title: 2010/474/EÚ: Rozhodnutie Komisie z  24. marca 2010 o štátnej pomoci C 4/03 (ex NN 102/02), ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti WAM SpA [oznámené pod číslom K(2010) 1711]  Text s významom pre EHP

text:
               4.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 235/26

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   z 24. marca 2010
   o štátnej pomoci C 4/03 (ex NN 102/02), ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti WAM SpA
   [oznámené pod číslom K(2010) 1711]
   (Iba talianske znenie je autentické)
   (Text s významom pre EHP)
   (2010/474/EÚ)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek (1),
   so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
   so zreteľom na rozhodnutie, ktorým sa Komisia rozhodla začať konanie ustanovené v článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti s pomocou C 4/03 (ex NN 102/02) (2),
   po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami a so zreteľom na ich pripomienky,
   keďže:
   I.   POSTUP

               (1)

               Listom z 26. júla 1999 bola Komisii doručená sťažnosť proti spoločnosti WAM Engineering Ltd, v ktorej sa tvrdilo, že Taliansko poskytlo spoločnosti WAM SpA protiprávne verejné dotácie.

               (2)

               Listami z 5. augusta 1999 a 10. septembra 1999 boli talianskym orgánom doručené žiadosti o informácie. Sťažovateľ predložil doplňujúce informácie listom z 2. septembra 1999. Listom z 13. decembra 1999 Komisia oznámila sťažovateľovi odpoveď talianskych orgánov predloženú listom z 11. októbra 1999 a oznámila zámer konať vo veci formálneho zisťovania.

               (3)

               Zároveň sa uskutočnil prieskum schém národnej podpory priamych zahraničných investícií tretím krajinám, o ktorom sa predpokladalo, že povedie k oznámeniu Komisie o danej veci.

               (4)

               V nadväznosti na obnovené konanie sťažovateľa (dve pripomienky boli adresované Komisii listami z 31. marca 2000 a 11. októbra 2000) a vzhľadom na to, že Komisia oddialila prieskum priamych zahraničných investícií, Komisia požiadala listom z 18. decembra 2001 Taliansko o ďalšie informácie.

               (5)

               Na základe informácií poskytnutých listami z 20. februára 2002 a 27. marca 2002 boli talianskym orgánom položené ďalšie otázky listom z 12. apríla 2002.

               (6)

               Talianske orgány odpovedali listom z 21. mája 2002. Komisia listom z 5. júna 2002 informovala talianske orgány, že považuje predložené informácie za neúplné, a požiadala o poskytnutie chýbajúcich informácií a ďalšieho objasnenia v lehote 20 pracovných dní odo dňa prijatia listu.

               (7)

               Keďže Komisia napriek žiadosti talianskych orgánov o predĺženie predpísanej lehoty do 31. júla 2002 v liste z 25. júna 2002 nedostala žiadnu odpoveď, vydala 26. septembra 2002 príkaz na poskytnutie informácií podľa článku 10 ods. 3 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (3) [ďalej len „nariadenie (ES) č. 659/1999“]. Prípad bol medzičasom prevedený do registra nenotifikovanej pomoci a bolo mu pridelené číslo NN 102/02.

               (8)

               Listami z 26. júna 2002 a 4. októbra 2002 bol sťažovateľ informovaný o ďalšom vývoji spisovej dokumentácie. Listom z 31. októbra 2002 požiadal o oznámenie výsledku príkazu na poskytnutie informácií.

               (9)

               Talianske orgány predložili požadované informácie listom zo 16. októbra 2002 a tieto informácie doplnili listom z 24. októbra 2002.

               (10)

               Listom z 24. januára 2003 Komisia informovala Taliansko, že pokiaľ ide o uvedenú pomoc (4), rozhodla sa začať konanie ustanovené v článku 88 ods. 2 Zmluvy o ES, v súčasnosti v článku 108 ods. 2 ZFEÚ.

               (11)

               Listom z 29. januára 2003 bol sťažovateľ informovaný o začatí konania.

               (12)

               Sťažovateľ, ktorý ešte nedostal uvedený list, zaslal listom z 10. februára 2003 Komisii upomienku.

               (13)

               V nadväznosti na oznámenie talianskym orgánom o začatí konania spoločnosť WAM SpA zaslala list priamo Komisii (list z 10. februára 2003).

               (14)

               Listom z 27. februára 2003 Taliansko požiadalo o predĺženie pätnásťdňovej lehoty na predloženie žiadosti o zachovanie dôvernosti údajov, ako je ustanovené v rozhodnutí Komisie, a to do 7. marca 2003.

               (15)

               Listom z 10. marca 2003 Taliansko požiadalo Komisiu, aby rozhodnutie neuverejnila vzhľadom na ochotu príjemcu pomoc vrátiť, čo bolo deklarované aj samotnou spoločnosťou WAM SpA v liste z 13. marca 2003, ktorý bol priamo predložený Komisii.

               (16)

               Listom z 18. marca 2003 Komisia poukázala na to, že aby sa predišlo uverejneniu, je potrebné konečné rozhodnutie, ktorým sa daný prípad uzatvorí a ktoré je podmienené predložením dôkazov, že dve tranže pomoci plus úroky vypočítané spôsobom prijateľným pre Komisiu boli skutočne vrátené.

               (17)

               Keďže suma, ktorú talianska vláda navrhla v liste z 13. mája 2003, bola výrazne nižšia ako prvý odhad ekvivalentu grantu pomoci vypočítaný Komisiou na základe skutočností dostupných v čase začatia konania, Komisia listom z 22. mája 2003 informovala Taliansko, že keďže navrhovaná suma, ktorá sa má vrátiť, nespĺňa jej kritériá, dôjde v krátkom čase k uverejneniu.

               (18)

               Listom z 13. júna 2003 sťažovateľ požiadal o informácie o uverejnení rozhodnutia. Komisia odpovedala listom z 18. júna 2003. Ďalšie oznámenie bolo zaslané sťažovateľovi v ten istý deň elektronickou poštou, v ktorom bol okamžite informovaný, že práve došlo k uverejneniu.

               (19)

               Listom z 1. júla 2003, ktorému predchádzal fax: z toho istého dňa, spoločnosť WAM SpA predložila žiadosť o sprístupnenie celého spisu. Komisia túto žiadosť zamietla listom zo 14. júla 2003.

