title: Rozhodnutie Rady 2009/968/SVV z  30. novembra 2009 , ktorým sa prijímajú pravidlá týkajúce sa utajovaných skutočností Europolu

text:
               17.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 332/17

      ROZHODNUTIE RADY 2009/968/SVV
   z 30. novembra 2009,
   ktorým sa prijímajú pravidlá týkajúce sa utajovaných skutočností Europolu
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2009/371/SVV zo 6. apríla 2009 o zriadení Európskeho policajného úradu (Europol) (1) (ďalej len „rozhodnutie o Europole“), a najmä na jeho článok 40,
   so zreteľom na návrh pravidiel, ktoré predložila správna rada,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,
   keďže v súlade s rozhodnutím o Europole vykonávacie predpisy týkajúce sa utajovaných skutočností, ktoré Europol získava alebo si vymieňa, prijíma Rada, uznášajúca sa kvalifikovanou väčšinou po porade s Európskym parlamentom (ďalej len „pravidlá“),
   ROZHODLA TAKTO:

      KAPITOLA I

      VYMEDZENIE POJMOV A ROZSAH PÔSOBNOSTI

   Článok 1
   Vymedzenie pojmov
   Na účely týchto pravidiel:

               a)

               „spracúvanie informácií“alebo „spracúvanie“ je akákoľvek operácia alebo súbor operácií, ktoré sa vykonávajú s osobnými alebo neosobnými údajmi automatizovanými alebo inými prostriedkami, ako napr. zhromažďovanie, zaznamenávanie, usporadúvanie, uchovávanie, prepracúvanie alebo upravovanie, vyhľadávanie, prehliadanie, využívanie, poskytovanie prenosom, šírenie alebo sprístupňovanie iným spôsobom, spájanie alebo kombinovanie, blokovanie, vymazávanie alebo zničenie;

               b)

               „tretia strana“ sú subjekty uvedené v článkoch 22 ods. 1 a 23 ods. 1 rozhodnutia o Europole;

               c)

               „bezpečnostný výbor“ je výbor tvorený zástupcami členských štátov a Europolu, ako sa opisuje v článku 4;

               d)

               „bezpečnostný koordinátor“ je zástupca riaditeľa, ktorému riaditeľ v súlade s článkom 38 ods. 2 rozhodnutia o Europole popri ostatných úlohách pridelí aj funkciu koordinácie a kontroly v otázkach bezpečnosti;

               e)

               „bezpečnostní pracovníci“ sú zamestnanci Europolu vymenovaní riaditeľom Europolu, ktorí sú zodpovední za bezpečnostné otázky v súlade s článkom 6;

               f)

               „bezpečnostná príručka“ je príručka, ktorá sa má vypracovať v súlade s článkom 7 a ktorou sa vykonávajú tieto pravidlá;

               g)

               „stupeň utajenia“ je ochranné označenie priradené dokumentu spracúvanému Europolom alebo prostredníctvom Europolu, ako je uvedené v článku 10;

               h)

               „bezpečnostný balík“ je konkrétna kombinácia bezpečnostných opatrení, ktoré sa majú uplatňovať na informácie, na ktoré sa vzťahuje stupeň utajenia Europolu, ako je uvedené v článku 10;

               i)

               „základný stupeň ochrany“ je úroveň ochrany, ktorá sa bude uplatňovať na všetky informácie spracúvané Europolom alebo jeho prostredníctvom s výnimkou informácií, ktoré sú výslovne označené alebo jasne rozpoznateľné ako verejné informácie, ako sa uvádza v článku 10 ods. 1;

               j)

               „zamestnanci“ sú dočasní a zmluvní zamestnanci, ako sa vymedzujú v článku 39 ods. 4 rozhodnutia o Europole;

               k)

               „utajované skutočnosti Europolu“ sú akékoľvek informácie a veci v akejkoľvek forme, ktorých neoprávnené zverejnenie by mohlo spôsobiť rôzne stupne poškodenia základných záujmov Europolu alebo jedného alebo viacerých členských štátov a ktoré si vyžadujú uplatňovanie primeraných bezpečnostných opatrení, ako sa vymedzujú v článku 7 ods. 2 písm. b).

         Článok 2
   Rozsah pôsobnosti
   1.   Týmito pravidlami sa zavádzajú bezpečnostné opatrenia, ktoré sa majú uplatňovať na všetky informácie spracúvané Europolom alebo jeho prostredníctvom.
   2.   Komunikačné kanály medzi Europolom a národnými jednotkami členských štátov uvedené v článku 8 rozhodnutia o Europole poskytujú rovnakú úroveň ochrany, ako je úroveň ochrany, ktorú zabezpečujú tieto opatrenia. Bežnú formu týchto komunikačných kanálov schvaľuje bezpečnostný výbor.
   3.   V prílohe k tomuto dokumentu sa ustanovuje prehľad stupňov utajenia využívaných Europolom, ako sa uvádza v článku 10, a ekvivalentné označenia, ktoré členské štáty v súčasnosti uplatňujú pre informácie, na ktoré sa vzťahujú tieto stupne utajenia. Ak členský štát oznámi ostatným členským štátom a Europolu akékoľvek zmeny v jeho vnútroštátnych ustanoveniach týkajúcich sa stupňov utajenia alebo ekvivalentných označení, vypracuje Europol revidovanú verziu prehľadu uvedenú v prílohe. Bezpečnostný výbor minimálne raz ročne preverí, či je tento prehľad aktuálny.

      KAPITOLA II

      BEZPEČNOSTNÁ ZODPOVEDNOSŤ

   Článok 3
   Zodpovednosť členských štátov
   1.   Členské štáty sa zaväzujú zabezpečiť, aby sa na ich území informáciám Europolu poskytovala rovnaká úroveň ochrany, ako je úroveň ochrany, ktorú poskytujú bezpečnostné opatrenia zavedené podľa týchto pravidiel.
   2.   Členské štáty sa zaväzujú informovať bezpečnostného koordinátora o všetkých narušeniach bezpečnosti, ktoré by mohli ohroziť záujmy Europolu alebo členského štátu. V prípade ohrozenia záujmov členského štátu je dotknutý členský štát informovaný aj priamo prostredníctvom národnej jednotky.
   Článok 4
   Bezpečnostný výbor
   1.   Zriadi sa bezpečnostný výbor, ktorý pozostáva zo zástupcov členských štátov a Europolu a zasadá najmenej dvakrát ročne.
   2.   Úlohou bezpečnostného výboru je poskytovať poradenstvo správnej rade a riaditeľovi Europolu v otázkach, ktoré sa týkajú bezpečnostnej politiky, vrátane uplatňovania bezpečnostnej príručky.
   3.   Bezpečnostný výbor prijme svoj rokovací poriadok. Zasadnutiam bezpečnostného výboru predsedá bezpečnostný koordinátor.
   Článok 5
   Bezpečnostný koordinátor
   1.   Bezpečnostný koordinátor nesie všeobecnú zodpovednosť za všetky záležitosti, ktoré sa týkajú bezpečnosti vrátane bezpečnostných opatrení ustanovených v týchto pravidlách a v bezpečnostnej príručke. Bezpečnostný koordinátor monitoruje presadzovanie bezpečnostných ustanovení a o všetkých narušeniach bezpečnosti informuje riaditeľa. Riaditeľ v závažných prípadoch informuje správnu radu. Ak by takéto narušenie obsahovalo riziko ohrozenia záujmov určitého členského štátu, postúpi sa informácia aj tomuto členskému štátu.
   2.   Bezpečnostný koordinátor sa zodpovedá priamo riaditeľovi Europolu.
   3.   Bezpečnostný koordinátor má bezpečnostnú previerku pre najvyšší stupeň v súlade so zákonmi a právnymi predpismi, ktoré sú uplatniteľné v členskom štáte, ktorého je bezpečnostný koordinátor štátnym príslušníkom.
   Článok 6
   Bezpečnostní pracovníci
   1.   Bezpečnostní pracovníci poskytujú pomoc riaditeľovi pri vykonávaní bezpečnostných opatrení ustanovených v týchto pravidlách a v bezpečnostnej príručke. Bezpečnostní pracovníci sa zodpovedajú priamo bezpečnostnému koordinátorovi. Bezpečnostní pracovníci plnia tieto konkrétne úlohy:

               a)

               všetkým osobám v Europole, ako aj všetkým ďalším osobám, ktoré sú zapojené do činností týkajúcich sa Europolu, na ktoré sa vzťahuje konkrétny záväzok zachovávať mlčanlivosť alebo dôvernosť, dávajú pokyny, poskytujú pomoc a poradenstvo v súvislosti s ich povinnosťami vyplývajúcimi z týchto pravidiel a bezpečnostnej príručky;

               b)

               presadzujú bezpečnostné ustanovenia, vyšetrujú ich porušenia a bezodkladne o nich podávajú správy bezpečnostnému koordinátorovi;

               c)

               na základe posúdenia rizika pravidelne prehodnocujú primeranosť bezpečnostných opatrení; na tento účel bezpečnostnému koordinátorovi podávajú správu spravidla najmenej raz mesačne – a vo výnimočných prípadoch kedykoľvek uznajú za potrebné – a vydávajú primerané odporúčania a poskytujú poradenstvo;

               d)

               plnia úlohy, ktoré sú im pridelené na základe týchto pravidiel alebo na základe bezpečnostnej príručky;

               e)

               plnia akékoľvek ďalšie úlohy, ktoré im pridelil bezpečnostný koordinátor.

