológií;

               f)

               hrozba, ktorú prestavuje vlastníctvo zbraní hromadného ničenia.

         5.   Informácie zasielané Eurojustu v súlade s odsekom 3 sú tieto:

               a)

               údaje, ktoré identifikujú osobu, skupinu alebo subjekt, ktoré sú predmetom vyšetrovania trestného činu alebo trestného stíhania;

               b)

               príslušný trestný čin a jeho osobitné okolnosti;

               c)

               informácie o právoplatných odsúdeniach za trestné činy terorizmu a osobitných okolnostiach týchto trestných činov;

               d)

               spojitosť s inými relevantnými prípadmi;

               e)

               žiadosti o justičnú právnu pomoc, vrátane dožiadaní adresovaných alebo prijatých od iného členského štátu a odpovede na ne.

         6.   Každý členský štát prijme potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby všetky relevantné informácie obsiahnuté v dokumentoch, spisoch, zložkách informácií, predmetoch alebo v inej forme dôkazu, zaistené alebo zhabané v rámci vyšetrovaní trestných činov alebo v rámci trestného konania v súvislosti s trestnými činmi terorizmu, boli s ohľadom na neohrozenie prebiehajúcich vyšetrovaní čo najskôr sprístupnené v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi a príslušnými medzinárodnými právnymi nástrojmi orgánom iných zainteresovaných členských štátov, v ktorých sa vedú alebo môžu byť začaté vyšetrovania, alebo v ktorých prebiehajú trestné stíhania v súvislosti s trestnými činmi terorizmu.
   Článok 3
   Spoločné vyšetrovacie tímy
   Členské štáty vo vhodných prípadoch prijmú potrebné opatrenia s cieľom vytvoriť spoločné vyšetrovacie tímy na vedenie vyšetrovania trestných činov terorizmu.
   Článok 4
   Žiadosti o justičnú pomoc a výkon rozsudkov
   Každý členský štát prijme potrebné opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby žiadosti iných členských štátov o vzájomnú právnu pomoc a o uznanie a výkon rozsudkov v súvislosti s trestnými činmi terorizmu boli vybavované urgentne s priznanou prioritou.
   Článok 5
   Zrušenie existujúcich ustanovení
   Rozhodnutie 2003/48/SVV sa týmto zrušuje.
   Článok 6
   Implementácia
   Členské štáty prijmú opatrenia potrebné na dosiahnutie súladu s ustanoveniami tohto rozhodnutia najneskôr do 30. júna 2006.
   Článok 7
   Územná pôsobnosť
   Toto rozhodnutie sa uplatňuje na Gibraltár.
   Článok 8
   Nadobudnutie účinnosti
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 20. septembra 2005

            Za Radu

            predsedníčka

         M. BECKETT

      (1)  Stanovisko zo 7. júna 2005 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. ES L 16, 22.1.2003, s. 68.

      (3)  Ú. v. ES L 164, 22.6.2002, s. 3.

      (4)  Ú. v. ES C 316, 27.11.1995, s. 2. Dohovor naposledy zmenený a doplnený protokolom z 27.11.2003 (Ú. v. EÚ C 2, 6.1.2004, s. 3).

      (5)  Ú. v. ES L 63, 6.3.2002, s. 1. Rozhodnutie zmenené a doplnené rozhodnutím 2003/659/SVV (Ú. v. EÚ L 245, 29.9.2003, s. 44).

      (6)  Ú. v. ES L 344, 28.12.2001, s. 93. Spoločná pozícia naposledy zmenená a doplnená spoločnou pozíciou 2005/220/SZBP (Ú. v. EÚ L 69, 16.3.2005, s. 59).


title: Rozhodnutie Rady z 8. októbra 2002, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 1999/78/ES o uzavretí Dohody o vzájomnom uznávaní medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002D0803

Úradný vestník L 278 , 16/10/2002 S. 0022 - 0022

		Rozhodnutie Radyz 8. októbra 2002,ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 1999/78/ES o uzavretí Dohody o vzájomnom uznávaní medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými(2002/803/ES)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na článok 133 v súvislosti prvou vetou prvého pododseku článku 300 ods. 2 a prvou vetou prvého pododseku článku 300 ods. 3 a ods. 4 tejto zmluvy,so zreteľom na návrh Komisie,keďže:(1) na zabezpečenie účinného vykonávania Dohody o vzájomnom uznávaní medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými [1] (ďalej len "dohoda") je nevyhnutné zmeniť a doplniť rozhodnutie 1999/78/ES [2] tak, aby bola Komisia splnomocnená prijať všetky nevyhnutné opatrenia na vykonávanie dohody;(2) Rada by si mala ponechať právomoc rozhodnúť o zmenách a doplnkoch hlavného textu dohody,ROZHODLA TAKTO:Jediný článokČlánok 3 rozhodnutia 1999/78/ES sa nahrádza takto:"Článok 31. Komisia zastupuje spoločenstvo v Spoločnom výbore ustanovenom v článku 14 dohody a v spoločných sektorových výboroch ustanovených v sektorových prílohách, pričom jej pomáha osobitný výbor vymenovaný Radou. Komisia po porade s týmto osobitným výborom pristúpi k menovaniam, oznamovaniu, výmene informácií a žiadostiam o informácie uvedeným v dohode.2. Stanovisko spoločenstva k rozhodnutiam, ktoré má prijať Spoločný výbor, určuje so zreteľom na zmeny a doplnky hlavného textu dohody v súlade s článkom 14 ods. 4 písm. g) a s článkom 21 ods. 2 dohody Rada konajúca na návrh Komisie kvalifikovanou väčšinou.3. Vo všetkých ostatných prípadoch stanovisko spoločenstva v Spoločnom výbore alebo v spoločných sektorových výboroch určuje Komisia po porade s osobitným výborom uvedeným v odseku 1."V Luxemburgu 8. októbra 2002Za RadupredsedaT. Pedersen[1] Ú. v. ES L 31, 4.2.1999, s. 3[2] Ú. v. ES L 31, 4.2.1999, s. 1--------------------------------------------------