               (20)

               Listom z 20. júna 2003 spoločnosť WAM SpA priamo odpovedala na oznámenie Komisie Taliansku, že pristúpila k uverejneniu rozhodnutia. Komisia odpovedala listom z 11. júla 2003.

               (21)

               Listom z 27. júna 2003 sťažovateľ vyjadril zámer požadovať od spoločnosti WAM SpA náhradu vzniknutých strát za predpokladu, že konečné rozhodnutie Komisie bude negatívne. Požiadal o informáciu týkajúcu sa postupu, ktorý sa má dodržať.

               (22)

               Spoločnosť Morton Machine Company Limited listom zo 4. júla 2003 oznámila, že bola predvolaná pred taliansky súd spoločnosťou WAM SpA, ktorá naopak žiadala náhradu, a požiadala Komisiu, či by nemohla dosiahnuť stiahnutie predvolania.

               (23)

               Komisia listom z 10. júla 2003 odpovedala na uvedené dva listy spoločnosti Morton Machine Company.

               (24)

               Listom zo 16. júla 2003 zainteresované tretie strany predložili pripomienky a požiadali o dôverné zaobchádzanie s nimi.

               (25)

               Dňa 23. júla 2003 sa uskutočnilo stretnutie medzi útvarmi Komisie a talianskymi orgánmi. Talianske orgány predložili pred stretnutím určité informácie listom z 22. júla 2003, ktorý bol zaevidovaný 25. júla 2003. Doplňujúce informácie boli zaslané Komisii listom z 8. augusta 2003 priamo od úradu predsedu vlády (odbor pre koordináciu politík Spoločenstva).

               (26)

               Listom z 21. augusta 2003 sa spoločnosť Morton Machine Company Limited informovala, či už sa prijalo konečné rozhodnutie, a požiadala o informovanie o jeho uverejnení. Komisia odpovedala listom z 28. augusta 2003.

               (27)

               Listom z 19. septembra 2003 Taliansko predložilo Komisii svoje pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania vo veci formálneho zisťovania.

               (28)

               Listom z 3. novembra 2003 Taliansko predložilo svoje pripomienky k pripomienkam tretích strán.

               (29)

               V nadväznosti na žiadosť o náhradu predloženú spoločnosťou WAM SpA 30. júla 2003 generálny sekretariát potvrdil zamietnutie žiadaného prístupu k dokumentom listom zo 16. septembra 2003.

               (30)

               Listom zo 14. januára 2004 Taliansko predložilo informácie chýbajúce v odpovedi z 19. septembra 2003.

               (31)

               Komisia prijala 19. mája 2004 rozhodnutie podľa článku 7 ods. 3 a 5 nariadenia (ES) č. 659/1999 (5).

               (32)

               Spoločnosť WAM SpA a Taliansko sa proti rozhodnutiu Komisie z 19. mája 2004 odvolali na Súd prvého stupňa. Súd prvého stupňa, ktorý sa rozhodol spojiť veci, vyniesol rozsudok 6. septembra 2006 a zmenil rozhodnutie Komisie z dôvodu, že v ňom nebol predložený dostatok dôkazov o tom, že pomoc by vzhľadom na okolnosti prípadu mohla ovplyvniť obchod a hospodársku súťaž na trhu EÚ (6).

               (33)

               Komisia sa odvolala proti rozsudku Súdu prvého stupňa. Súdny dvor 30. apríla 2009 zamietol odvolanie Komisie (7).

         II.   OPIS POMOCI

               (34)

               Spoločnosť WAM SpA je spoločnosť zriadená podľa talianskeho práva so sídlom v Cavezzo v Taliansku. Počas príslušného obdobia od roku 1995 do roku 2000 pôsobila na trhu výroby závitovkových dopravníkov a podávačov, zberačov prachu a ventilov pre priemyselné podniky a ich uvádzania na trh. Na tomto trhu pôsobí viacero výrobcov z EÚ. Najmä na trhu zberačov prachu mala spoločnosť WAM SpA viacero väčších konkurentov z EÚ s progresívnou technológiou a rozvinutou komerčnou štruktúrou (8).

               (35)

               Pokiaľ ide o prítomnosť spoločnosti WAM SpA na talianskom trhu, podiel spoločnosti na trhu závitovkových dopravníkov cementu bol 60 % v roku 1991, 50 % v roku 2000 a 55 % v roku 2003. Na trhu zberačov prachu bol podiel spoločnosti na trhu 40 % v roku 1991 a vzrástol na 50 % v roku 2000 a na 60 % v roku 2003 (9).

               (36)

               Od roku 1997 spoločnosť WAM SpA expandovala na ďalšie trhy EÚ, najmä na trh západného Nemecka a Francúzska. V roku 2000 predstavoval jej podiel na trhu závitovkových dopravníkov na cement 70 % vo Francúzsku a Nemecku a 60 % v Spojenom kráľovstve, zatiaľ čo v prípade kruhových zberačov prachu tieto číselné údaje predstavovali 50 % vo Francúzsku, 20 % v Nemecku a 10 % v Spojenom kráľovstve (10).

               (37)

               V roku 1994 bola zriadená japonská dcérska spoločnosť WAM Japan. Zameriavala sa na uvádzanie dvoch výrobkov na trh, ktoré sa vyrábali v Taliansku a ktorých dopravné náklady boli relatívne nízke: zberače prachu a ventily. V roku 1995 bola zriadená čínska dcérska spoločnosť, ktorá spočiatku pôsobila ako spoločný podnik s miestnym partnerom a od roku 1998 ako dcérska spoločnosť v úplnom vlastníctve spoločnosti WAM SpA (11).

               (38)

               Počas príslušného obdobia spoločnosť WAM SpA vlastnila aj 84 % akcií spoločnosti WAM Engineering Ltd, spoločnosti zriadenej podľa anglického práva so sídlom v Tewkesbury v Spojenom kráľovstve. Spoločnosť WAM Engineering Ltd pôsobila v trhovom segmente navrhovania, výroby a predaja priemyselných strojov na miešanie používaných najmä v potravinárskom, chemickom, farmaceutickom a environmentálnom priemysle.