         2.   Bezpečnostní pracovníci majú bezpečnostnú previerku pre stupeň, ktorý zodpovedá ich povinnostiam a je v súlade so zákonmi a právnymi predpismi, ktoré sú uplatniteľné v členských štátoch, ktorých sú štátnymi príslušníkmi.
   Článok 7
   Bezpečnostná príručka, postupy a obsah
   1.   Bezpečnostnú príručku prijíma správna rada po porade s bezpečnostným výborom.
   2.   Bezpečnostná príručka poskytuje usmernenie v otázkach správy a bezpečnostnú podporu v súlade s prevádzkovými požiadavkami a uvádza sa v nej organizačný prístup Europolu k riadeniu bezpečnosti. Bezpečnostná príručka obsahuje:

               a)

               podrobné pravidlá týkajúce sa bezpečnostných opatrení, ktoré sa majú uplatňovať v rámci Europolu s cieľom poskytovať základný stupeň ochrany, ako je uvedené v článku 10 ods. 1 týchto pravidiel, ako sú napr. opatrenia založené na článku 35 a článku 41 ods. 2 rozhodnutia o Europole, a zohľadňujúce článok 40 ods. 3 rozhodnutia o Europole a

               b)

               podrobné pravidlá týkajúce sa bezpečnostných opatrení spojených s rozličnými stupňami utajenia, ktoré používa Europol, zodpovedajúce bezpečnostným balíkom uvedeným v článku 10 ods. 2 a 3; bezpečnostná príručka tiež zohľadňuje článok 46 rozhodnutia o Europole.

         3.   Bezpečnostná príručka sa prehodnocuje v pravidelných intervaloch alebo v prípade, že dôjde k významným zmenám, s cieľom zabezpečiť jej trvalú použiteľnosť, primeranosť a efektívnosť.
   4.   Zmeny a doplnenia bezpečnostnej príručky sa prijímajú v súlade s postupmi ustanovenými v odseku 1.
   Článok 8
   Bezpečnostná certifikácia systémov
   1.   Všetky systémy, ktoré Europol využíva na spracúvanie utajovaných skutočností, certifikuje správna rada po porade s bezpečnostným výborom a potom, ako získa ubezpečenie o účinnom vykonávaní požadovaných bezpečnostných opatrení, ktoré vyplývajú z bezpečnostných požiadaviek špecifických pre systém (SSSR), registra informačných rizík a akýchkoľvek ďalších relevantných dokumentov. Podsystémy a dislokované terminály alebo pracovné stanice sa certifikujú ako súčasť všetkých systémov, s ktorými sú spojené.
   2.   SSSR prijíma a mení a dopĺňa správna rada po porade s bezpečnostným výborom. SSSR sú v súlade s príslušnými ustanoveniami bezpečnostnej príručky.
   Článok 9
   Dodržiavanie opatrení
   1.   Bezpečnostné opatrenia ustanovené v týchto pravidlách a v bezpečnostnej príručke dodržiavajú všetky osoby v Europole, ako aj všetky osoby zapojené do činností súvisiacich s Europolom na základe konkrétneho záväzku zachovávať mlčanlivosť alebo dôvernosť.
   2.   Za zabezpečenie dodržiavania týchto pravidiel a bezpečnostnej príručky v súlade s odsekom 1 zodpovedá riaditeľ, styčné úrady a národné jednotky Europolu.

      KAPITOLA III

      VŠEOBECNÉ ZÁSADY

   Článok 10
   Základný stupeň ochrany, stupne utajenia a bezpečnostné balíky
   1.   Všetky informácie spracúvané Europolom alebo jeho prostredníctvom s výnimkou informácií, ktoré sú výslovne označené alebo jasne rozpoznateľné ako verejné informácie, podliehajú základnému stupňu ochrany v rámci Europolu a v členských štátoch.
   2.   Členské štáty v súlade s článkom 3 zabezpečujú uplatňovanie základného stupňa ochrany uvedeným v odseku 1, a to pomocou rozličných opatrení prijatých v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi vrátane povinnosti zachovávať mlčanlivosť a dôvernosť, obmedzenia prístupu k informáciám len na oprávnených zamestnancov, požiadaviek ochrany údajov v súvislosti s osobnými údajmi a všeobecných technických a procedurálnych opatrení na zaistenie bezpečnosti informácií, zohľadňujúc článok 41 ods. 2 rozhodnutia o Europole.
   3.   Informácie, ktoré si vyžadujú ďalšie bezpečnostné opatrenia, podliehajú stupňu utajenia Europolu, ktorý sa uvedie prostredníctvom špecifického označenia. Na informácie sa vzťahuje úroveň ochrany, len ak je to nevyhnutne potrebné a len počas nevyhnutného obdobia.
   4.   Používajú sa tieto stupne utajenia Europolu:
   a)   „RESTREINT UE/EU RESTRICTED“: tento stupeň utajenia sa vzťahuje na informácie a veci, ktorých neoprávnené zverejnenie by mohlo byť nevýhodné pre záujmy Europolu, EÚ alebo jedného alebo niekoľkých členských štátov;
   b)   „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“: tento stupeň utajenia sa vzťahuje na informácie a veci, ktorých neoprávnené zverejnenie by mohlo poškodiť základné záujmy Europolu, EÚ alebo jedného alebo niekoľkých členských štátov;
   c)   „SECRET UE/EU SECRET“: tento stupeň utajenia sa vzťahuje na informácie a veci, ktorých neoprávnené zverejnenie by mohlo vážne poškodiť základné záujmy Europolu, EÚ alebo jedného alebo niekoľkých členských štátov;
   d)   „TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET“: tento stupeň utajenia sa vzťahuje na informácie a veci, ktorých neoprávnené zverejnenie by mohlo mimoriadne vážne poškodiť základné záujmy Europolu, EÚ alebo jedného alebo niekoľkých členských štátov.
   Takéto utajované informácie a veci ponesú pod označením utajenia dodatočné označenie („EUROPOL“), aby sa tak určil ich pôvod v Europole.
   Každý stupeň utajenia Europolu súvisí so špecifickým bezpečnostným balíkom, ktorý sa má uplatniť v rámci Europolu. Bezpečnostné balíky poskytujú rozdielne úrovne ochrany v závislosti od obsahu informácií a s ohľadom na škodlivý účinok, ktorý by neoprávnené sprístupnenie, šírenie alebo použitie informácií mohlo mať na záujmy Europolu alebo členských štátov.
   Pri zhromažďovaní informácií s rozličným stupňom utajenia sa používa stupeň utajenia, ktorý je najmenej taký vysoký ako stupeň utajenia uplatňovaný na informácie s najvyššou úrovňou ochrany. V každom prípade je možné skupine informácií priradiť vyššiu úroveň ochrany, ako je úroveň ochrany každej jej časti.
   Prekladu utajovaných dokumentov sa priraďuje rovnaký stupeň utajenia ako originálu a vzťahuje sa naň taká istá úroveň ochrany ako na dokument v originálnom znení.
   5.   Na špecifikovanie ďalších podmienok, ako je napr. obmedzenie šírenia informácií na konkrétne kanály výmeny informácií, embargo a osobitný prípad šírenia informácií na základe „potreby poznať“, sa môžu používať upozorňujúce označenia. Takéto upozorňujúce označenia sa vymedzujú v bezpečnostnej príručke.
   6.   Bezpečnostné balíky pozostávajú z rôznych opatrení fyzického, technického, organizačného alebo administratívneho charakteru, ako sa ustanovuje v bezpečnostnej príručke.
   Článok 11
   Výber stupňa utajenia
   1.   Členský štát, ktorý Europolu poskytuje informáciu, zodpovedá za to, aby sa takejto informácii priradil primeraný stupeň utajenia v súlade s článkom 10. Členské štáty podľa potreby označia informáciu, ktorú poskytujú Europolu, stupňom utajenia Europolu, ako sa uvádza v článku 10 ods. 4.
   2.   Pri výbere stupňa utajenia členské štáty vezmú do úvahy utajovanie skutočností podľa ich vnútroštátnych právnych predpisov, potrebu operatívnej flexibility požadovanej na primerané fungovanie Europolu a požiadavku, aby utajovanie skutočností, ktoré sa týkajú presadzovania práva, tvorilo výnimku a ak majú byť takéto skutočnosti utajené, aby sa im priradil čo najnižší možný stupeň utajenia.
   3.   Ak Europol na základe informácií, ktoré už má k dispozícii, dospeje k záveru, že je potrebné zmeniť zvolený stupeň utajenia (napríklad znížiť alebo zvýšiť stupeň utajenia alebo zvýšiť stupeň utajenia dokumentu, na ktorý sa predtým vzťahoval základný stupeň ochrany), informuje o tom dotknutý členský štát a snaží sa s ním dohodnúť primeraný stupeň utajenia. Bez takejto dohody Europol stupeň utajenia nekonkretizuje, nemení, nezvyšuje ani neznižuje.
   4.   Ak sa informácie, ktorých pôvodcom je Europol, zakladajú na informáciách poskytnutých členským štátom alebo obsahujú informácie poskytnuté členským štátom, určí Europol po dohode s členským štátom, či je postačujúci základný stupeň ochrany alebo či je potrebné použiť stupeň utajovania Europolu.
   5.   Ak je pôvodcom informácií Europol, pričom sa tieto informácie nezakladajú na informáciách poskytnutých členským štátom, ani neobsahujú informácie poskytnuté členským štátom, určí Europol sám primeraný stupeň utajenia takýchto informácií na základe kritérií stanovených bezpečnostným výborom. Europol v prípade potreby informácie primeraným spôsobom označí.
   6.   Ak sa informácie týkajú aj základných záujmov iného členského štátu, členské štáty a Europol sa s týmto členským štátom poradia o tom, či by sa mal na túto informáciu uplatniť nejaký stupeň utajenia, a ak áno, ktorý stupeň utajenia by sa mal použiť.
   Článok 12
   Zmena stupňa utajenia
   1.   Členský štát, ktorý poskytol informácie Europolu, môže kedykoľvek požadovať zmenu zvoleného stupňa utajenia, ako aj prípadné zníženie alebo zvýšenie stupňa utajenia. Europol je povinný zmeniť, zvýšiť alebo znížiť stupeň utajenia v súlade so želaním dotknutého členského štátu.
   2.   Hneď ako to okolnosti umožnia, požiada dotknutý členský štát, aby sa príslušný stupeň utajenia znížil alebo úplne zrušil.
   3.   Členský štát, ktorý Europolu informáciu poskytuje, môže uviesť obdobie, počas ktorého sa bude zvolený stupeň utajenia uplatňovať, ako aj možné zmeny stupňa utajenia po uplynutí tohto obdobia.
   4.   Ak základný stupeň ochrany alebo stupeň utajenia určil Europol v súlade s článkom 11 ods. 4, môže zmenu základnej ochrany alebo stupňa utajenia uskutočniť len Europol po dohode s dotknutými členskými štátmi.
   5.   Ak stupeň utajenia určil Europol v súlade s článkom 11 ods. 5, môže sám podľa svojho uváženia kedykoľvek stupeň utajenia zmeniť alebo zrušiť.
   6.   Ak sa informácia, ktorej stupeň utajenia sa mení v súlade s týmto článkom, poskytla už aj iným členským štátom, Europol je povinný informovať príjemcov o zmene stupňa utajenia.
   Článok 13
   Spracúvanie, prístup a bezpečnostná previerka
   1.   Prístup k informáciám a disponovanie informáciami sa v rámci organizácie Europolu obmedzujú na tie osoby, ktoré sa vzhľadom na svoje funkcie alebo úlohy potrebujú s týmito informáciami oboznámiť alebo potrebujú s nimi manipulovať. Osoby, ktoré boli poverené spracúvaním informácií, musia mať primerané osvedčenie o bezpečnostnej previerke a poskytuje sa im ďalšia osobitná odborná príprava.
   2.   Všetky osoby, ktoré môžu mať prístup k informáciám podliehajúcim určitému stupňu utajenia, ktoré spracúva Europol, sa musia podrobiť bezpečnostnej previerke v súlade s článkom 40 ods. 2 rozhodnutia o Europole a s bezpečnostnou príručkou. Bezpečnostný koordinátor na základe výsledkov bezpečnostnej previerky a s výhradou ustanovení bezpečnostnej príručky oprávni tie osoby preverené na príslušnej vnútroštátnej úrovni, ktoré sa vzhľadom na svoje funkcie alebo úlohy potrebujú oboznámiť s informáciami podliehajúcimi stupňu utajenia Europolu. Poverenie podlieha pravidelnému preskúmaniu zo strany bezpečnostného koordinátora. Bezpečnostný koordinátor môže bezodkladne poverenie zrušiť, ak na to existujú opodstatnené dôvody. Bezpečnostný koordinátor zodpovedá tiež za zabezpečenie vykonávania odseku 3.
   3.   K informáciám, ktorým bol priradený určitý stupeň utajenia, nemá prístup žiadna osoba bez toho, aby mala osvedčenie o bezpečnostnej previerke primeraného stupňa. Bezpečnostný koordinátor však po konzultácii s bezpečnostným pracovníkom výnimočne môže:

               a)

               dať konkrétne a obmedzené poverenie osobám prevereným na stupni „CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL“ na prístup ku konkrétnym utajovaným skutočnostiam do stupňa utajenia „SECRET UE/EU SECRET“, ak sa vzhľadom na svoje funkcie alebo úlohy v konkrétnom prípade potrebujú oboznámiť s informáciami podliehajúcimi vyššiemu stupňu utajenia Europolu; alebo

               b)

               dať dočasné poverenie na prístup k utajovaným skutočnostiam na obdobie kratšie ako šesť mesiacov, kým sa neukončí bezpečnostná previerka uvedená v odseku 2, v záujme Europolu po oboznámení príslušných vnútroštátnych orgánov a pod podmienkou, že do troch mesiacov od nich nedostanú odpoveď; bezpečnostný koordinátor informuje dotknuté príslušné vnútroštátne orgány o takomto dočasnom poverení. Takýmto dočasným poverením sa neposkytuje prístup k utajovaným skutočnostiam so stupňom utajenia „SECRET UE/EU SECRET“ a vyšším.

         4.   Takéto poverenie sa neudeľuje, ak členský štát poskytujúci dané informácie uviedol, že vo vzťahu k tejto informácii sa neuplatňuje právomoc udelená bezpečnostnému koordinátorovi podľa odseku 3.
   Článok 14
   Tretie strany
   Pri uzavieraní dohôd o ochrane utajovaných skutočností s tretími stranami alebo pri uzavieraní dohôd v súlade s článkom 22 ods. 4 a článkom 23 ods. 7 rozhodnutia o Europole, Europol zohľadní zásady stanovené v týchto pravidlách a v bezpečnostnej príručke, ktoré by sa mali primerane uplatňovať na informácie vymieňané s takýmito tretími stranami.

      KAPITOLA IV

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

   Článok 15
   Preskúmanie pravidiel
   Akékoľvek návrhy na zmenu a doplnenie týchto pravidiel zváži správna rada na účely ich prijatia Radou v súlade s postupom ustanoveným v článku 40 ods. 1 rozhodnutia o Europole.
   Článok 16
   Nadobudnutie účinnosti
   Tieto pravidlá nadobúdajú účinnosť 1. januára 2010.

      V Bruseli 30. novembra 2009

            Za Radu

            predsedníčka

         B. ASK

      (1)  Ú. v. EÚ L 121, 15.5.2009, s. 37.

      PRÍLOHA

         EKVIVALENČNÁ TABUĽKA STUPŇOV UTAJENIA

                  Ekvivalencia stupňov utajenia

                  Europol (1)

                  TRÈS SECRET UE/EU TOP SECRET

                  SECRET UE/EU SECRET

                  CONFIDENTIEL UE/EU CONFIDENTIAL

                  RESTREINT UE/EU RESTRICTED

                  Belgicko

                  Très Secret
                  Zeer Geheim

                  Secret
                  Geheim

                  Confidentiel
                  Vertrouwelijk

                  Diffusion restreinte
                  Beperkte verspreiding

                  Bulharsko

                  СТРОГО СЕКРЕТНО

                  СЕКРЕТНО

                  ПОВЕРИТЕЛНО

                  ЗА СЛУЖЕБНО ПОЛЗВАНЕ

                  Česká republika

                  Přísně tajné

                  Tajné

                  Důvěrné

                  Vyhrazené

                  Dánsko

                  Yderst hemmeligt

                  Hemmeligt

                  Fortroligt

                  Til tjenestebrug

                  Nemecko

                  Streng geheim

                  Geheim

                  VS — Vertraulich

                  VS — Nur für den Dienstgebrauch

                  Estónsko

                  Täiesti Salajane

                  Salajane

                  Konfidentsiaalne

                  Piiratud

                  Írsko

                  Top Secret

                  Secret

                  Confidential

                  Confidential

                  Grécko

                  Άκρως Απόρρητο

                  Απόρρητο

                  Εμπιστευτικό

                  Περιορισμένης Χρήσης

                  Španielsko

                  Secreto

                  Reservado

                  Confidencial

                  Difusión Limitada

                  Francúzsko

                  Très Secret Défense

                  Secret Défense

                  Confidentiel Défense

                  Taliansko

                  Segretissimo

                  Segreto

                  Riservatissimo

                  Riservato

                  Cyprus

                  Άκρως Απόρρητο

                  Απόρρητο

                  Εμπιστευτικό

                  Περιορισμένης Χρήσης

                  Lotyšsko

                  Sevišķi slepeni

                  Slepeni

                  Konfidenciāli

                  Dienesta vajadzībām

                  Litva

                  Visiškai slaptai

                  Slaptai

                  Konfidencialiai

                  Riboto naudojimo

                  Luxembursko

                  Très secret

                  Secret

                  Confidentiel

                  Diffusion restreinte

                  Maďarsko

                  Szigorúan titkos!

                  Titkos!

                  Bizalmas!

                  Korlátozott terjesztésű!

                  Malta

                  L-Ghola Segretezza

                  Sigriet

                  Kunfidenzjali

                  Ristrett

                  Holandsko

                  BE Zeer geheim

                  STG Zeer geheim

                  STG Confidentieel

                  Vertrouwelijk

                  Rakúsko

                  Streng geheim

                  Geheim

                  Vertraulich

                  Eingeschränkt

                  Poľsko

                  Ściśle Tajne

                  Tajne

                  Poufne

                  Zastrzeżone

                  Portugalsko

                  Muito Secreto

                  Secreto

                  Confidencial

                  Reservado

                  Rumunsko

                  Strict secret de importanță deosebită

                  Strict secret

                  Secret

                  Secret de serviciu

                  Slovinsko

                  Strogo tajno

                  Tajno

                  Zaupno

                  Interno

                  Slovensko

                  Prísne tajné

                  Tajné

                  Dôverné

                  Vyhradené

                  Fínsko

                  Erittäin salainen

                  Salainen

                  Luottamuksellinen

                  Viranomaiskäyttö

                  Švédsko

                  Kvalificerat hemlig

                  Hemlig

                  Hemlig

                  Hemlig

                  Spojené kráľovstvo

                  Top Secret

                  Secret

                  Confidential

                  Restricted

         (1)  Označenie „Europol“ sa vkladá pod označenie utajenia.


title: 2013/227/EÚ: Rozhodnutie Komisie z  22. mája 2013 , ktorým sa ukončuje antisubvenčné konanie týkajúce sa dovozu bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike

text:
               23.5.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 136/15

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   z 22. mája 2013,
   ktorým sa ukončuje antisubvenčné konanie týkajúce sa dovozu bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike
   (2013/227/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 597/2009 z 11. júna 2009 o ochrane pred subvencovanými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (1) (ďalej len „základné nariadenie“), a najmä na jeho článok 14,
   po porade s poradným výborom,
   keďže:
   A.   POSTUP

   1.   Začatie konania

               (1)

               Európska komisia (ďalej len „Komisia“) informovala v apríli 2012 oznámením uverejneným v Úradnom vestníku Európskej únie
                   (2) o začatí antisubvenčného konania týkajúceho sa dovozu bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike do Únie (ďalej len „oznámenie o začatí konania“).

               (2)

               Antisubvenčné konanie sa začalo na základe podnetu podaného 15. marca 2012 Európskym združením výrobcov bicyklov (European Bicycle Manufacturers Association – EBMA, ďalej len „navrhovateľ“) v mene výrobcov, ktorých výroba predstavuje viac než 25 % celkovej výroby bicyklov v Únii.

               (3)

               Podnet obsahoval dôkazy prima facie o subvencovaní uvedeného výrobku a o ním spôsobenej značnej ujme, ktoré sa považovali za dostatočné na to, aby opodstatnili začatie konania.