title: 2011/305/EÚ: Rozhodnutie Rady z  21. marca 2011 o uzavretí Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Islandskou republikou, Nórskym kráľovstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o dodatočných pravidlách týkajúcich sa Fondu pre vonkajšie hranice na obdobie rokov 2007 až 2013 v mene Európskej únie

text:
               25.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 137/1

         ROZHODNUTIE RADY
   z 21. marca 2011
   o uzavretí Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Islandskou republikou, Nórskym kráľovstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o dodatočných pravidlách týkajúcich sa Fondu pre vonkajšie hranice na obdobie rokov 2007 až 2013 v mene Európskej únie
   (2011/305/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 72 ods. 2 písm. d) v spojení s článkom 218 ods. 6 písm. a) bodom v),
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 11 rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady č. 574/2007/ES z 23. mája 2007, ktorým sa zriaďuje Fond pre vonkajšie hranice na obdobie rokov 2007 až 2013 ako súčasť všeobecného programu Solidarita a riadenie migračných tokov (1), sa v súlade s jeho ustanoveniami tretie krajiny pridružené k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis zúčastňujú na fonde a mali by sa uzatvoriť dohody stanovujúce dodatočné pravidlá potrebné na takúto účasť vrátane ustanovení zabezpečujúcich ochranu finančných záujmov Spoločenstva a právomoc Dvora audítorov vykonávať audit.

               (2)

               Na základe poverenia z 20. decembra 2007 ukončila Komisia 30. júna 2009 rokovania s Islandskou republikou, Nórskym kráľovstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom.

               (3)

               Podľa rozhodnutia Rady 2010/374/ES z 30. novembra 2009 (2) bola Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Islandskou republikou, Nórskym kráľovstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o dodatočných pravidlách týkajúcich sa Fondu pre vonkajšie hranice na obdobie rokov 2007 až 2013 (ďalej len „dohoda“) podpísaná v mene Únie 19. marca 2010 a predbežne vykonávaná až do jej uzavretia k neskoršiemu dátumu.

               (4)

               V dôsledku nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy 1. decembra 2009 odsúhlasili všetky strany pri podpise spoločné vyhlásenie Európskej únie a Islandskej republiky, Nórskeho kráľovstva, Švajčiarskej konfederácie a Lichtenštajnského kniežatstva o Dohode medzi Európskym spoločenstvom a Islandskou republikou, Nórskym kráľovstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o dodatočných pravidlách týkajúcich sa Fondu pre vonkajšie hranice na obdobie rokov 2007 až 2013, pripojené k dohode, v ktorom sa uvádza, že Európska únia nahradila Európske spoločenstvo a stala sa jeho právnym nástupcom.

               (5)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu. Vzhľadom na to, že toto rozhodnutie je založené na schengenskom acquis, sa Dánsko v súlade s článkom 4 uvedeného protokolu rozhodne do šiestich mesiacov po rozhodnutí Rady o tomto rozhodnutí, či ho bude transponovať do svojho vnútroštátneho práva.

               (6)

               Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis
                   (3). Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (7)

               Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis
                   (4). Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (8)

               Dohoda by sa mala uzavrieť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Únie schvaľuje Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Islandskou republikou, Nórskym kráľovstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o dodatočných pravidlách týkajúcich sa Fondu pre vonkajšie hranice na obdobie rokov 2007 až 2013 (ďalej len „dohoda“) (5) a vyhlásenia, ktoré sú k nej pripojené.
   Článok 2
   Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) uložiť v mene Únie listinu o schválení v súlade s článkom 13 ods. 2 dohody s cieľom zaviazať Úniu.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   Článok 4
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 21. marca 2011

            Za Radu

            predseda

         MARTONYI J.

      (1)  Ú. v. EÚ L 144, 6.6.2007, s. 22.

      (2)  Ú. v. EÚ L 169, 3.7.2010, s. 22

      (3)  Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43.

      (4)  Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20.

      (5)  Dohoda bola uverejnená v Ú. v. EÚ L 169, 3.7.2010, s. 24, spolu s rozhodnutím o podpise.


title: Rozhodnutie výkonného výboru z 22. decembra 1994 týkajúce sa osvedčenia stanoveného v článku 75 na prepravu omamných drog a psychotropných látok (SCH/Com-ex (94) 28 rev.)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