               (39)

               Pokiaľ ide o cenovú politiku spoločnosti WAM Engineering Ltd v Spojenom kráľovstve, sťažovateľ tvrdil, že WAM bola vďaka finančnej podpore talianskej vlády vyplatenej v súlade so zákonom č. 394 z 29. júla 1981 (ďalej len „zákon č. 394/81“) schopná ponúkať rovnaké výrobky (priemyselné stroje na miešanie), aké on vyrábal a uvádzal na trh, približne za tretinu ceny, ktorá by podľa neho sotva pokryla suroviny potrebné na výrobu strojov.

               (40)

               Podľa sťažovateľa dostala spoločnosť WAM Engineering Ltd finančnú podporu na programy obchodného prieniku na trhy tretích krajín podľa zákona č. 394/81. Konkrétne zákonom č. 394/81 sa údajne poskytovala podpora talianskym spoločnostiam, ktoré chceli zriadiť dcérsku spoločnosť v zahraničí vo forme zastupiteľských kancelárií, odbytových pobočiek a skladov.

               (41)

               Talianske orgány potvrdili poskytnutie pomoci vo forme dotovaných úverov vo výške 2 281 450 000 ITL (približne 1,8 milióna EUR) spoločnosti WAM SpA v roku 1995 na projekty v Japonsku, Južnej Kórei a na Taiwane. Podľa talianskych orgánov príjemca dostal v skutočnosti dotovaný úver vo výške 1 358 505 421 ITL (približne 0,7 milióna EUR), keďže plánované projekty v Kórei a na Taiwane sa nerealizovali v dôsledku hospodárskej krízy v týchto krajinách.

               (42)

               Dotovaný úver sa vzťahoval na 85 % oprávnených výdavkov. Bonifikácia úrokov mohla dosiahnuť až 60 % referenčnej sadzby. Úver sa mal splatiť do piatich rokov na základe lineárneho odpisovala a v rovnakých polročných sumách s úrokom splatným zo zostatku. Predpokladala sa dvojročná lehota odkladu.

               (43)

               Dotovaná úroková sadzba konkrétneho úveru vo výške 4,4 % sa vypočítala so zreteľom na trhovú sadzbu vo výške 11 %. Z hľadiska uvedeného a na základe informácií dostupných v čase začatia konania sa zdalo, že intenzita pomoci sa rovná 16,38 % ekvivalentu hrubého grantu pomoci (GGE), čo by viedlo k pomoci vo výške 222,523 milióna ITL (približne 115 000 EUR).

               (44)

               Oprávnené náklady tejto pomoci sa rozdelili na dve kategórie: náklady na trvalé stavby v zahraničí a náklady na podporu obchodu. Zohľadňovali sa tieto náklady vyjadrené v miliónoch ITL:

                           (v miliónoch ITL)

                           OPRÁVNENÉ NÁKLADY

                           POSKYTNUTÉ ÚVERY

                           TRVALÉ ŠTRUKTÚRY

                           Nájomné, poistné, príslušenstvo

                           122,56

                           Prevádzkové náklady (najmä pracovníci, vybavenie, zariadenie trvalých štruktúr)

                           556,94

                           Vzory

                           38,23

                           Poradenské služby

                           29,43

                           Medzisúčet 1

                           747,18

                           PODPORA OBCHODU

                           Skladovanie tovaru

                           456,28

                           Prieskumy trhu

                           40,95

                           Veľtrhy a výstavy

                           12,19

                           Reklama

                           94,39

                           Služobné cesty

                           7,52

                           Medzisúčet 2

                           611,33

                           Celkový súčet

                           1 358,51

               (45)

               Talianske orgány ďalej v liste z 21. mája 2002 v odpovedi na žiadosť Komisie o informácie uviedli, že spoločnosť WAM SpA dostala 9. novembra 2000 ďalší dotovaný úver vo výške 1 940 579 808 ITL (približne 1 milión EUR) v rámci tej istej schémy.

               (46)

               Komisia nebola v čase začatia konania informovaná o žiadnych ďalších podrobných údajoch týkajúcich sa tejto dodatočnej pomoci.

         III.   DÔVODY ZAČATIA KONANIA

               (47)

               Talianske orgány v liste z 21. mája 2002 tvrdili, že pomoc poskytnutá spoločnosti WAM SpA v roku 1995 podľa zákona č. 394/81 bola výrazne nižšia ako hranica pomoci de minimis a že počas toho istého trojročného obdobia nebola tomu istému príjemcovu poskytnutá žiadna ďalšia pomoc de minimis. Okrem toho zdôraznili, že pomoc nie je možné v žiadnom zmysle považovať za priamo súvisiacu s vyvezenými množstvami.

               (48)

               Komisia poukázala na to, že väčšina oprávnených nákladov zohľadnených pri konkrétnej pomoci poskytnutej spoločnosti WAM SpA v roku 1995 ako nájomné, poistné, príslušenstvo a prevádzkové náklady (najmä pracovníci, vybavenie a zariadenia) súvisiacich s trvalým miestom podnikania v zahraničí, by sa mohla považovať za pomoc na zriadenie a prevádzku distribučnej siete.

               (49)

               Podobne by sa náklady na poradenské služby týkajúce sa trvalých štruktúr v zahraničí, reklamu a služobné cesty mali podľa názoru Komisie klasifikovať ako bežné výdavky týkajúce sa vývozných činností.

               (50)

               Komisia v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania stanovila, že podľa posledného odseku oznámenia Komisie o určení platných pravidiel pre hodnotenie neoprávnenej štátnej pomoci (12), ak v čase rozhodnutia boli usmernenia nahradené rozhodnutím, zastáva názor, že sa majú uplatňovať pravidlá stanovené v nariadení, pokiaľ sú priaznivejšie ako pravidlá stanovené v usmerneniach. Komisia preto v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania poznamenala, že pokiaľ ide o pomoc de minimis, v zásade sa mali uplatňovať pravidlá nariadenia Komisie (ES) č. 69/2001 o uplatňovaní článkov 87 a 88 Zmluvy o ES pri pomoci de minimis
                   (13) [ďalej len „nariadenie (ES) č. 69/2001“].

               (51)

               Podľa článku 1 písm. a) však nariadenie (ES) č. 69/2001 neplatilo pri činnostiach súvisiacich s vývozom, t. j. pomoci priamo prepojenej s vyvezenými množstvami ako zriaďovanie a prevádzkovanie distribučnej siete, ani pri iných bežných výdavkoch spojených s vývozom.