               (4)

               Komisia o začatí konania oficiálne informovala navrhovateľa, ostatných známych výrobcov z Únie, združenia výrobcov z Únie, známych vyvážajúcich výrobcov v Čínskej ľudovej republike (ďalej len „ČĽR“) a združenia vyvážajúcich výrobcov, predstaviteľov ČĽR, známych dovozcov a združenia dovozcov, známych výrobcov častí a súčastí bicyklov z Únie a združenia týchto výrobcov, ako aj známych používateľov. Zainteresované strany dostali možnosť písomne vyjadriť svoje stanoviská a požiadať o vypočutie v lehote stanovenej v oznámení o začatí konania.

         2.   Paralelné antidumpingové konanie

               (5)

               V marci 2012 Komisia informovala oznámením uverejneným v Úradnom vestníku Európskej únie
                   (3) o začatí predbežného preskúmania antidumpingových opatrení uplatniteľných na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike podľa článku 11 ods. 3 a článku 13 ods. 4 nariadenia Rady (ES) č. 1225/2009 z 30. novembra 2009 o ochrane pred dumpingovými dovozmi z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva (4) (ďalej len „základné antidumpingové nariadenie“). Uvedené prešetrovanie prebieha.

         3.   Paralelné prešetrovanie týkajúce sa možného obchádzania antidumpingových opatrení

               (6)

               V septembri 2012 Komisia na základe nariadenia Komisie (EÚ) č. 875/2012 (5) začala prešetrovanie týkajúce sa možného obchádzania antidumpingových opatrení uložených vykonávacím nariadením Rady (EÚ) č. 990/2011 (6) na dovoz bicyklov s pôvodom v Čínskej ľudovej republike prostredníctvom dovozu bicyklov odosielaných z Indonézie, Malajzie, zo Srí Lanky a z Tuniska, ktorý má alebo nemá deklarovaný pôvod v Indonézii, Malajzii, na Srí Lanke a v Tunisku a na základe ktorého sa zavádza registrácia takéhoto dovozu (ďalej len „prešetrovanie zamerané na obchádzanie antidumpingových opatrení“).

               (7)

               V novembri 2012 Komisia informovala oznámením uverejneným v Úradnom vestníku Európskej únie
                   (7), že zistenia prešetrovania zameraného na obchádzanie antidumpingových opatrení sa môžu použiť v antisubvenčnom konaní.

               (8)

               Prešetrovanie zamerané na obchádzanie antidumpingových opatrení stále prebieha.

         B.   STIAHNUTIE PODNETU A UKONČENIE KONANIA

               (9)

               Navrhovateľ listom z 22. marca 2013 určeným Komisii oficiálne stiahol svoj podnet.

               (10)

               Ak navrhovateľ v súlade s článkom 14 ods. 1 nariadenia (ES) č. 597/2009 stiahne svoj podnet, možno konanie ukončiť, okrem prípadu, keď by takéto ukončenie nebolo v záujme Únie.

               (11)

               Komisia dospela k názoru, že toto konanie by sa malo ukončiť, pretože pri príslušnom antisubvenčnom prešetrovaní nevyšli najavo žiadne skutočnosti svedčiace o tom, že by takéto ukončenie nebolo v záujme Únie. Zainteresované strany boli náležite informované a mali možnosť predložiť pripomienky. Neboli však doručené žiadne pripomienky, ktoré by viedli k inému záveru.

               (12)

               Dospelo sa preto k záveru, že antisubvenčné konanie týkajúce sa dovozu bicyklov s pôvodom v ČĽR do Únie by sa malo ukončiť bez uloženia opatrení,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Antisubvenčné konanie týkajúce sa dovozu do Únie cestných bicyklov a ostatných bicyklov (vrátane dodávkových trojkoliek, okrem jednokoliek), bez motora, s pôvodom v Čínskej ľudovej republike, v súčasnosti zaradených pod číselné znaky KN 8712 00 30 a ex 8712 00 70, sa týmto ukončuje.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 22. mája 2013

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. EÚ L 188, 18.7.2009, s. 93.

      (2)  Ú. v. EÚ C 122, 27.4.2012, s. 9.

      (3)  Ú. v. EÚ C 71, 9.3.2012, s. 10.

      (4)  Ú. v. EÚ L 343, 22.12.2009, s. 51.

      (5)  Ú. v. EÚ L 258, 26.9.2012, s. 21.

      (6)  Ú. v. EÚ L 261, 6.10.2011, s. 2.

      (7)  Ú. v. EÚ C 346, 14.11.2012, s. 7.


title: 2008/460/ES: Rozhodnutie Rady zo 6. júna 2008 , ktorým sa vymenúva írsky člen Výboru regiónov

text:
               19.6.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 160/31

      ROZHODNUTIE RADY

   zo 6. júna 2008,
   ktorým sa vymenúva írsky člen Výboru regiónov
   (2008/460/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 263,
   so zreteľom na návrh írskej vlády,
   keďže:

               (1)

               Rada prijala 24. januára 2006 rozhodnutie 2006/116/ES, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2006 do 25. januára 2010 (1).

               (2)

               V dôsledku skončenia funkčného obdobia sa uvoľnilo miesto po tomto náhradníkovi Výboru regiónov: pani Marie CORRIGAN,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Pán John LAHART, Member of South Dublin County Council, sa vymenúva za člena Výboru regiónov na zvyšný čas funkčného obdobia, ktoré trvá do 25. januára 2010.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Luxemburgu 6. júna 2008

            Za Radu

            predseda

         A. VIZJAK

      (1)  Ú. v. EÚ L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: 2005/677/ES, Euratom: Rozhodnutie Rady z 20. septembra 2005, ktorým sa vymenúva člen Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru

text:
               1.10.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 256/54

      ROZHODNUTIE RADY

   z 20. septembra 2005,
   ktorým sa vymenúva člen Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru
   (2005/677/ES, Euratom)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 259,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 167,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2002/758/ES, Euratom zo 17. septembra 2002, ktorým sa vymenúvajú členovia Hospodárskeho a sociálneho výboru na obdobie od 21. septembra 2002 do 20. septembra 2006 (1),
   so zreteľom na návrh kandidáta, ktorý predložila francúzska vláda,
   so zreteľom na stanovisko Komisie,
   keďže:
   V dôsledku odstúpenia Thierryho UHLMANNA, ktoré bolo oznámené Rade 28. novembra 2004, sa uvoľnilo jedno miesto člena v Európskom hospodárskom a sociálnom výbore,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Hervé COUPEAU sa vymenúva za člena Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru ako náhrada za Thierryho UHLMANNA na zvyšný čas jeho funkčného obdobia, ktoré trvá do 20. septembra 2006.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Nadobúda účinnosť dňom svojho prijatia.

      V Bruseli 20. septembra 2005

            Za Radu

            predsednička

         M. BECKETT

      (1)  Ú. v. ES L 253, 21.9.2002, s. 9.


title: 2011/129/EÚ: Rozhodnutie Rady z  13. septembra 2010 o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať v Spoločnom výbore EÚ a Švajčiarska zriadenom v Dohode medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou v audiovizuálnom sektore, ktorou sa ustanovujú podmienky účasti Švajčiarskej konfederácie na programe Spoločenstva MEDIA 2007, pokiaľ ide o rozhodnutie spoločného výboru, ktorým sa aktualizuje článok 1 prílohy I k dohode

text:
               26.2.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 53/1

         ROZHODNUTIE RADY
   z 13. septembra 2010
   o pozícii, ktorú má Európska únia zaujať v Spoločnom výbore EÚ a Švajčiarska zriadenom v Dohode medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou v audiovizuálnom sektore, ktorou sa ustanovujú podmienky účasti Švajčiarskej konfederácie na programe Spoločenstva MEDIA 2007, pokiaľ ide o rozhodnutie spoločného výboru, ktorým sa aktualizuje článok 1 prílohy I k dohode
   (2011/129/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 166 ods. 4 a článok 173 ods. 3 v spojení s článkom 218 ods. 9,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               V článku 8 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou v audiovizuálnom sektore, ktorou sa ustanovujú podmienky účasti Švajčiarskej konfederácie na programe Spoločenstva MEDIA 2007 (1), podpísanej 11. októbra 2007 (ďalej len „dohoda“), sa ustanovuje spoločný výbor zodpovedný za riadenie a riadnu implementáciu dohody.

               (2)

               Po tom, ako 19. decembra 2007 nadobudla účinnosť smernica 89/552/EHS, naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES, ktorá bola následne kodifikovaná (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách) (2), sa Európskej únii a Švajčiarsku (ďalej len „zmluvné strany“) zdá vhodné aktualizovať zodpovedajúcim spôsobom odkazy na túto smernicu uvedené v Záverečnom akte (3) k dohode v spoločnom vyhlásení zmluvných strán k prispôsobeniu dohody novej smernici Spoločenstva a aktualizovať článok 1 prílohy I k dohode podľa článku 8 ods. 7 dohody.

               (3)

               Únia by preto mala zaujať pozíciu v Spoločnom výbore EÚ a Švajčiarska, ako je uvedená v pripojenom návrhu rozhodnutia,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Rada schvaľuje návrh rozhodnutia uvedený v prílohe ako pozíciu, ktorú má zaujať Európska únia k rozhodnutiu, ktoré má prijať Spoločný výbor EÚ a Švajčiarska zriadený v Dohode medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou v audiovizuálnom sektore, ktorou sa ustanovujú podmienky účasti Švajčiarskej konfederácie na programe Spoločenstva MEDIA 2007, o aktualizácii článku 1 prílohy I k dohode.
   Článok 2
   Rozhodnutie spoločného výboru sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 13. septembra 2010

            Za Radu

            predseda

         S. VANACKERE

      (1)  Ú. v. EÚ L 303, 21.11.2007, s. 11.

      (2)  Ú. v. ES L 298, 17.10.1989, s. 23.

      (3)  Ú. v. EÚ L 303, 21.11.2007, s. 20.