41994D0028

Úradný vestník L 239 , 22/09/2000 S. 0463 - 0468

		Rozhodnutie výkonného výboruz 22. decembra 1994týkajúce sa osvedčenia stanoveného v článku 75 na prepravu omamných drog a psychotropných látok(SCH/Com-ex (94) 28 rev.)VÝKONNÝ VÝBOR,so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda,so zreteľom na článok 75 horeuvedeného dohovoru,ROZHODOL TAKTO:Dokument SCH/Stup (94) 21 rev. 2 pripojený k tomuto dokumentu, ustanovujúci osvedčenie na prepravu omamných drog a/alebo psychotropných látok na účely lekárskej liečby sa týmto schvaľuje.V Bonne 22. december 1994PredsedaBernd Schmidbauer--------------------------------------------------[SCH/Stup (94) 21 rev 2]Osvedčenie na prepravu omamných drog a/alebo psychotropných látok na účely lekárskej liečby podľa článku 75 vykonávacieho dohovoru1. Štáty Schengenskej dohody prijali osvedčenie ustanovené v prílohe 1, v súlade s článkom 75 vykonávacieho dohovoru. Tento formulár bude používaný jednotne vo všetkých štátoch Schengenskej dohody a bude vypracovaný v príslušných štátnych jazykoch. Anglický a francúzsky preklad predtlačených hlavičiek je k dispozícii na opačnej strane osvedčenia.2. Príslušné orgány štátov Schengenskej dohody vydajú toto osvedčenie osobám s trvalým bydliskom na ich území, ktoré chcú cestovať do iného štátu Schengenskej dohody a ktoré, podľa lekárskeho predpisu, musia v priebehu tohto obdobia užívať omamné drogy a/alebo psychotropné látky. Osvedčenie bude platný maximálne na obdobie 30 dní.3. Osvedčenie sa vydá alebo overí príslušnými orgánmi na základe lekárskeho predpisu. Pre každú predpísanú omamnú drogu/psychotropnú látku sa bude vyžadovať osobitné osvedčenie. Príslušné úrady si ponechajú kópiu osvedčenia.4. Lekári môžu predpisovať omamné drogy pre cestovné potreby maximálne do 30 dní. Trvanie cesty môže byť kratšie.5. Každý členský štát určil ústredný orgán, ktorý bude zodpovedný za odpovede na všetky otázky vzniknuté v tejto súvislosti (pozri príloha 2). Určený ústredný orgán je tiež orgánom zodpovedným za vydávanie alebo overovanie osvedčení len v Belgicku, Luxembursku a Holandsku.--------------------------------------------------PRÍLOHA 1+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------PRÍLOHA 2ÚSTREDNÝ ORGÁN, NA KTORÝ SA TREBA OBRÁTIŤ V PRÍPADE PROBLÉMOV(Článok 75 dohovoru)Belgicko:Ministère de la Santé PubliqueInspection générale de la PharmacieQuartier Vésale — Cité administrative de l'EtatB-1010 BruxellesTel.: 32 2 210 49 28Fax: 32 2 210 63 70NEMECKO:Ministerium für Arbeit, Gesundheit und Soziales des Landes Nordrhein-WestfalenPharmaziedezernatHorionplatz 1 — LandeshausD-40213 DüsseldorfTel.: 49 211 837 3591Fax: 49 211 837 3662GRÉCKO:Ministry of HealthMedicines DepartmentNarcotic Drugs DivisionAristotelous Street 17AthensTel: 5225301Španielsko:Servicio de Restricción de EstupefacientesDirección Gral. de Farmacia y Productos SanitariosMinisterio de Sanidad y ConsumoE-Calle Principe de Vergara, 5428006-MadridChef du service: D. LUIS DOMINGUEZ ARQUESTel: 34-1- 575 27 63Fax: 34-1- 578 12 31Francúzsko:Ministère de la santéDirection Générale de la Santé1. place de FontenoyF-75350 Paris CEDEX 07 SPTel: 33 1 40 56 47 16 or 40 56 43 41Fax: 33 1 40 56 40 54Taliansko:Ministero SanitàDirezione Generale Servizio FarmaceuticoUfficio centrale StupefacentiVia della Civiltà Romana 7I-00144 RomaTél.: (39-06) 59 94 31 77Fax.: (39-06) 59 94 33 65Luxembursko:Ministère de la santéDirection de la SantéL-2935 LuxembourgTel.: (352) 478 5550Fax: (352) 48 49 03Holandsko:Hoofdinspectie voor de geneesmiddelen van het Staatstoezicht op de VolksgezondheidP. O. Box 54062280 HK RijswijkTel.: 31.70.3406423Rakúsko:Bundesministerium für Gesundheit, Sport und KonsumentenschutzAbteilung II/C/18Radetzkysstraße 2A-1030 Wientel: 711 72 4734fax: 713 86 14Portugalsko:Instituto nacional da Farmacia e do Medicamento (INFARMED)Parque de SaúdeAv. do Brazil, 53P-1700 LISBOAFax: 351 1 795 91 16 [1][1] Subject to approval by a higher authority.--------------------------------------------------


title: 2004/538/ES, Euratom:Rozhodnutie Rady z 29. júna 2004, o vymenovaní zástupcu generálneho tajomníka Rady Európskej únie

text:
               7.7.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 236/17

      ROZHODNUTIE RADY

   z 29. júna 2004,
   o vymenovaní zástupcu generálneho tajomníka Rady Európskej únie
   (2004/538/ES, Euratom)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 207 ods. 2,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, najmä na jej článok 121 ods. 2,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Pán Pierre DE BOISSIEU je vymenovaný za zástupcu generálneho tajomníka Rady Európskej únie na obdobie piatich rokov s platnosťou od 18. októbra 2004.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie oznámi predseda Rady pánovi Pierrovi DE BOISSIEU.
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 29. júna 2004

            Za Radu

            predseda

         B. AHERN


title: 2009/57/ES: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky z  12. decembra 2008 o opatreniach potrebných na príspevok na akumulovanú hodnotu vlastného imania Európskej centrálnej banky a na úpravu pohľadávok národných centrálnych bánk, ktoré zodpovedajú prevedeným devízovým rezervám (ECB/2008/27)

text:
               24.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 21/77

      ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY

   z 12. decembra 2008
   o opatreniach potrebných na príspevok na akumulovanú hodnotu vlastného imania Európskej centrálnej banky a na úpravu pohľadávok národných centrálnych bánk, ktoré zodpovedajú prevedeným devízovým rezervám
   (ECB/2008/27)
   (2009/57/ES)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ďalej len „štatút ESCB“), a najmä na jeho článok 30,
   keďže:

               (1)

               Rozhodnutie ECB/2008/23 z 12. decembra 2008 o percentuálnych podieloch národných centrálnych bánk v kľúči na upisovanie základného imania Európskej centrálnej banky (1) upravuje kľúč na upisovanie základného imania Európskej centrálnej banky (ďalej len „kľúč základného imania“) v súlade s článkom 29.3. štatútu ESCB a stanovuje s účinnosťou od 1. januára 2009 nové vážené podiely pridelené každej národnej centrálnej banke (ďalej len „NCB“) v upravenom kľúči základného imania (ďalej len „vážené podiely v kľúči základného imania“).

               (2)

               Úpravy vážených podielov v kľúči základného imania a z nich vyplývajúce zmeny v podieloch NCB na upísanom základnom imaní Európskej centrálnej banky (ďalej len „ECB“) vyžadujú úpravu pohľadávok, ktoré ECB pripísala v prospech národných centrálnych bánk tých členských štátov, ktoré prijali euro (ďalej len „zúčastnené členské štáty“) podľa článku 30.3. štatútu a ktoré zodpovedajú príspevkom zúčastnených NCB na devízové rezervy ECB (ďalej len „pohľadávky“).

               (3)

               Tie zúčastnené národné centrálne banky, ktorých percentuálne podiely v upravenom kľúči základného imania sa v dôsledku úpravy zvyšujú, by mali uskutočniť vyrovnávací prevod na ECB, zatiaľ čo ECB by mala uskutočniť vyrovnávací prevod na tie zúčastnené národné centrálne banky, ktorých percentuálne podiely v upravenom kľúči základného imania sa znižujú.

               (4)

               V súlade so všeobecnými zásadami nestrannosti, rovnakého zaobchádzania a ochrany oprávnených očakávaní, na ktorých sa zakladá štatút ESCB, by tie zúčastnené národné centrálne banky, ktorých pomerný podiel na akumulovanej hodnote vlastného imania ECB sa v dôsledku uvedených úprav zvyšuje, mali tiež uskutočniť vyrovnávacie prevody na tie zúčastnené národné centrálne banky, ktorých pomerný podiel sa znižuje.

               (5)

               Na účely vypočítania úpravy hodnoty podielu každej zúčastnenej NCB na akumulovanej hodnote vlastného imania ECB by sa príslušné vážené podiely každej zúčastnenej NCB v kľúči základného imania do 31. decembra 2008 a s účinnosťou od 1. januára 2009 mali vyjadrovať ako percentuálny podiel na celkovom základnom imaní ECB upísanom všetkými zúčastnenými národnými centrálnymi bankami.

               (6)

               Preto je potrebné prijať nové rozhodnutie ECB, ktoré zruší rozhodnutie ECB/2006/24 z 15. decembra 2006 o opatreniach potrebných na príspevok na akumulovanú hodnotu vlastného imania Európskej centrálnej banky a na úpravu pohľadávok národných centrálnych bánk, ktoré zodpovedajú prevedeným devízovým rezervám (2).

               (7)

               Podľa článku 1 rozhodnutia Rady 2008/608/ES z 8. júla 2008 v súlade s článkom 122 ods. 2 zmluvy o prijatí jednotnej meny Slovenskom od 1. januára 2009 (3) sa výnimka v prospech Slovenska uvedená v článku 4 Aktu o pristúpení z roku 2003 (4) s účinnosťou od 1. januára 2009 zrušuje,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tohto rozhodnutia sa pod pojmom:

               a)

               „akumulovaná hodnota vlastného imania“ rozumie celkový súčet rezervných fondov ECB, účtov precenenia a rezerv zodpovedajúcich rezervným fondom, ktorý ECB vypočíta k 31. decembru 2008. Rezervné fondy ECB a rezervy ECB zodpovedajúce rezervným fondom zahŕňajú bez obmedzenia všeobecnej platnosti „akumulovanej hodnoty vlastného imania“ všeobecný rezervný fond a rezervy zodpovedajúce rezervným fondom na kurzové a úrokové riziko a riziko spojené s cenou zlata;

               b)

               „deň prevodu“ rozumie druhý pracovný deň nasledujúci po schválení účtovnej závierky Radou guvernérov na finančný rok 2008.