               (52)

               Pokiaľ ide o dodržanie pravidiel de minimis pri uvedenej pomoci, je potrebné upozorniť na skutočnosť, že Komisia v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania uviedla, že v usmerneniach Spoločenstva o štátnej pomoci pre MSP z roku 1992 (14) (ďalej len „usmernenia pre MSP z roku 1992“) sa výslovne nevylučuje pomoc na podporu vývozu, ale sa stanovila nižšia hranica pre pomoc de minimis vo výške 50 000 ECU.

               (53)

               Z hľadiska uvedeného Komisia vyjadrila v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania pochybnosti, či pomoc poskytnutú spoločnosti WAM SpA v roku 1995 v súlade so zákonom č. 394/81 možno považovať za spĺňajúcu príslušné pravidlá de minimis.

               (54)

               Komisia mala okrem toho z hľadiska predbežného preskúmania vážne pochybnosti, či by sa pomoc spoločnosti WAM SpA mohla vyhlásiť za zlučiteľnú so Zmluvou o ES (v súčasnosti ZFEÚ) na základe akéhokoľvek ustanovenia.

               (55)

               V čase začatia konania vo veci formálneho zisťovania Komisia nevlastnila žiadne informácie týkajúce sa akéhokoľvek konkrétneho aspektu (intenzita pomoci alebo oprávnené výdavky) pomoci pre „skupinu spoločnosti WAM“ (ako ju označujú talianske orgány) poskytnutej v roku 2000 opäť vo forme dotovaného úveru podľa zákona č. 394/81. Talianske orgány nepredložili o nej žiadne informácie.

               (56)

               Komisia preto v tejto fáze konania nebola schopná podrobne posúdiť túto konkrétnu pomoc. Keďže však slúžila na ten istý účel a bola poskytnutá na tom istom právnom základe ako pomoc poskytnutá v roku 1995, mala pochybnosti, či pomoc možno považovať za spĺňajúcu akékoľvek príslušné ustanovenia Zmluvy o ES (v súčasnosti ZFEÚ).

               (57)

               Talianske orgány v liste z 24. októbra 2002 tiež upozornili, že „spoločnosti WAM Engineering“ nebola nikdy priamo poskytnutá žiadna pomoc a že v talianskom obchodnom registri nebol takýto podnik zaregistrovaný. Komisia však na jednej strane poznamenala, že „spoločnosť WAM SpA“ vlastnila 84 % akcií spoločnosti WAM Engineering Ltd. Na druhej strane podotkla, že talianske orgány listom z 11. októbra 1999 oznámili, že spoločnosti WAM SpA bol v roku 1995 poskytnutý dotovaný úver podľa zákona č. 394/81, a listom z 21. mája 2002 dodali, že „skupine spoločnosti WAM“ bol 9. novembra 2000 poskytnutý ďalší dotovaný úver na základe tej istej schémy.

         IV.   PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN

               (58)

               Pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania vo veci formálneho zisťovania boli doručené od zainteresovanej tretej strany, ktorá požiadala, aby nebola menovaná.

               (59)

               Vo svojich pripomienkach podporuje úsilie Komisie obnoviť rovnaké podmienky pre konkurentov v príslušnom sektore a sťažuje sa, že v dôsledku postavenia spoločnosti WAM SpA na trhu sa stráca technická odbornosť a pracovné miesta.

               (60)

               V liste z 3. novembra 2003 talianske orgány, ktoré boli o pripomienkach tretej strany informované listom Komisie z 25. septembra 2003, uviedli, že tieto pripomienky neprinášajú nič nové, keďže jednoducho potvrdili niektoré tvrdenia, ktoré v danej veci predniesol okrem iného aj sťažovateľ. Talianske orgány sú však toho názoru, že bolo dostatočné preukázané, že medzi tvrdeniami vyslovenými v uvedených pripomienkach a financovaním spoločnosti WAM SpA v súlade so zákonom č. 394/81 neexistuje žiadna spojitosť.

         V.   PRIPOMIENKY TALIANSKYCH ORGÁNOV

               (61)

               Pokiaľ ide o úver z roku 1995, talianske orgány poskytli dôkazy, že v čase, keď sa podala žiadosť o prvé opatrenie pomoci a keď bol poskytnutý úver, spoločnosť WAM SpA spĺňala definíciu stredného podniku uvedenú v bode 2.2 usmernení o MSP z roku 1992, čo dokazuje účtovná závierka spoločnosti za rok 1994, keďže mala 163 zamestnancov, ročný obrat 16,8 milióna EUR, bilančnú sumu 20,1 milióna EUR a vlastnili ju dva podniky, obidva zodpovedajúce definícii MSP. Samotné talianske orgány však súhlasili, že už od roku 1998 spoločnosť WAM SpA nebola malým a stredným podnikom a teda ani v čase poskytnutia druhej pomoci (2000).

               (62)

               K informáciám, ktoré Komisia už mala v čase začatia konania, nepribudla žiadna ďalšia nová podstatná skutočnosť týkajúca sa prvého opatrenia pomoci okrem skutočnosti, že úver bol sprístupnený príjemcovi vo viacerých splátkach, pri ktorých sa lehota na odklad mohla pohybovať od 2 rokov po nulu. V pôvodnej zmluve zrejme neexistovalo ustanovenie o preskúmaní úrokovej sadzby. Úplné splatenie tohto úveru bolo plánované v apríli 2004.

               (63)

               Pokiaľ ide o úver z roku 2000, talianske orgány v liste z 25. júla 2003 predložili vysvetlenie, že skutočná celková suma úveru bola 3 603 574 689 ITL (1 861 091,01 EUR), a nie 1 940 579 808 ITL (približne 1 milión EUR), ako sa predtým uvádzalo v liste z 21. mája 2002 a ako sa uvádzalo v rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania, keďže tento druhý číselný údaj sa týkal len časti úveru, ktorý už bola zaplatený v čase, keď sa tento list písal, a nie celej sumy poskytnutej pomoci.