      PRÍLOHA

         Návrh
         ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EÚ A ŠVAJČIARSKA ZRIADENÉHO DOHODOU MEDZI EURÓPSKYM SPOLOČENSTVOM A ŠVAJČIARSKOU KONFEDERÁCIOU V AUDIOVIZUÁLNOM SEKTORE, KTOROU SA USTANOVUJÚ PODMIENKY ÚČASTI ŠVAJČIARSKEJ KONFEDERÁCIE NA PROGRAME SPOLOČENSTVA MEDIA 2007, č. …
         z …
         o aktualizácii článku 1 prílohy I k dohode
         SPOLOČNÝ VÝBOR,
         so zreteľom na Dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou v audiovizuálnom sektore, ktorou sa ustanovujú podmienky účasti Švajčiarskej konfederácie na programe Spoločenstva MEDIA 2007 (1) (ďalej len „dohoda“), a záverečný akt k dohode (2), oboje podpísané 11. októbra 2007 v Bruseli,
         keďže:

                     (1)

                     Dohoda nadobúda platnosť 1. augusta 2010.

                     (2)

                     Po tom, ako 19. decembra 2007 nadobudla účinnosť smernica Európskeho parlamentu a Rady 89/552/EHS naposledy zmenená a doplnená smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2007/65/ES v kodifikovanom znení (smernica o audiovizuálnych mediálnych službách) (3), sa zmluvným stranám zdá vhodné aktualizovať odkazy na túto smernicu uvedené v záverečnom akte k dohode v spoločnom vyhlásení zmluvných strán k prispôsobeniu dohody novej smernici Spoločenstva a aktualizovať článok 1 prílohy I k dohode v súlade s článkom 8 ods. 7 dohody,

               ROZHODOL TAKTO:
         Článok 1
         1. Článok 1 prílohy I k dohode sa nahrádza takto:

            „Článok 1
            Sloboda príjmu a retransmisie vysielania
            1.   Švajčiarsko zabezpečí na svojom území slobodu príjmu a retransmisie televízneho vysielania, na ktoré sa vzťahuje právomoc členského štátu Únie, ako ju určuje smernica Európskeho parlamentu a Rady 2010/13/EÚ z 10. marca 2010 o koordinácii niektorých ustanovení upravených zákonom, iným právnym predpisom alebo správnym opatrením v členských štátoch týkajúcich sa poskytovania audiovizuálnych mediálnych služieb (4) (ďalej len ‚smernica o audiovizuálnych mediálnych službách‘) v súlade s týmito postupmi:
            Švajčiarsko si zachováva právo na:

                        a)

                        zastavenie retransmisie vysielania televíznej organizácie, ktorá patrí do právomoci členského štátu Únie a ktorá zjavne, vážne a hrubo porušila pravidlá ochrany neplnoletých osôb a ľudskej dôstojnosti podľa článku 27 ods. 1 alebo 2 a/alebo článku 6 smernice o audiovizuálnych mediálnych službách;

                        b)

                        žiadať od prevádzkovateľa vysielania, ktorý patrí do jeho právomoci, aby dodržiaval podrobnejšie alebo prísnejšie pravidlá v sektoroch koordinovaných smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách za predpokladu, že tieto pravidlá sú primerané a nediskriminačné.

                  2.   V prípadoch, keď Švajčiarsko:

                        a)

                        využilo možnosť prijať podrobnejšie alebo prísnejšie pravidlá v záujme širokej verejnosti podľa odseku 1 písm. b) a

                        b)

                        usúdi, že prevádzkovateľ vysielania, na ktorého sa vzťahuje právomoc členského štátu Únie, poskytuje televízne vysielanie, ktoré celkom alebo z väčšej časti smeruje na jeho územie,

                  môže skontaktovať členský štát, ktorý má právomoc, s cieľom dosiahnuť vzájomne uspokojivé riešenie všetkých nastolených problémov. V prípade, že členský štát, ktorý má právomoc, dostane od Švajčiarska odôvodnenú žiadosť, požiada prevádzkovateľa vysielania, aby dodržal príslušné pravidlá v záujme širokej verejnosti. Členský štát, ktorý má právomoc, do dvoch mesiacov informuje Švajčiarsko o výsledkoch dosiahnutých po takejto žiadosti. Švajčiarsko alebo členský štát môže požiadať Komisiu, aby s cieľom preveriť takýto prípad pozvala príslušné strany na ad hoc stretnutie s Komisiou pri príležitosti zasadnutia kontaktného výboru.
            3.   V prípade, že Švajčiarsko usúdi:

                        a)

                        že výsledky dosiahnuté uplatňovaním odseku 2 nie sú uspokojivé a

                        b)

                        že dotknutý prevádzkovateľ vysielania sa usadil v členskom štáte, ktorý má právomoc, s cieľom obísť prísnejšie pravidlá v sektoroch koordinovaných smernicou o audiovizuálnych mediálnych službách, ktoré by sa naň vzťahovali, ak by bol usadený vo Švajčiarsku,

                  môže proti príslušnému prevádzkovateľovi vysielania prijať primerané opatrenia.
            Takéto opatrenia musia byť objektívne nevyhnutné, uplatňované nediskriminačným spôsobom a primerané cieľom, ktoré sledujú.
            4.   Švajčiarsko môže prijať opatrenia v súlade s odsekom 1 písm. a) alebo odsekom 3 tohto článku iba v prípade, že sú splnené tieto podmienky:

                        a)

                        Švajčiarsko oznámilo spoločnému výboru a členskému štátu, v ktorom je prevádzkovateľ vysielania usadený, svoj zámer prijať takéto opatrenia a zároveň uviedlo dôvody pre svoj úsudok a

                        b)

                        spoločný výbor rozhodol, že tieto opatrenia sú primerané a nediskriminačné, a najmä že úsudky Švajčiarska podľa odsekov 2 a 3 sú odôvodnené.

         Článok 2
         Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť prvým dňom nasledujúcim po jeho prijatí.

            V Bruseli …

                  Za spoločný výbor

                  vedúci delegácie EÚ

                  vedúci švajčiarskej delegácie

         (1)  Ú. v. EÚ L 303, 21.11.2007, s. 11.

         (2)  Ú. v. EÚ L 303, 21.11.2007, s. 20.

         (3)  Ú. v. EÚ L 332, 18.12.2007, s. 27.

         (4)  Ú. v. ES L 298, 17.10.1989, s. 23.“


title: 2014/734/EÚ: Rozhodnutie Rady z  9. októbra 2014 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Rade pre stabilizáciu a pridruženie zriadenej Dohodou o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane, pokiaľ ide o nahradenie Protokolu 4 k uvedenej dohode týkajúceho sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce novým protokolom, ktorý, pokiaľ ide o pravidlá pôvodu, odkazuje na Regionálny dohovor o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu

text:
               23.10.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 304/91

         ROZHODNUTIE RADY
   z 9. októbra 2014
   o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Rade pre stabilizáciu a pridruženie zriadenej Dohodou o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane, pokiaľ ide o nahradenie Protokolu 4 k uvedenej dohode týkajúceho sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce novým protokolom, ktorý, pokiaľ ide o pravidlá pôvodu, odkazuje na Regionálny dohovor o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu

      (2014/734/EÚ)

   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s jej článkom 218 ods. 9,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Protokol 4 k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane (1) (ďalej len „dohoda“) sa týka vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce (ďalej len „Protokol 4“).

               (2)

               Regionálnym dohovorom o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu (2) (ďalej len „dohovor“) sa zavádzajú ustanovenia o pôvode tovaru, s ktorým sa obchoduje podľa príslušných obchodných dohôd uzatvorených medzi zmluvnými stranami dohovoru. Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko a ostatní účastníci procesu stabilizácie a pridruženia zo západného Balkánu boli vyzvaní, aby sa pripojili k celoeurópskemu systému diagonálnej kumulácie pôvodu uvedenému v solúnskej agende, ktorý Európska rada schválila v júni 2003. Uvedení účastníci procesu boli k pristúpeniu k dohovoru vyzvaní rozhodnutím prijatým na Euro-stredomorskej ministerskej konferencii v októbri 2007.

               (3)

               Únia a bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko podpísali dohovor 15. júna 2011.

               (4)

               Listinu o prijatí uložila Únia u depozitára dohovoru 26. marca 2012 a bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko uložila listinu o prijatí 14. júna 2012. Dohovor v dôsledku toho a na základe uplatnenia článku 10 ods. 3 dohovoru nadobudol platnosť 1. mája 2012 vo vzťahu k Únii a 1. augusta 2012 vo vzťahu k bývalej Juhoslovanskej republike Macedónsko.

               (5)

               Článok 6 dohovoru stanovuje, že každá zmluvná strana dohovoru prijme primerané opatrenia na zabezpečenie toho, aby sa tento dohovor účinne uplatňoval. Rada pre stabilizáciu a pridruženie zriadená dohodou by mala na tento účel prijať rozhodnutie o nahradení Protokolu 4 novým protokolom, ktorý, pokiaľ ide o pravidlá pôvodu, odkazuje na dohovor.

               (6)

               Pozícia Únie v Rade pre stabilizáciu a pridruženie by preto mala byť založená na pripojenom návrhu rozhodnutia,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   1.   Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Európskej únie v Rade pre stabilizáciu a pridruženie zriadenej Dohodou o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane, pokiaľ ide o nahradenie Protokolu 4 k uvedenej dohode týkajúceho sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce novým protokolom, ktorý, pokiaľ ide o pravidlá pôvodu, odkazuje na Regionálny dohovor o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu, je založená na návrhu rozhodnutia Rady pre stabilizáciu a pridruženie pripojenom k tomuto rozhodnutiu.
   2.   Menšie zmeny v návrhu rozhodnutia Rady pre stabilizáciu a pridruženie môžu zástupcovia Únie v Rade pre stabilizáciu a pridruženie dohodnúť bez ďalšieho rozhodnutia Rady.
   Článok 2
   Rozhodnutie Rady pre stabilizáciu a pridruženie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Luxemburgu 9. októbra 2014

            Za Radu

            predseda

         A. ALFANO

      (1)  Ú. v. EÚ L 84, 20.3.2004, s. 13.

      (2)  Ú. v. EÚ L 54, 26.2.2013, s. 4.