         Článok 2
   Príspevok na rezervné fondy a rezervy ECB
   1.   Ak sa podiel zúčastnenej NCB na akumulovanej hodnote vlastného imania v dôsledku zvýšenia jej váženého podielu v kľúči základného imania s účinnosťou od 1. januára 2009 zvyšuje, takáto zúčastnená NCB prevedie na ECB v deň prevodu sumu určenú podľa odseku 3.
   2.   Ak sa podiel zúčastnenej NCB na akumulovanej hodnote vlastného imania v dôsledku zníženia jej váženého podielu v kľúči základného imania s účinnosťou od 1. januára 2009 znižuje, ECB prevedie na takúto zúčastnenú NCB v deň prevodu sumu určenú podľa odseku 3.
   3.   Do dňa alebo v deň, keď Rada guvernérov schváli účtovnú závierku ECB pre finančný rok 2008, ECB vypočíta a potvrdí každej zúčastnenej NCB buď sumu, ktorú má táto zúčastnená NCB previesť na ECB v prípade podľa odseku 1, alebo sumu, ktorú táto zúčastnená NCB obdrží od ECB v prípade podľa odseku 2. S výhradou zaokrúhľovania sa každá suma, ktorá sa prevedie alebo obdrží, vypočítava vynásobením akumulovanej hodnoty vlastného imania absolútnym rozdielom medzi váženým podielom každej zúčastnenej NCB v kľúči základného imania k 31. decembru 2008 a jej váženým podielom v kľúči základného imania s účinnosťou od 1. januára 2009, pričom sa výsledok vydelí 100.
   4.   Sumy uvedené v odseku 3 sú splatné v eurách k 1. januáru 2009, pričom sa skutočne prevedú v deň prevodu.
   5.   V deň prevodu zúčastnená NCB alebo ECB, ktoré majú previesť sumy podľa odseku 1 alebo odseku 2, prevedú oddelene úroky za obdobie od 1. januára 2009 do dňa prevodu z jednotlivých súm, ktoré má takáto zúčastnená NCB alebo ECB splatiť. Prevádzajúci a príjemcovia týchto úrokov sú tí istí ako prevádzajúci a príjemcovia súm, z ktorých tieto úroky vznikli.
   6.   Ak je akumulovaná hodnota vlastného imania menšia ako nula, sumy, ktoré sa majú previesť alebo obdržať podľa odseku 3 a odseku 5, sa majú zúčtovať opačne ako tie, ktoré sú uvedené v odseku 3 a odseku 5.
   Článok 3
   Úprava pohľadávok, ktoré zodpovedajú prevedeným devízovým rezervám
   1.   Vzhľadom na to, že úpravy pohľadávok, ktoré zodpovedajú prevádzaným devízovým rezervám v prípade Národnej banky Slovenska, sa upravia rozhodnutím ECB/2008/33 z 31. decembra 2008 o splatení základného imania, prevode devízových rezerv a príspevkov Národnou bankou Slovenska do rezervných fondov a rezerv Európskej centrálnej banky (5), tento článok sa týka úpravy pohľadávok, ktoré zodpovedajú devízovým rezervám prevedeným ostatnými zúčastnenými národnými centrálnymi bankami.
   2.   Pohľadávky zúčastnených národných centrálnych bánk sa upravia s účinnosťou od 1. januára 2009 v súlade s ich upravenými váženými podielmi v kľúči základného imania. Hodnota pohľadávok zúčastnených NCB s účinnosťou od 1. januára 2009 sa ustanovuje v treťom stĺpci tabuľky v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
   3.   V zmysle tohto ustanovenia a bez potreby ďalších formalít alebo úkonov sa predpokladá, že každá zúčastnená NCB 1. januára 2009 previedla alebo obdržala absolútnu hodnotu pohľadávky (v eurách) uvedenú pri jej názve v štvrtom stĺpci tabuľky v prílohe k tomuto rozhodnutiu, pričom „–“ znamená pohľadávku, ktorú zúčastnená NCB prevedie na ECB, a „+“ znamená pohľadávku, ktorú ECB prevedie na zúčastnenú NCB.
   4.   K prvému dňu prevádzky Transeurópskeho automatizovaného expresného systému hrubého zúčtovania platieb v reálnom čase (ďalej len „TARGET2“), ktorý nasleduje po 1. januári 2009, každá zúčastnená NCB buď prevedie, alebo obdrží absolútnu hodnotu sumy (v eurách) uvedenej pri jej názve vo štvrtom stĺpci tabuľky v prílohe k tomuto rozhodnutiu, pričom „+“ znamená sumu, ktorú zúčastnená NCB prevedie na ECB, a „–“ znamená sumu, ktorú ECB prevedie na zúčastnenú NCB.
   5.   K prvému dňu prevádzky TARGET2, ktorý nasleduje po 1. januári 2009, ECB a zúčastnené národné centrálne banky, ktoré majú povinnosť previesť sumy na základe odseku 4, prevedú oddelene úroky za obdobie od 1. januára 2009 do dňa tohto prevodu z jednotlivých súm, ktoré majú ECB a takéto zúčastnené národné centrálne banky splatiť. Prevádzajúci a príjemcovia týchto úrokov sú tí istí ako prevádzajúci a príjemcovia súm, z ktorých tieto úroky vznikli.
   Článok 4
   Všeobecné ustanovenia
   1.   Úroky, ktoré vzniknú na základe článku 2 ods. 5 a článku 3 ods. 5, sa vypočítajú denne podľa metódy aktuálny počet dní/360 so sadzbou rovnajúcou sa hraničnej úrokovej sadzbe, ktorá bola použitá Eurosystémom pri jeho poslednej hlavnej refinančnej operácii.
   2.   Každý prevod podľa článku 2 ods. 1, 2 a 5 a článku 3 ods. 4 a 5 sa uskutočňuje oddelene prostredníctvom TARGET2.
   3.   ECB a zúčastnené NCB, ktoré sú povinné uskutočniť prevod uvedený v odseku 2, dajú vo vhodnom čase pokyny potrebné na riadne a včasné uskutočnenie takéhoto prevodu.
   Článok 5
   Záverečné ustanovenia
   1.   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. januára 2009.
   2.   Rozhodnutie ECB/2006/24 sa týmto zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2009.
   3.   Odkazy na rozhodnutie ECB/2006/24 sa považujú za odkazy na toto rozhodnutie.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 12. decembra 2008

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Pozri stranu 66 tohto úradného vestníka.