               (64)

               V skutočnosti boli vyplatené ďalšie dve splátky. Posledná splátka vo výške 248 091,01 EUR bola vyplatená 22. januára 2003. Podmienky, za ktorých bol tento úver poskytnutý, sú rovnaké ako podmienky úveru z roku 1995, keďže obidva úvery sa poskytli podľa zákona č. 394/81. O poskytnutí celej sumy uvedeného úveru z roku 2000 sa rozhodlo 9. novembra 2000 a zmluva bola podpísaná 20. decembra 2000.

               (65)

               V nasledujúcom texte sa uvádza tabuľka oprávnených nákladov, ktoré sa brali do úvahy vo vzťahu k tejto pomoci, postúpená talianskou vládou v prílohe k listu z 22. júla 2003.

                           (v miliónoch EUR)

                           OPRÁVNENÉ NÁKLADY

                           POSKYTNUTÉ ÚVERY

                           TRVALÉ ŠTRUKTÚRY

                           Nájomné a vybavenie priestorov, vozidlá

                           331,27

                           Prevádzkové náklady (manažment, tovar a pracovníci)

                           973,50

                           Vzory

                           0,87

                           Vzdelávanie

                           25,24

                           Poradenstvo

                           30,29

                           Medzisúčet 1

                           1 361,17

                           PODPORA OBCHODU

                           Skladovanie tovaru

                           353,39

                           Veľtrhy a výstavy

                           6,37

                           Reklama

                           42,74

                           Služobné cesty

                           94,84

                           Cesty zákazníkov do Talianska

                           2,59

                           Medzisúčet 2

                           499,92

                           Celkový súčet

                           1 861,09

               (66)

               Z dokumentov pripojených k listu zo 14. januára 2004 je ďalej zrejmé, že uvedený program mali v Číne spoločne realizovať spoločnosť WAM SpA a spoločnosť WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd – miestny podnik v úplnom vlastníctve spoločnosti WAM SpA.

               (67)

               Predpokladalo sa, že oprávnené náklady zahŕňajú nájomné za kancelárske, skladové a výstavné priestory a priestory na technickú pomoc (celková rozloha 7 500 m2), nákup, nájom alebo lízing 3 vozidiel a personálne náklady v materskej spoločnosti a v zahraničí (konkrétne 1 obchodný riaditeľ a 6 technikov).

               (68)

               Úroková sadzba uplatnená na konkrétny úver bola 2,32 %, t. j. 40 % z referenčnej sadzby 5,8 % platnej v čase poskytnutia úveru. Znovu sa zdá, že v zmluve nebola ustanovená žiadna zmena úrokovej sadzby počas tohto obdobia. Úver bol príjemcovi zaplatený vo viacerých splátkach, takže lehota na odklad sa pohybovala od 2 rokov po nulu.

               (69)

               Pokiaľ ide o splácanie, z údajov predložených talianskymi orgánmi vyplýva, že dvojročná lehota odkladu, počas ktorej sa platili úroky len z už vyplatených splátok úveru, uplynula 20. februára 2003. Dňa 20. augusta 2003 začalo päťročné obdobie splácania. Splácanie sa uskutočňovalo lineárne, v rovnakých polročných splátkach a s úrokom splatným zo zostatku. Podľa plánu sa preto splácanie malo ukončiť do 20. februára 2008.

               (70)

               Pokiaľ ide ďalej o úpravu úrokovej sadzby počas obdobia splácania, talianske orgány tvrdili, že v talianskom právnom rámci existujú všeobecné pravidlá umožňujúce takéto zníženia.

               (71)

               Talianske orgány v súvislosti s obidvomi úvermi ďalej tvrdili, že náklady na povinnú bankovú záruku, o ktorú sa požiadalo pred poskytnutím úverov, sa mali odpočítať zo sumy pomoci.

               (72)

               Pokiaľ ide o vývoz realizovaný spoločnosťou WAM SpA v rámci EÚ a mimo nej, poskytli sa tieto údaje:

                           ROK

                           VÝVOZ V RÁMCI EÚ

                           VÝVOZ MIMO EÚ

                           VÝVOZ SPOLU

                           1995

                           10 237 196

                           4 477 951

                           14 715 147

                           1996

                           9 338 640

                           5 592 122

                           14 930 762

                           1997

                           9 974 814

                           5 813 442

                           15 788 256

                           1998

                           10 780 161

                           5 346 514

                           16 126 675

                           1999

                           11 885 473

                           5 276 525

                           17 161 998

               (73)

               Talianske orgány informovali Komisiu, že uvedené číselné údaje za vývoz spolu predstavujú 52 % až 57,5 % celkového ročného obratu spoločnosti WAM SpA zaznamenaného v roku 1995 a 1999.

               (74)

               Talianske orgány síce uznávajú, že skúmané dva úvery nepatria do rozsahu pôsobnosti nariadenia (ES) č. 69/2001 ani nariadenia Komisie (ES) č. 70/2001 (15), zastávajú však názor, že stimuly pre podniky z EÚ určené na podporné programy, ktoré sa majú realizovať mimo EÚ, nepatria do rozsahu pôsobnosti článku 87 ods. 3 Zmluvy o ES, v súčasnosti článku 107 ods. 3 ZFEÚ.

         VI.   POSÚDENIE POMOCI

               (75)

               V článku 107 ods. 1 ZFEÚ sa ustanovuje, že „pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými.“

               (76)

               Z článku 107 ods. 1 ZFEÚ vyplýva, že na to, aby sa opatrenie klasifikovalo ako štátna pomoc, musia byť splnené štyri podmienky. Po prvé, musí byť prítomný zásah štátu prostredníctvom štátnych zdrojov. Po druhé, tento zásah musí prinášať príjemcovi selektívnu výhodu. Po tretie, musí mať schopnosť ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi a po štvrté, musí narúšať hospodársku súťaž alebo hroziť jej narušením.

               (77)

               Pojem „štátna pomoc“ zahŕňa každú priamo alebo nepriamo udelenú výhodu, ktorá je financovaná zo štátnych zdrojov a poskytnutá priamo štátom alebo sprostredkujúcim orgánom na základe udeleného poverenia. Z judikatúry Súdneho dvora veľmi zreteľne vyplýva, že neexistuje rozdiel medzi pomocou poskytnutou priamo štátom a pomocou poskytnutou verejnými alebo súkromnými osobami na príkaz štátu (16).