      NÁVRH
      ROZHODNUTIE RADY PRE STABILIZÁCIU A PRIDRUŽENIE EÚ – BÝVALÁ JUHOSLOVANSKÁ REPUBLIKA MACEDÓNSKO č. …
      z …,
      ktorým sa nahrádza Protokol 4 k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane o vymedzení pojmu „pôvodné výrobky“ a metódach administratívnej spolupráce
      RADA PRE STABILIZÁCIU A PRIDRUŽENIE EÚ – BÝVALÁ JUHOSLOVANSKÁ REPUBLIKA MACEDÓNSKO,
      so zreteľom na Dohodu o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane (1) a najmä na jej článok 40,
      so zreteľom na Protokol 4 k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane týkajúci sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce,
      keďže:

                  (1)

                  Článok 40 Dohody o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane (ďalej len „dohoda“) odkazuje na Protokol 4 k dohode (ďalej len „Protokol 4“), ktorý stanovuje pravidlá pôvodu a kumuláciu pôvodu medzi Úniou, bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko, Tureckom a ktoroukoľvek krajinou alebo ktorýmkoľvek územím zúčastnenými na stabilizačnom a asociačnom procese Únie.

                  (2)

                  Článok 39 Protokolu 4 stanovuje, že Rada pre stabilizáciu a pridruženie ustanovená podľa článku 108 dohody môže rozhodnúť o zmene ustanovení Protokolu 4.

                  (3)

                  Účelom Regionálneho dohovoru o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu (2) (ďalej len „dohovor“) je nahradiť protokoly o pravidlách pôvodu platné medzi krajinami paneuro-stredomorskej oblasti jediným právnym aktom. Bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko a ostatní účastníci procesu stabilizácie a pridruženia zo západného Balkánu boli vyzvaní, aby sa pripojili k celoeurópskemu systému diagonálnej kumulácie pôvodu uvedenému v solúnskej agende, ktorý Európska rada schválila v júni 2003. Uvedení účastníci procesu boli k pristúpeniu k dohovoru vyzvaní rozhodnutím prijatým na Euro-stredomorskej ministerskej konferencii v októbri 2007.

                  (4)

                  Únia a bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko podpísali dohovor 15. júna 2011.

                  (5)

                  Listinu o prijatí uložila Únia u depozitára dohovoru 26. marca 2012 a bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko uložila listinu o prijatí 14. júna 2012. Dohovor v dôsledku toho a na základe uplatnenia článku 10 ods. 3 dohovoru nadobudol platnosť 1. mája 2012 vo vzťahu k Európskej únii a 1. augusta 2012 vo vzťahu k bývalej Juhoslovanskej republike Macedónsko.

                  (6)

                  Keď k dohovoru nepristúpia všetky zmluvné strany dohovoru v rámci predmetnej právnej úpravy kumulácie pôvodu súčasne, nemalo by to viesť k vzniku menej priaznivej situácie, než aká bola na základe Protokolu 4 predtým.

                  (7)

                  Protokol 4 by preto mal byť nahradený novým protokolom odkazujúcim na dohovor,

            PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
      Článok 1
      Protokol 4 k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na druhej strane týkajúci sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce sa nahrádza znením uvedeným v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
      Článok 2
      Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
      Uplatňuje sa od …

         V …

               Za Radu pre stabilizáciu a pridruženie EÚ – bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko

               predseda

         (1)  Ú. v. EÚ L 84, 20.3.2004, s. 13.

         (2)  Ú. v. EÚ L 54, 26.2.2013, s. 4.

         PRÍLOHA
         Protokol 4
         týkajúci sa vymedzenia pojmu „pôvodné výrobky“ a metód administratívnej spolupráce
         Článok 1
         Uplatniteľné pravidlá pôvodu
         1.   Na účely vykonávania tejto dohody sa uplatňuje dodatok I a príslušné ustanovenia dodatku II k Regionálnemu dohovoru o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu (1) (ďalej len „dohovor“).
         2.   Všetky odkazy na „príslušnú dohodu“ v dodatku I a v príslušných ustanoveniach dodatku II k Regionálnemu dohovoru o paneuro-stredomorských preferenčných pravidlách pôvodu sa považujú za odkazy na túto dohodu.
         Článok 2
         Urovnávanie sporov
         1.   Keď v súvislosti s postupmi overovania podľa článku 32 dodatku I k dohovoru vzniknú spory, ktoré nie je možné urovnať medzi colnými orgánmi, ktoré žiadajú o overenie, a colnými orgánmi, ktoré sú zodpovedné za výkon uvedeného overenia, predkladajú sa Rade pre stabilizáciu a pridruženie.
         2.   Urovnávanie všetkých sporov medzi dovozcom a colnými orgánmi dovážajúcej krajiny sa riadi právnymi predpismi uvedenej krajiny.
         Článok 3
         Zmeny protokolu
         Rada pre stabilizáciu a pridruženie môže rozhodnúť o zmenách ustanovení tohto protokolu.
         Článok 4
         Odstúpenie od dohovoru
         1.   Ak Európska únia alebo bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko písomne oznámi depozitárovi dohovoru svoj zámer odstúpiť od dohovoru podľa jeho článku 9, Európska únia a bývalá Juhoslovanská republika Macedónsko bezodkladne začnú rokovania o pravidlách pôvodu na účely vykonávania tejto dohody.
         2.   Až do nadobudnutia platnosti novo dohodnutých pravidiel pôvodu sa na túto dohodu naďalej uplatňujú pravidlá pôvodu obsiahnuté v dodatku I a v prípade potreby aj príslušné ustanovenia dodatku II k dohovoru uplatniteľné v momente odstúpenia od dohovoru. Od okamihu odstúpenia od dohovoru sa pravidlá pôvodu obsiahnuté v dodatku I a v prípade potreby aj príslušné ustanovenia dodatku II k dohovoru vykladajú tak, aby umožňovali dvojstrannú kumuláciu len medzi Európskou úniou a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko.
         Článok 5
         Prechodné ustanovenia – kumulácia
         1.   Bez ohľadu na článok 3 dodatku I k dohovoru sa pravidlá o kumulácii pôvodu stanovené v článkoch 3 a 4 tohto protokolu, ktoré boli zmenené Protokolom k Dohode o stabilizácii a pridružení medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko na strane druhej na účely zohľadnenia pristúpenia Bulharskej republiky a Rumunska k Európskej únii (2), naďalej uplatňujú medzi Európskou úniou a bývalou Juhoslovanskou republikou Macedónsko dovtedy, kým sa dohovor začne uplatňovať vo vzťahu ku všetkým zmluvným stranám uvedeným v článkoch 3 a 4 tohto protokolu.
         2.   Bez ohľadu na článok 16 ods. 5 a článok 21 ods. 3 dodatku I k dohovoru, keď sa kumulácia týka len štátov EZVO, Faerských ostrovov, Európskej únie, Turecka a účastníkov procesu stabilizácie a pridruženia, za dôkaz o pôvode možno považovať sprievodné osvedčenie EUR. 1 alebo vyhlásenie o pôvode.

            (1)  Ú. v. EÚ L 54, 26.2.2013, s. 4.

            (2)  Ú. v. EÚ L 99, 10.4.2008, s. 2.


title: 2013/364/CFSP: Rozhodnutie Rady 2013/364/SZBP z  8. júla 2013 , ktorým sa mení rozhodnutie 2010/330/SZBP o integrovanej misii Európskej únie pre oblasť právneho štátu v Iraku, EUJUST LEX-IRAQ

text:
               9.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 188/9

      ROZHODNUTIE RADY 2013/364/SZBP
   z 8. júla 2013,
   ktorým sa mení rozhodnutie 2010/330/SZBP o integrovanej misii Európskej únie pre oblasť právneho štátu v Iraku, EUJUST LEX-IRAQ
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 28, článok 42 ods. 4 a článok 43 ods. 2,
   so zreteľom na návrh vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
   keďže:

               (1)

               Rada 14. júna 2010 prijala rozhodnutie 2010/330/SZBP (1), ktorým sa misia EUJUST LEX-IRAQ predĺžila do 30. júna 2012.

               (2)

               Rada 10. júla 2012 prijala rozhodnutie 2012/372/SZBP (2), ktorým sa misia EUJUST LEX-IRAQ predlžuje o ďalších 18 mesiacov do 31. decembra 2013.

               (3)

               Finančná referenčná suma sa vzťahuje na obdobie do 30. júna 2013. Mala by sa ustanoviť nová finančná referenčná suma určená na pokrytie výdavkov na misiu v období od 1. júla 2013 do 31. decembra 2013.

               (4)

               Misia EUJUST LEX-IRAQ bude prebiehať v situácii, ktorá sa môže zhoršiť a mohla by poškodiť dosahovanie cieľov vonkajšej činnosti Únie uvedených v článku 21 zmluvy.

               (5)

               Rozhodnutie 2010/330/SZBP by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   V článku 11 rozhodnutia 2010/330/SZBP sa vkladá tento odsek:

      „2b.   Finančná referenčná suma určená na pokrytie výdavkov na misiu v období od 1. júla 2013 do 31. decembra 2013 je 15 400 000 EUR.“

   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   Uplatňuje sa od 1. júla 2013.

      V Bruseli 8. júla 2013

            Za Radu

            predseda

         L. LINKEVIČIUS

      (1)  Ú. v. EÚ L 149, 15.6.2010, s. 12.