      (2)  Ú. v. EÚ L 24, 31.1.2007, s. 9.

      (3)  Ú. v. EÚ L 195, 24.7.2008, s. 24.

      (4)  Akt o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 236, 23.9.2003, s. 33).

      (5)  Pozri stranu 83 tohto úradného vestníka.

      PRÍLOHA
      POHĽADÁVKY, KTORÉ ZODPOVEDAJÚ DEVÍZOVÝM REZERVÁM PREVEDENÝM NA ECB

                  Zúčastnená NCB

                  Pohľadávka zodpovedajúca devízovým rezervám prevedeným na ECB k 31. decembru 2008
                  (EUR)

                  Pohľadávka zodpovedajúca devízovým rezervám prevedeným na ECB s účinnosťou od 1. januára 2009
                  (EUR)

                  Výška prevodu
                  (EUR)

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                  1 423 341 995,63

                  1 397 303 846,77

                  –26 038 148,86

                  Deutsche Bundesbank

                  11 821 492 401,85

                  10 909 120 274,33

                  – 912 372 127,52

                  Central Bank and Financial Services Authority of Ireland

                  511 833 965,97

                  639 835 662,35

                  + 128 001 696,38

                  Bank of Greece

                  1 046 595 328,50

                  1 131 910 590,58

                  +85 315 262,08

                  Banco de España

                  4 349 177 350,90

                  4 783 645 755,10

                  + 434 468 404,20

                  Banque de France

                  8 288 138 644,21

                  8 192 338 994,75

                  –95 799 649,46

                  Banca d’Italia

                  7 217 924 640,86

                  7 198 856 881,40

                  –19 067 759,46

                  Central Bank of Cyprus

                  71 950 548,51

                  78 863 331,39

                  +6 912 782,88

                  Banque centrale du Luxembourg

                  90 730 275,34

                  100 638 597,47

                  +9 908 322,13

                  Bank Ċentrali ta’ Malta/Central Bank of Malta

                  35 831 257,94

                  36 407 323,18

                  + 576 065,24

                  De Nederlandsche Bank

                  2 243 025 225,99

                  2 297 463 391,20

                  +54 438 165,21

                  Oesterreichische Nationalbank

                  1 161 289 917,84

                  1 118 545 877,01

                  –42 744 040,83

                  Banco de Portugal

                  987 203 002,23

                  1 008 344 596,55

                  +21 141 594,32

                  Banka Slovenije

                  183 995 237,74

                  189 410 251,00

                  +5 415 013,26

                  Národná banka Slovenska

                  0

                  399 443 637,59 (1)

                  + 399 443 637,59

                  Suomen Pankki

                  717 086 011,07

                  722 328 204,76

                  +5 242 193,69

                  Spolu (2)

                  40 149 615 804,58

                  40 204 457 215,43

                  54 841 410,85

         (1)  Prevod sa uskutoční s účinnosťou podľa dátumov uvedených v rozhodnutí ECB/2008/33.

         (2)  V dôsledku zaokrúhľovania celkový súčet nemusí presne zodpovedať súčtu všetkých uvedených číselných údajov.


title: Rozhodnutie Rady z  21. novembra 2005  o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Islandskou republikou o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností

text:
               6.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 184/34

         ROZHODNUTIE RADY
   z 21. novembra 2005
   o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Islandskou republikou o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností
   (2006/467/SZBP)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej články 24 a 38,
   so zreteľom na odporúčanie predsedníctva,
   keďže:

               (1)

               Na svojom zasadnutí 27. a 28. novembra 2003 sa Rada rozhodla poveriť predsedníctvo, ktorému pomáha generálny tajomník/vysoký splnomocnenec pre spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku (GT/VS), aby v súlade s článkami 24 a 38 Zmluvy o Európskej únii začalo rokovania s určitými tretími štátmi s cieľom uzavrieť pre Európsku úniu s každým z nich dohodu o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností.

               (2)

               Po tomto poverení začať rokovania predsedníctvo za pomoci GT/VS dosiahlo dohodu s Islandskou republikou o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností.

               (3)

               Táto dohoda by sa mala schváliť,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Dohoda medzi Európskou úniou a Islandskou republikou o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností sa týmto schvaľuje v mene Európskej únie.
   Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) na podpis dohody s cieľom zaviazať Európsku úniu.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   Článok 4
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 21. novembra 2005