               (78)

               Skúmané opatrenia pomoci boli v prípade úveru z roku 1995 poskytnuté výborom zriadeným podľa článku 2 zákona č. 394/81 (17) a v prípade úveru z roku 2000 výborom Comitato Agevolazioni (18).

               (79)

               Spoločnosť Mediocredito Centrale SpA (19) uzatvorila zmluvu o financovaní z roku 1995 so spoločnosťou WAM SpA s cieľom realizovať rozhodnutie výboru zriadeného podľa článku 2 zákona č. 394/81. SIMESIT SpA (20) uzatvoril zmluvu o financovaní z roku 2000 so spoločnosťou WAM SpA s cieľom vykonať rozhodnutie výboru Comitato Agevolazioni.

               (80)

               V tomto prípade pomoc poskytli zo štátnych zdrojov subjekty, ktoré konali v mene štátu s cieľom podporovať hospodárske činnosti v súlade s usmerneniami stanovenými štátom, a možno ju preto v súlade s judikatúrou Súdneho dvora pripísať štátu (21).

               (81)

               Úvery za výhodných podmienok zlepšujú finančnú situáciu príjemcu pomoci a oslobodzujú ho od nákladov, ktoré by inak musel znášať, ak by mal zriadiť program obchodného prieniku na trh bez zásahu štátu. Skúmané opatrenia štátnej pomoci preto prinášajú selektívnu výhodu spoločnosti WAM SpA na úkor jej konkurentov z EÚ.

               (82)

               Keďže spoločnosť WAM SpA pôsobí na trhu výroby a distribúcie závitovkových dopravníkov a podávačov, zberačov prachu a ventilov pre priemyselné zariadenia, neexistuje pochybnosť, že spoločnosť WAM SpA vykonáva hospodársku činnosť na uvedenom trhu, ktorá spĺňa definíciu podniku podľa práva EÚ (22).

               (83)

               Na záver možno vyhlásiť, že pomoc poskytnutá spoločnosti WAM SpA priniesla podniku selektívnu výhodu.

               (84)

               Súdny dvor vo svojom rozhodnutí z 30. apríla 2009 zdôrazňuje (23), že „dokonca v prípadoch, kde je zrejmé z okolností, za ktorých došlo k poskytnutiu pomoci, že by pomoc mohla ovplyvňovať obchod medzi členskými štátmi a narúšať alebo hroziť narušením hospodárskej súťaže, Komisia musí aspoň uviesť tieto okolnosti v odôvodnení svojho rozhodnutia“. Súdny dvor však zastáva tiež názor, že Komisia nemusí dokázať, že pomoc má skutočný vplyv na obchod medzi členskými štátmi, ale len „preskúmať, či uvedená pomoc môže tento obchod ovplyvniť a narušiť hospodársku súťaž“ (24). Súdny dvor tiež rozhodol, že „Komisia nemusela vykonať hospodársku analýzu skutočnej situácie na relevantnom trhu či daného obchodu medzi členskými štátmi ani preukázať skutočný vplyv sporných opatrení pomoci“, aby dokázala, že sú splnené podmienky týkajúce sa vplyvu na obchod a hospodársku súťaž.

               (85)

               Spoločnosť WAM SpA pôsobí na trhoch EÚ a medzinárodných trhoch. Má pobočky v mnohých členských štátoch a predáva svoje výrobky na úrovni EÚ, ako aj mimo nej. Od roku 1995 do roku 1999 dve tretiny tržieb (10 miliónov EUR v absolútnych číslach) pochádzali z predaja na trhu EÚ a jedna tretina z predaja mimo EÚ. Na týchto trhoch spoločnosť WAM SpA skutočne alebo potenciálne súťaží s inými spoločnosťami EÚ, ktoré pôsobia aj medzinárodne. Ako sa už uviedlo (pozri odôvodnenie 34), existovali aspoň traja ďalší veľkí výrobcovia EÚ prachových filtrov z rôznych členských štátov, ktorí pôsobili medzinárodne a ktorí mohli potenciálne konkurovať spoločnosti WAM SpA pri vývoze prachových filtrov do Japonska alebo Číny (25). Tieto spoločnosti boli aspoň potenciálne konkurentmi spoločnosti WAM SpA, keďže v prípade, že by sa rozhodli vyvážať svoje výrobky do Japonska alebo Číny, boli by v horšom východiskovom postavení ako spoločnosť WAM SpA, ktorá dostala pomoc na obchodný prienik na tieto trhy.

               (86)

               Okrem toho, ako sa vysvetľuje v odôvodneniach 34 a 35, počas relevantného obdobia mala spoločnosť WAM SpA veľký podiel na vnútroštátnom trhu, ako aj na európskom trhu. Ako sa uvádza v odôvodnení 38, spoločnosť komerčne pôsobila aj prostredníctvom dcérskej spoločnosti v inom členskom štáte.

               (87)

               V dôsledku pomoci sa celkové postavenie spoločnosti WAM SpA na trhu posilnilo alebo sa potenciálne mohlo posilniť v porovnaní s podnikmi z iných členských štátov, ktoré sú nielen skutočnými, ale aj potenciálnymi konkurentmi spoločnosti WAM SpA. Podľa ustálenej judikatúry „pomoc, ktorej účelom je oslobodiť určitý podnik od nákladov, ktoré by inak musel znášať v rámci svojej priebežnej prevádzky alebo svojich bežných činností, … v zásade narušuje podmienky hospodárskej súťaže (26)“

               (88)

               V tomto prípade toto zistenie podporujú ďalšie tri argumenty:

               (89)

               Po prvé, vývozné úvery poskytnuté spoločnosti WAM SpA mohli zmeniť bežnú konkurenčnú štruktúru trhu, čo by spoločnosti WAM SpA uľahčilo viac ako jej skutočným alebo potenciálnym konkurentom z EÚ vyvážať ich výrobky na zahraničné trhy, keďže títo konkurenti by museli financovať svoj program obchodného prieniku vývozu z vlastných finančných prostriedkov.

               (90)

               Po druhé, spoločnosť WAM SpA dostala pomoc na zriadenie programu obchodného prieniku na trh, a preto dosiahla určité úspory. Keďže spoločnosť WAM SpA investovala do obchodného prieniku na zahraničné trhy s cieľom vyvážať svoje výrobky, tieto úspory jej preto mohli umožniť vyvážať výrobky vyrobené v EÚ na trhy mimo EÚ za nižšiu cenu alebo s vyšším rozpätím zisku.