      (2)  Ú. v. EÚ L 179, 11.7.2012, s. 22.


title: Rozhodnutie výkonného výboru z 14. decembra 1993 o spoločných zásadách pre zrušenie, vyhlásenie neplatnosti alebo skrátenie dĺžky platnosti jednotných víz (SCH/Com-ex (93)24)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

41993D0024

Úradný vestník L 239 , 22/09/2000 S. 0154 - 0156

		Rozhodnutie výkonného výboruz 14. decembra 1993o spoločných zásadách pre zrušenie, vyhlásenie neplatnosti alebo skrátenie dĺžky platnosti jednotných víz(SCH/Com-ex (93)24)VÝKONNÝ VÝBOR,so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda,so zreteľom na článok 131 uvedeného dohovoru,ROZHODOL TAKTO:Postupy na zrušenie, vyhlásenie neplatnosti alebo skrátenie dĺžky platnosti jednotných víz sú v súlade so zásadami ustanovenými v dokumente pripojenom k tomuto rozhodnutiu.V Paríži 14. decembra 1993PredsedaA. Lamassoure--------------------------------------------------Postupy na zrušenie, vyhlásenie neplatnosti alebo skrátenie dĺžky platnosti jednotných víz, ako sú ustanovené výkonným výborom podľa článku 131, slúžia buď na zabránenie vstupu na územie signatárskych štátov Schengenského dohovoru tak, ako ho povoľuje vydanie jednotných víz, alebo na skrátenie dĺžky platnosti víz, alebo dĺžky pôvodne zamýšľanej dĺžky pobytu.Je možné rozlišovať medzi:- zrušením,- vyhlásením neplatnosti- a skrátením dĺžky platnosti.1. ZrušenieVízum sa zruší na hranici [1] a konanie uskutočnia úradníci zodpovední za hraničné kontroly (pozri Spoločná príručka II – 1.4.4) [2]. Účelom je zabrániť vstupu na územie signatárskych štátov Schengenského dohovoru, najmä ak bolo vízum vydané omylom cudziemu štátnemu príslušníkovi, ktorý podlieha zamietnutiu vstupu ako nežiaduca osoba. Ak sa vízum zruší, predpokladá sa, že nikdy neexistovalo.Zrušenie nie je to isté ako zamietnutie vstupu, čo je postup, ktorým úradníci hraničnej kontroly nezrušia vízum, ale zamietnu jeho držiteľovi vstup na ich územie, napríklad preto, že držiteľa doklady neoprávňujú na pobyt.Rozhodnutie zrušiť vízum prijímajú vnútroštátne správne orgány zodpovedné za hraničné kontroly.Z praktických dôvodov môže byť k vízovej nálepke pripojená vsuvka medzi riadkami alebo nejaký druh označenia, ktorý jasne znázorňuje, že vízum bolo zrušené. Odporúča sa, aby bol vízový kinegram prepichnutý ostrým kovovým predmetom.Ústredný orgán štátu, ktorý vydal vízum, je o zrušení víza upovedomený a oznámia sa nasledovné informácie:- dátum a dôvody zrušenia,- meno držiteľa víza,- štátna príslušnosť,- druh cestovného dokladu a sériové číslo,- číslo vízovej nálepky,- druh víza,- dátum a miesto vydania víza.2. Vyhlásenie neplatnostiNiektoré štáty rozlišujú medzi vyhlásením neplatnosti jednotného víza a jeho zrušením.Vyhlásením neplatnosti víza, čo je opatrenie bez retroaktívneho účinku, je možné zrušiť zostávajúce obdobie platnosti jednotného víza po tom, čo držiteľ vstúpil na územie.Podľa článku 23 Schengenského dohovoru sa vízum vyhlási za neplatné, ak kontrola odhalí, že cudzí štátny príslušník so správne vydaným vízom nespĺňa, alebo už nespĺňa jednu alebo viacero podmienok uvedených v článku 5 ods. 1, písm. c), d) a e) Schengenského dohovoru. Vízum sa vyhlási za neplatné podľa vnútroštátnych postupov zmluvnej strany, na území ktorej sa držiteľ víza nachádza. Zmluvná strana, ktorá vyhlási vízum za neplatné, informuje zmluvnú stranu, ktorá vízum vydala. Uvedie dôvody svojho rozhodnutia.3. Skrátenie dĺžky platnosti jednotného vízaPodľa článku 23 Schengenského dohovoru používajú niektoré štáty tento postup pred vyhostením cudzieho štátneho príslušníka. Zahŕňa skrátenie dĺžky pobytu na určitý počet dní od dátumu prekročenia hranice po dátum určený na vyhostenie cudzieho štátneho príslušníka.Úradník hraničnej kontroly môže tiež rozhodnúť o skrátení dĺžky platnosti jednotného víza, ak sa zistí, že cudzí štátny príslušník nemá primerané existenčné prostriedky na pôvodne zamýšľané trvanie pobytu.[1] Vízum môže byť tiež zrušené konzulárnymi úradmi, ak ide o podozrenie, že bolo vydané omylom.[2] Dôverný dokument. Pozri SCH/Com-ex (98) 17.--------------------------------------------------


title: 2012/569/EÚ: Rozhodnutie Európskeho parlamentu z  10. mája 2012 o účtovnej závierke Agentúry pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva za rozpočtový rok 2010

text:
               17.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 286/174

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 10. mája 2012
   o účtovnej závierke Agentúry pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva za rozpočtový rok 2010
   (2012/569/EÚ)
   EURÓPSKY PARLAMENT,

               —

               so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku Agentúry pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva za rozpočtový rok 2010,

               —

               so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení ročnej účtovnej závierky Agentúry pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva za rozpočtový rok 2010 spolu s odpoveďami agentúry (1),

               —

               so zreteľom na odporúčanie Rady z 21. februára 2012 (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               so zreteľom na článok 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (2), a najmä na jeho článok 185,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 768/2005 z 26. apríla 2005, ktorým sa zriaďuje Agentúra pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva (3), a najmä na jeho článok 36,

               —

               so zreteľom na nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (4), a najmä na jeho článok 94,

               —

               so zreteľom na článok 77 rokovacieho poriadku a prílohu VI k nemu,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanovisko Výboru pre rybné hospodárstvo (A7-0130/2012),

               1.

               schvaľuje účtovnú závierku Agentúry pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva za rozpočtový rok 2010;

               2.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie výkonnému riaditeľovi Európskej agentúry na kontrolu rybného hospodárstva (predtým Agentúra pre kontrolu rybného hospodárstva Spoločenstva), Rade, Komisii a Dvoru audítorov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Martin SCHULZ

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 15.12.2011, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 128, 21.5.2005, s. 1.

      (4)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: Rozhodnutie Stáleho výboru štátov EZVO č. 4/2004/SC z  3. júna 2004 , ktorým sa zriaďuje Výbor pre finančný mechanizmus

text:
               23.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 52/54

      ROZHODNUTIE STÁLEHO VÝBORU ŠTÁTOV EZVO
   č. 4/2004/SC
   z 3. júna 2004,
   ktorým sa zriaďuje Výbor pre finančný mechanizmus
   STÁLY VÝBOR ŠTÁTOV EZVO,
   so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore upravenú protokolom, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“),
   so zreteľom na Dohodu o účasti Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky v Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o rozšírení EHP“),
   so zreteľom na protokol 38a o finančnom mechanizme EHP, ktorý bol Dohodou o rozšírení EHP vložený do Dohody o EHP,
   so zreteľom na Dohodu medzi Nórskym kráľovstvom a Európskym spoločenstvom o nórskom finančnom mechanizme na roky 2004 – 2009,
   so zreteľom na rozhodnutie Stáleho výboru štátov EZVO č. 4/2003/SV zo 4. decembra 2003, ktorým sa zriaďuje dočasný výbor pre finančný mechanizmus EHP,
   so zreteľom na rozhodnutie Stáleho výboru štátov EZVO č. 1/2004/SV z 5. februára 2004, ktorým sa zriaďuje Úrad pre finančný mechanizmus EHP a nórsky finančný mechanizmus,
   ROZHODOL TAKTO:
   Článok 1
   Zriaďuje sa Výbor pre finančný mechanizmus (ďalej len „výbor“), ktorý nahradí Dočasný výbor pre finančný mechanizmus EHP ihneď po tom, ako všetky štáty EHP EZVO vymenujú jeho členov. Výbor riadi finančný mechanizmus EHP.
   Článok 2
   Výbor prijme pravidlá a postupy implementácie finančného mechanizmu EHP a predloží ich na schválenie stálemu výboru a zároveň prijme všetky rozhodnutia potrebné na jeho riadne fungovanie.
   Článok 3
   Úrad pre finančný mechanizmus EHP a nórsky finančný mechanizmus pôsobí ako sekretariát Výboru pre finančný mechanizmus EHP.
   Článok 4
   Každý štát EZVO, ktorý je zmluvnou stranou Dohody o EHP, je vo výbore zastúpený a má jeden hlas.
   Článok 5
   1.   Rozhodnutia sa vo výbore prijímajú jednomyseľným hlasovaním. Rozhodnutia sa považujú za prijaté jednomyseľne, ak žiadny člen nehlasuje proti.
   2.   Rozhodnutie o zamietnutí finančného príspevku sa však považuje za prijaté, ak za zamietnutie hlasuje aspoň jeden člen.
   3.   Iné záležitosti, o ktorých sa výbor nedohodne jednomyseľne, sa môžu postúpiť Stálemu výboru štátov EZVO.
   Článok 6
   1.   Na základe zásady rozdelenia nákladov, ktorá sa zaviedla rozhodnutím stáleho výboru, Výbor pre finančný mechanizmus vypočíta na začiatku každého finančného roku príslušného obdobia (2004 – 2009) podiel každej ročnej tranže, ktorú každý štát EHP/EZVO vyčlení v prospech finančného mechanizmu EHP na splnenie záväzkov.
   2.   Výzvy na prvé platby a nasledujúce doplňujúce vklady vydáva riaditeľ Úradu pre finančný mechanizmus EHP a nórsky finančný mechanizmus.
   Článok 7
   Výbor pravidelne informuje Stály výbor štátov EZVO o svojej činnosti a o pôsobení finančného mechanizmus EHP. Výbor predkladá každý rok správu stálemu výboru.
   Článok 8
   Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
   Článok 9
   Toto rozhodnutie zostáva účinné až do splnenia všetkých záväzkov finančného mechanizmu EHP.
   Článok 10
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť okamžite.
   Článok 11
   Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 3. júna 2004

            Za stály výbor

            predseda

         HSH Prinz Nikolaus von LIECHTENSTEIN

            generálny tajomník

         William ROSSIER


title: Rozhodnutie Rady 2012/174/SZBP z  23. marca 2012 , ktorým sa mení a dopĺňa jednotná akcia 2008/851/SZBP o vojenskej operácii Európskej únie na podporu odradzovania od pirátskych činov a ozbrojených lúpeží pri somálskom pobreží, prevencie pred nimi a ich potláčania

text:
               27.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 89/69

         ROZHODNUTIE RADY 2012/174/SZBP
   z 23. marca 2012,
   ktorým sa mení a dopĺňa jednotná akcia 2008/851/SZBP o vojenskej operácii Európskej únie na podporu odradzovania od pirátskych činov a ozbrojených lúpeží pri somálskom pobreží, prevencie pred nimi a ich potláčania
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 42 ods. 4 a článok 43 ods. 2,
   so zreteľom na návrh vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
   keďže:

               (1)

               Rada 10. novembra 2008 prijala jednotnú akciu 2008/851/SZBP (1).