            Za Radu

            predseda

         J. STRAW

    ---documentbreak---

               6.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 184/35

         PREKLAD
   DOHODA
   medzi Islandskou republikou a Európskou úniou o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností
   ISLANDSKÁ REPUBLIKA
   na jednej strane a
   EURÓPSKA ÚNIA, ďalej len „EÚ“, zastúpená predsedníctvom Rady Európskej únie,
   na strane druhej,
   ďalej len „strany“,
   BERÚC DO ÚVAHY, ŽE Islandská republika a EÚ majú rovnaké ciele posilniť svoju vlastnú bezpečnosť vo všetkých smeroch a poskytovať svojim občanom vysokú úroveň ochrany v oblasti bezpečnosti,
   BERÚC DO ÚVAHY, ŽE Islandská republika a EÚ súhlasia, aby medzi nimi prebiehali konzultácie a rozvíjala sa spolupráca v otázkach spoločného záujmu týkajúceho sa bezpečnosti,
   BERÚC DO ÚVAHY, ŽE v tomto kontexte preto existuje stála potreba výmeny utajovaných skutočností medzi Islandskou republikou a EÚ,
   UZNÁVAJÚC, ŽE pre úplné a účinné konzultácie a spoluprácu môže byť nutný prístup k utajovaným skutočnostiam a materiálom Islandu a EÚ, ako aj výmena utajovaných skutočností a súvisiacich materiálov medzi Islandskou republikou a EÚ,
   S VEDOMÍM, ŽE takýto prístup k utajovaným skutočnostiam a súvisiacim materiálom a ich výmena si vyžadujú náležité bezpečnostné opatrenia,
   SA DOHODLI TAKTO:
   Článok 1
   Na účely splnenia cieľov posilňovania bezpečnosti každej zo strán vo všetkých smeroch sa táto dohoda uplatňuje na utajované skutočnosti alebo materiály v akejkoľvek forme poskytované alebo vymieňané medzi stranami.
   Článok 2
   Na účely tejto dohody utajovaná skutočnosť je akákoľvek informácia (t. j. poznatok, ktorý môže byť oznámený v akejkoľvek forme) alebo materiál, o ktorom je rozhodnuté, že si vyžaduje ochranu pred neoprávneným sprístupnením, a ktorý bol takto označený v bezpečnostnej klasifikácii (ďalej len „utajovaná skutočnosť“).
   Článok 3
   Na účely tejto dohody „EÚ“ predstavuje Radu Európskej únie (ďalej len „Rada“), generálneho tajomníka/vysokého splnomocnenca a Generálny sekretariát Rady a Komisiu Európskych spoločenstiev (ďalej len „Európska komisia“).
   Článok 4
   Každá strana:

               a)

               ochraňuje a uchováva utajované skutočnosti, ktoré jej podľa tejto dohody poskytuje alebo si s ňou vymieňa druhá strana;

               b)

               zabezpečuje, aby si poskytované alebo vymieňané utajované skutočnosti podliehajúce tejto dohode zachovali bezpečnostnú klasifikáciu, ktorú im pridelila poskytujúca strana. Prijímajúca strana ochraňuje a uchováva utajované skutočnosti v súlade s opatreniami ustanovenými v jej vlastných bezpečnostných nariadeniach pre informácie alebo materiály s rovnocennou bezpečnostnou klasifikáciou, ako je uvedené v bezpečnostných opatreniach, ktoré sa ustanovia podľa článkov 11 a 12;

               c)

               nepoužíva utajované skutočnosti podliehajúce tejto dohode na iné účely ako tie, ktoré určil pôvodca a na ktoré sa skutočnosť poskytuje alebo vymieňa,

               d)

               bez predchádzajúceho súhlasu pôvodcu nesprístupní utajovanú skutočnosť podliehajúcu tejto dohode tretím stranám, inštitúcii EÚ ani subjektu, ktorý nie je uvedený v článku 3.

         Článok 5
   1.   Utajovanú skutočnosť môže jedna strana („poskytujúca strana“) sprístupniť alebo uvoľniť druhej strane („prijímajúcej strane“) v súlade so zásadou kontroly pôvodcom.
   2.   Vo veci uvoľnenia iným príjemcom, ako sú strany tejto dohody, rozhoduje o sprístupnení alebo uvoľnení utajovanej skutočnosti prijímajúca strana na základe súhlasu poskytujúcej strany v súlade so zásadou kontroly pôvodcom tak, ako je vymedzená v jej bezpečnostných nariadeniach.
   3.   Vykonávanie odsekov 1 a 2 neumožňuje žiadne všeobecné uvoľnenie, pokiaľ strany nevytvoria a neschvália postupy týkajúce sa určitých kategórií informácií a zodpovedajúce ich operačným požiadavkám.
   Článok 6
   Každá strana a jej subjekty vymedzené v článku 3 majú bezpečnostnú organizáciu a bezpečnostné programy založené na takých základných zásadách a minimálnych bezpečnostných normách, ktoré sa s cieľom zabezpečiť, aby sa uplatňovala rovnocenná úroveň ochrany na utajované skutočnosti podliehajúce tejto dohode, zavedú do bezpečnostných systémov strán, ktoré sa ustanovia podľa článkov 11 a 12.
   Článok 7
   1.   Strany zabezpečia, aby všetky osoby, ktoré pri vykonávaní svojich služobných povinností potrebujú mať prístup k utajovaným skutočnostiam poskytovaným alebo vymieňaným podľa tejto dohody, alebo osoby, ktorých povinnosti či funkcie môžu umožňovať takýto prístup, boli náležite bezpečnostne preverené predtým, ako im bude udelený prístup k takýmto informáciám.
   2.   Vypracujú sa postupy bezpečnostnej previerky s cieľom určiť, či jednotlivec môže mať prístup k utajovaným skutočnostiam, zohľadňujúc jeho lojalitu, dôveryhodnosť a spoľahlivosť.
   Článok 8
   Strany si poskytujú vzájomnú pomoc ohľadne bezpečnosti utajovaných skutočností podliehajúcich tejto dohode a záležitostí spoločného bezpečnostného záujmu. Orgány vymedzené v článku 11 uskutočňujú vzájomné bezpečnostné konzultácie a kontroly s cieľom zhodnotiť účinnosť bezpečnostných opatrení, ktoré ustanovia v rámci svojej príslušnej zodpovednosti podľa článkov 11 a 12.
   Článok 9
   1.   Na účely tejto dohody:

               a)

               Pokiaľ ide o EÚ:
               všetka korešpondencia sa zasiela Rade na túto adresu:

                           Council of the European Union

                           Chief Registry Officer

                           Rue de la Loi/Wetstraat, 175

                           B-1048 Brussels

                     .
               Vedúci spisovej služby Rady posiela všetku korešpondenciu členským štátom a Európskej komisii, pokiaľ odsek 2 neustanovuje inak.

               b)

               Pokiaľ ide o Islandskú republiku:
               všetka korešpondencia sa adresuje vedúcemu politického oddelenia Ministerstva zahraničných vecí Islandskej republiky a odosiela sa podľa potreby prostredníctvom misie Islandu pri Európskej únii na túto adresu:

                           Mission of Iceland to the European Union

                           Registry Officer

                           Rond Point Schuman 11

                           B-1040 Brussels

                     .