               (91)

               Po tretie, keďže peniaze sú zameniteľné, všetky zisky z tejto činnosti by sa mohli reinvestovať v rámci EÚ. Ďalšou možnosťou je, že spoločnosť WAM SpA bola po prijatí pomoci oslobodená od výdavkov na obchodný prienik na zahraničné trhy a bola schopná použiť ušetrené peniaze na posilnenie svojho postavenia na trhu EÚ na iné účely (27). Okrem toho sa zisk z tejto činnosti mohol po uskutočnení vývozu reinvestovať v rámci EÚ.

               (92)

               Vo všetkých týchto prípadov by pomoc mala priamy vplyv na trh EÚ a rušivý účinok vo vzťahu ku konkurentom spoločnosti WAM v EÚ.

               (93)

               Z ustálenej judikatúry je tiež zrejmé, že „keď pomoc poskytnutá členským štátom posilní v obchode v rámci EÚ postavenie jedného podniku v porovnaní s inými konkurenčnými podnikmi, musia sa tieto podniky považovať za ovplyvnené pomocou“ (28). Keďže pomoc, ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti WAM SpA, posilnila jej postavenie v porovnaní s jej skutočnými alebo potenciálnymi konkurentmi z EÚ, ako sa už vysvetlilo, táto pomoc tiež ovplyvnila obchod v EÚ.

               (94)

               Pokiaľ ide o výšku pomoci, Súdny dvor rozhodol vo veci Philip Morris/Komisia (29) a Francúzsko/Komisia (30), že aj keď je výška prijatej pomoci relatívne nízka alebo podnik je malý, stále existuje možnosť, že obchod v rámci EÚ môže byť ovplyvnený. Podobne vo veci Vlaams Gewest/Komisia (31) Súd prvého stupňa uviedol, že „aj relatívne malá výška je schopná ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, ak v sektoroch, v ktorých podniky pôsobia, je silná hospodárska súťaž“. Súdny dvor ďalej uviedol vo veci Heiser (32), že neexistuje hranica alebo percentuálna výška, pod ktorou by sa mohlo dospieť k záveru, že obchod medzi členskými štátmi nie je ovplyvnený.

               (95)

               V uvedenej veci preto relatívne malá výška pomoci nie je v rozpore so zistením, že môže existovať vplyv na obchod v EÚ a na hospodársku súťaž. Hoci výška pomoci je dosť nízka, z dôvodu intenzívneho charakteru existujúcej ako aj potenciálnej hospodárskej súťaže v odvetví, v ktorom spoločnosť WAM SpA pôsobí, existuje veľké riziko, že hospodárska súťaž sa naruší a že obchod v EÚ bude ovplyvnený.

               (96)

               Na základe uvedeného možno dospieť k záveru, že pomoc, ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti WAM SpA, by mohla s veľkou pravdepodobnosťou ovplyvniť obchod a narušiť hospodársku súťaž na vnútornom trhu.

               (97)

               Na záver verejná podpora poskytnutá spoločnosti WAM SpA predstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

               (98)

               V súlade so zásadou tempus regis actum je potrebné na nenotifikovanú pomoc uplatniť procesnoprávne pravidlá platné v čase prijatia rozhodnutia, ak sa výslovne neustanoví inak (33).

               (99)

               Vzhľadom na to, že režimy výnimiek (vrátane pravidiel de minimis) oslobodzujú určité opatrenia pomoci od notifikačnej povinnosti a nahrádzajú centralizovaný systém kontroly štátnej pomoci decentralizovaným systémom kontroly štátnej pomoci, zastáva sa názor, že sú procesnej povahy.

               (100)

               Aj keby Komisia v uvedenom prípade vo svojom rozhodnutí o začatí konania vo veci formálneho zisťovania vyjadrila pochybnosti, že by sa na pomoc mohla uplatniť výnimka na základe nariadení Komisie (ES) č. 69/2001 a (ES) č. 70/2001, musia sa použiť zodpovedajúce pravidlá platné v čase rozhodnutia, t. j. nariadenie Komisie (ES) č. 1998/2006 (34). Podobne sa nariadenie Komisie (ES) č. 800/2008 zo 6. augusta 2008 o vyhlásení určitých kategórií pomoci za zlučiteľné so spoločným trhom podľa článkov 87 a 88 zmluvy (35) (ďalej len „nariadenie o skupinových výnimkách z roku 2008“) uplatňuje na individuálnu pomoc poskytnutú pred jeho nadobudnutím účinnosti, ak pomoc spĺňa podmienky ustanovené v tomto nariadení s výnimkou článku 9.

               (101)

               Talianske orgány vyhlásili v liste z 11. októbra 1999, že právny základ pomoci poskytnutej spoločnosti WAM SpA, a to zákon č. 394 z 29. júla 1981, bol notifikovaný Komisii a Svetovej obchodnej organizácii (WTO) podľa článku 25 Dohody o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach (WTO-GATT z roku 1994) (36).

               (102)

               Komisia poznamenáva, že talianske orgány sa týmto spôsobom pokúšajú klasifikovať notifikáciu ako oznámenie určitých veľmi stručných údajov týkajúcich sa schémy v tabuľke, ktorá bola zaslaná Komisii buď na účel postúpenia výboru WTO pre dotácie, alebo na účel výročnej správy o štátnej pomoci v Európskej únii aspoň od šiestej správy (1996). Komisia bola o existencii schémy informovaná aj v rámci svojho prieskumu vnútroštátnych schém podpory priamych zahraničných investícií mimo Európskej únie (externé PZI), ktoré existujú v členských štátoch.

               (103)

               Nie je však možné domnievať sa, že tieto druhy oznámení spĺňajú článok 88 ods. 3 Zmluvy o ES, v súčasnosti článok 108 ods. 3 ZFEÚ, v ktorom sa ustanovuje, že „Komisia musí byť v dostatočnom čase upovedomená o zámeroch v súvislosti s poskytnutím alebo upravením pomoci, aby mohla podať svoje pripomienky.“

               (104)

               Keďže uvedená schéma pomoci nebola predtým notifikovaná Komisii na posúdenie jej zlučiteľnosti s pravidlami štátnej pomoci, bola zavedená v rozpore s článkom 88 ods. 3 Zmluvy o ES, v súčasnosti s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, a je preto neoprávnená. Keďže pomoc bola spoločnosti WAM SpA poskytnutá na základe tejto schémy a mimo rámca pomoci, na ktorú sa vzťahuje skupinová výnimka, musí sa tiež považovať za neoprávnenú.