               (2)

               Rada 8. decembra 2009 prijala rozhodnutie 2009/907/SZBP (2), 30. júla 2010 rozhodnutie 2010/437/SZBP (3) a 7. decembra 2010 rozhodnutie 2010/766/SZBP (4), ktorými sa mení a dopĺňa jednotná akcia 2008/851/SZBP.

               (3)

               Rada 14. novembra 2011 prijala strategický rámec pre Africký roh s cieľom vypracovať komplexný prístup k problémom vznikajúcim v Africkom rohu. Boj proti pirátstvu je súčasťou tohto úsilia.

               (4)

               Pirátske činy a ozbrojené lúpeže na somálskom pobreží a pri ňom naďalej ohrozujú lodnú dopravu v tejto oblasti, a predovšetkým dodávky potravinovej pomoci Svetového potravinového programu určené obyvateľom Somálska, a vytvárajú finančné toky, proti ktorým je potrebné vynaložiť ďalšie úsilie.

               (5)

               Vojenská operácia EÚ podľa jednotnej akcie 2008/851/SZBP („Atalanta“) by sa mala predĺžiť do 12. decembra 2014.

               (6)

               Je tiež potrebné stanoviť referenčnú sumu určenú na pokrytie spoločných nákladov operácie Atalanta na obdobie od 13. decembra 2012 do 12. decembra 2014.

               (7)

               Bezpečnostná rada Organizácie Spojených národov (BR OSN) 16. decembra 2008 prijala rezolúciu 1851 (2008) o situácii v Somálsku, ktorou poverila štáty a regionálne organizácie spolupracujúce v boji proti pirátstvu a ozbrojeným lúpežiam na mori pri somálskom pobreží, na ktoré generálneho tajomníka OSN vopred upozornila somálska dočasná federálna vláda (TFG), aby v Somálsku prijali všetky primerané opatrenia potrebné na potlačenie pirátskych činov a ozbrojených lúpeží na mori za predpokladu, že všetky takto prijaté opatrenia budú v súlade s platným medzinárodným humanitárnym právom a právom v oblasti ľudských práv.

               (8)

               BR OSN prijala 22. novembra 2011 rezolúciu 2020 (2011), ktorou sa obnovujú poverenia stanovené v bode 10 rezolúcie 1846 (2008) a v bode 6 rezolúcie 1851 (2008).

               (9)

               EÚ listom z 20. februára 2012 ponúkla TFG predĺženie spolupráce, čím doplnila svoju ponuku predloženú v liste z 30. októbra 2008.

               (10)

               TFG listom z 1. marca 2012 informovala generálneho tajomníka OSN o ponuke EÚ v súlade s bodom 6 rezolúcie BR OSN 1851 (2008) a bodom 9 rezolúcie BR OSN 2020 (2011).

               (11)

               Je potrebné rozšíriť oblasť pôsobenia operácie Atalanta tak, aby zahŕňala aj vnútorné vody a pevninské územie Somálska.

               (12)

               Je tiež potrebné stanoviť podmienky, za ktorých je možné odovzdávať podozrivé osoby zatknuté a zadržané vo vnútorných alebo teritoriálnych vodách iných štátov ako Somálsko.

               (13)

               Jednotná akcia 2008/851/SZPB by sa preto mala príslušným spôsobom zmeniť a doplniť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Jednotná akcia 2008/851/SZBP sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               Článok 1 sa nahrádza takto:
               „Článok 1
               Úloha
               1.   Európska únia (EÚ) realizuje vojenskú operáciu na podporu rezolúcií Bezpečnostnej rady Organizácie Spojených národov (BR OSN) 1814 (2008), 1816 (2008), 1838 (2008), 1846 (2008) a 1851 (2008) v súlade s povolenou akciou v prípade pirátstva uplatnením článku 100 a nasledujúcich článkov Dohovoru Organizácie spojených národov o morskom práve podpísanom v Montego Bay 10. decembra 1982 (ďalej len „Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve“) a predovšetkým prostredníctvom záväzkov s tretími štátmi („Atalanta“) s cieľom podporiť:

                           —

                           ochranu plavidiel WFP, ktoré prepravujú potravinovú pomoc somálskemu vysídlenému obyvateľstvu v súlade s mandátom rezolúcie BR OSN 1814 (2008), a

                           —

                           ochranu ohrozených plavidiel plaviacich sa pri pobreží Somálska a odradzovanie od pirátskych činov a ozbrojených lúpeží pri somálskom pobreží, ich prevenciu a ich potláčanie v súlade s mandátom vymedzeným v rezolúciách BR OSN 1846 (2008) a 1851 (2008).

                     2.   Oblasť operácie ozbrojených síl nasadených na tento účel pozostáva zo somálskeho pobrežného územia a vnútorných vôd, ako aj námorných oblastí pri pobreží Somálska a susedných krajín v regióne Indického oceánu v súlade s politickým cieľom námornej operácie EÚ vymedzeným v koncepcii krízového riadenia, ktorú Rada schválila 5. augusta 2008.
               3.   Okrem toho Atalanta prispieva k monitorovaniu rybolovných činností pri pobreží Somálska.“

               2.

               Článok 2 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           písmeno a) sa nahrádza takto:

                                       „a)

                                       poskytuje ochranu plavidlám prenajatým WFP, okrem iného aj prítomnosťou ozbrojených jednotiek Atalanta na palube dotknutých plavidiel, a to aj keď sa plavia v teritoriálnych a vnútorných vodách Somálska;“

                           b)

                           písmeno c) sa nahrádza takto:

                                       „c)

                                       vykonáva dohľad nad pobrežnými zónami Somálska vrátane jeho teritoriálnych a vnútorných vôd, ktoré sú rizikové pre námorné činnosti, najmä námornú dopravu;“

                           c)

                           písmeno f) sa nahrádza takto:

                                       „f)

                                       nadväzuje styky s organizáciami a subjektmi, ako aj so štátmi aktívnymi v tomto regióne na účely boja proti pirátskym činom a ozbrojeným lúpežiam pri somálskom pobreží, najmä s námornými silami ‚Combined Task Force 151‘, ktoré svoje úlohy vykonávajú v rámci operácie ‚Trvalá sloboda‘;“

               3.

               Článok 12 sa nahrádza takto:
               „Článok 12
               Odovzdávanie zatknutých a zadržaných osôb na účely výkonu súdnej právomoci
               1.   Na základe toho, že Somálsko akceptuje výkon súdnej právomoci členskými štátmi alebo tretími štátmi na jednej strane a článok 105 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve na strane druhej, sa osoby, ktoré sú podozrivé z toho, že podľa článkov 101 a 103 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve zamýšľajú spáchať, páchajú alebo spáchali pirátske činy alebo ozbrojené lúpeže v teritoriálnych alebo vnútorných vodách Somálska alebo na šírom mori, a ktoré boli zatknuté a zadržané, ako aj prostriedky, ktoré boli použité na spáchanie týchto činov, sa na účely výkonu súdnej právomoci odovzdávajú:

                           —

                           príslušným orgánom členského štátu alebo tretieho štátu zúčastňujúceho sa na operácii, pod ktorého vlajkou sa plaví plavidlo, ktoré uskutočnilo zaistenie, alebo

                           —

                           ak uvedený štát nemôže alebo si neželá vykonávať svoju súdnu právomoc, členskému štátu alebo ktorémukoľvek tretiemu štátu, ktorý si želá vykonávať svoju súdnu právomoc nad uvedenými osobami alebo prostriedkami.

                     2.   Osoby, ktoré sú podozrivé z toho, že zamýšľajú spáchať, páchajú alebo spáchali pirátske činy alebo ozbrojené lúpeže podľa článkov 101 a 103 Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve a ktoré boli zatknuté alebo zadržané na účely výkonu súdnej právomoci v rámci operácie Atalanta v teritoriálnych vodách, vnútorných vodách alebo súostrovných vodách iných štátov v regióne po dohode s týmito štátmi, a prostriedky, ktoré boli použité na spáchanie týchto činov, sa môžu odovzdať príslušným orgánom dotknutého štátu alebo so súhlasom dotknutého štátu príslušným orgánom iného štátu.
               3.   Žiadna z osôb uvedených v odsekoch 1 a 2 sa nemôže odovzdať tretiemu štátu, ak podmienky tohto odovzdania neboli s týmto tretím štátom dohodnuté spôsobom, ktorý je v súlade s uplatniteľným medzinárodným právom, najmä medzinárodným právom v oblasti ľudských práv, aby sa zabezpečilo, že žiadna osoba nebude vystavená trestu smrti, mučeniu alebo krutému, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu.“

               4.

               V článku 14 sa dopĺňa tento odsek:
               „3.   Referenčná suma na spoločné náklady vojenskej operácie EÚ na obdobie od 13. decembra 2012 do 12. decembra 2014 je 14 900 000 EUR. Percentuálny podiel referenčnej sumy podľa článku 25 ods. 1 rozhodnutia Rady 2011/871/SZBP je 0 %.“

               5.

               Článok 16 ods. 3 sa nahrádza takto:
               „3.   Vojenská operácia EÚ sa skončí 12. decembra 2014.“

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 23. marca 2012

            Za Radu

            predsedníčka

         C. ASHTON

      (1)  Ú. v. EÚ L 301, 12.11.2008, s. 33.

      (2)  Ú. v. EÚ L 322, 9.12.2009, s. 27.

      (3)  Ú. v. EÚ L 210, 11.8.2010, s. 33.

      (4)  Ú. v. EÚ L 327, 11.12.2010, s. 49.