         2.   Výnimočne môže byť z operačných dôvodov korešpondencia jednej strany, ktorá je prístupná len určitým príslušným úradníkom, orgánom alebo službám tejto strany, adresovaná a prístupná len určitým príslušným úradníkom, orgánom alebo službám druhej strany jednoznačne určeným za príjemcov, pričom sa zohľadní ich právomoc a dodrží sa zásada „vedieť len to potrebné“. Pokiaľ ide o EÚ, táto korešpondencia sa zasiela prostredníctvom vedúceho spisovej služby Rady.
   Článok 10
   Stály štátny tajomník Ministerstva zahraničných vecí Islandskej republiky, generálny tajomník Rady a generálny tajomník Európskej komisie dozerajú na vykonávanie tejto dohody.
   Článok 11
   Na účely vykonávania tejto dohody:

               1.

               Ministerstvo zahraničných vecí Islandskej republiky, konajúce v mene vlády Islandskej republiky a pod jej vedením, zodpovedá za vytvorenie bezpečnostných opatrení na ochranu a uchovávanie utajovaných skutočností, ktoré sa poskytujú Islandskej republike podľa tejto dohody.

               2.

               Bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady (ďalej len „Bezpečnostný úrad GSR“) pod vedením a v mene generálneho tajomníka Rady, konajúci v mene Rady a pod jej vedením, zodpovedá za vytvorenie bezpečnostných opatrení na ochranu a uchovávanie utajovaných skutočností, ktoré sa poskytujú EÚ podľa tejto dohody.

               3.

               Bezpečnostné riaditeľstvo Európskej komisie, konajúce v mene Európskej komisie a pod jej vedením, zodpovedá za vytvorenie bezpečnostných opatrení na ochranu utajovaných skutočností, ktoré sa poskytujú alebo vymieňajú podľa tejto dohody v rámci Európskej komisie a jej priestorov.

         Článok 12
   Bezpečnostné opatrenia, ktoré sa ustanovia podľa článku 11 po dohode medzi tromi zodpovednými bezpečnostnými orgánmi, ustanovia normy pre vzájomnú bezpečnostnú ochranu utajovaných skutočností podliehajúcich tejto dohode. V prípade EÚ podliehajú tieto normy schváleniu Bezpečnostným výborom Rady.
   Článok 13
   Zodpovedné bezpečnostné orgány vymedzené v článku 11 ustanovujú postupy, podľa ktorých sa má postupovať v prípade preukázaného ohrozenia utajovaných skutočností podliehajúcich tejto dohode alebo podozrenia naň.
   Článok 14
   Pred poskytnutím utajovanej skutočnosti podliehajúcej tejto dohode medzi stranami musia zodpovedné bezpečnostné orgány vymedzené v článku 11 súhlasiť, že prijímajúca strana je schopná chrániť a uchovávať informácie podliehajúce tejto dohode spôsobom zlučiteľným s opatreniami, ktoré sa ustanovia podľa článkov 11 a 12.
   Článok 15
   Táto dohoda žiadnym spôsobom nebráni stranám uzavrieť iné dohody týkajúce sa poskytovania alebo výmeny utajovaných skutočností podliehajúcich tejto dohode za predpokladu, že nie sú v rozpore s ustanoveniami tejto dohody.
   Článok 16
   Všetky rozdiely medzi EÚ a Islandskou republikou vyplývajúce z výkladu alebo uplatňovania tejto dohody sa riešia rokovaním medzi stranami.
   Článok 17
   1.   Táto dohoda nadobúda platnosť prvým dňom prvého mesiaca po tom, ako sa strany navzájom informovali, že ukončili vnútorné postupy potrebné na tento účel.
   2.   Táto dohoda sa môže na žiadosť ktorejkoľvek strany prehodnotiť, aby sa zvážili prípadné zmeny a doplnenia.
   3.   Každá zmena a doplnenie k tejto dohode sa vykoná iba písomne a po vzájomnej dohode strán. Účinnosť nadobúda po vzájomnom informovaní, ako je uvedené v odseku 1.
   Článok 18
   Túto dohodu môže jedna strana vypovedať písomným oznámením, ktoré odovzdá druhej strane. Takéto vypovedanie nadobúda účinnosť po šiestich mesiacoch po doručení oznámenia druhej strane, ale neovplyvní už dohodnuté záväzky podľa ustanovení tejto dohody. Najmä všetky utajované skutočnosti poskytnuté alebo vymenené podľa tejto dohody budú aj naďalej ochraňované v súlade s ustanoveniami uvedenými v tejto dohode.

      NA DÔKAZ TOHO podpísaní, náležite splnomocnení, podpísali túto dohodu.
      V Luxemburgu dňa dvanásteho júna dvetisícšesť v dvoch vyhotoveniach, každé v anglickom jazyku

            Za Islandskú republiku

            Za Európsku úniu