               (105)

               Komisia musí overiť, či sa na pomoc poskytnutú spoločnosti WAM SpA môže vzťahovať výnimka na základe pravidiel týkajúcich sa pomoci de minimis.

               (106)

               Potom, ako sa dospelo k záveru, že skúmané opatrenia predstavujú štátnu pomoc, ktorá patrí do rozsahu pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ, sa táto pomoc musí podobne posúdiť z hľadiska zlučiteľnosti podľa príslušných pravidiel štátnej pomoci.

               (107)

               Talianska vláda predložila dôkazy, že v čase poskytnutia prvého úveru (1995) spoločnosť WAM SpA spĺňala požiadavky, aby sa mohla považovať za MSP v zmysle odporúčania Komisie 96/280/ES z 3. apríla 1996 týkajúceho sa vymedzenia malých a stredných podnikov (37). Presnejšie povedané, spoločnosť WAM SpA bola stredný podnik, keďže mala 163 zamestnancov, ročný obrat 16,8 milióna EUR a bilančnú sumu 20,1 milióna EUR. Bola kontrolovaná dvoma finančnými spoločnosťami, ktoré samotné predstavovali MSP v zmysle uvedeného odporúčania.

               (108)

               V uvedenom prípade Komisia vychádza pri svojej analýze zo skutočných výdavkov, ktoré sa brali do úvahy pri poskytnutí úveru (pozri tabuľku v odôvodnení 44).

               (109)

               So zreteľom na to, že cieľom úverovej zmluvy bolo dotovať program obchodného prieniku na trhy, a najmä dotovať vývozné podniky vykonávajúce programy obchodného prieniku na trhy mimo Európskej únie, uvedená pomoc sa musí klasifikovať ako pomoc na podporu vývozu, t. j. pomoc na činnosti orientované na vývoz v tom zmysle, že je priamo spojená so zriaďovaním a prevádzkou distribučnej siete alebo s inými bežnými výdavkami týkajúcimi sa vývoznej činnosti. Podobne, konečným cieľom programu obchodného prieniku na trh bolo predávať výrobky spoločnosti WAM SpA v Japonsku. To je ďalší dôvod, prečo nie je možné domnievať sa, že pomoc je spojená s priamymi zahraničnými investíciami (PZI).

               (110)

               V nariadení (ES) č. 1998/2006 sa pomoc na podporu vývozu vyníma z rozsahu jeho pôsobnosti. V článku 1 písm. d) sa v skutočnosti ustanovuje, že toto nariadenie sa netýka „pomoci na činnosti súvisiace s vývozom do tretích krajín alebo členských štátov, konkrétne pomoci priamo súvisiacej s vyvážanými množstvami, na zriadenie a prevádzkovanie distribučnej siete alebo inými bežnými výdavkami súvisiacimi s vývoznou činnosťou.“

               (111)

               V článku 5 nariadenia (ES) č. 1998/2006 sa však ustanovuje, že pomoc, ktorá nespĺňa podmienky ustanovené v článku 1, sa posúdi v súlade s príslušnými rámcami, usmerneniami, oznámeniami a upozorneniami.

               (112)

               Keďže pomoc bola poskytnutá v roku 1995, keď boli platné usmernenia o MSP z roku 1992, musia sa uplatňovať usmernenia o MSP z roku 1992 (38). V týchto usmerneniach sa pomoc na podporu vývozu výslovne nevylučuje z rozsahu ich pôsobnosti. Keďže však v tomto prípade časť pomoci prevyšuje povolenú hranicu de minimis (50 000 EUR), celá pomoc sa musí považovať za pomoc, na ktorú sa nevzťahuje výnimka de minimis, a preto sa musí považovať za štátnu pomoc (39).

               (113)

               Keď sa preukáže, že opatrenie predstavuje štátnu pomoc, musí sa posúdiť, či ho možno považovať za zlučiteľné s vnútorným trhom podľa pravidiel štátnej pomoci.

               (114)

               V článku 44 ods. 2 nariadenia o skupinových výnimkách z roku 2008 sa ustanovuje, že pomoc poskytnutá pred nadobudnutím účinnosti daného nariadenia, ktorá nespĺňa podmienky ustanovené v ňom, ani podmienky ustanovené v nariadeniach (ES) č. 68/2001 (40), (ES) č. 70/2001, (ES) č. 2204/2002 (41) alebo (ES) č. 1628/2006 (42), sa musí posudzovať podľa rámcov, usmernení, oznámení a upozornení platných v čase, keď pomoc bola poskytnutá.

               (115)

               V uvedenom prípade nie je uplatniteľné všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách z roku 2008, keďže sa ním zavádza doplňujúci krok – overenie stimulačného vplyvu projektu alebo činnosti pred ich začatím –, ktorý Taliansko nevykonalo. Preto na základe článku 8 ods. 6 všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách z roku 2008 sa nemôže na celé opatrenie pomoci vzťahovať výnimka podľa uvedeného nariadenia. Okrem toho na výdavky uvedené v tabuľke v odôvodnení 44 a vymenované v odôvodnení 118 sa nemôže vzťahovať skupinová výnimka ani na základe nariadení (ES) č. 68/2001, (ES) č. 70/2001, (ES) č. 2204/2002 alebo (ES) č. 1628/2006, keďže nie sú splnené podmienky ustanovené v uvedených nariadeniach.

               (116)

               Keďže žiadny z týchto nástrojov nepreukazuje zlučiteľnosť pomoci, pomoc sa musí posúdiť na základe usmernení pre MSP z roku 1992, keďže tieto obsahujú hmotnoprávne pravidlá platné v čase, keď pomoc bola poskytnutá v roku 1995 (43).

               (117)

               Časť pomoci možno považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom na základe usmernení pre MSP z roku 1992. Konkrétne pomoc na poradenské služby (29,43 milióna ITL) a na prieskum trhu (40,95 milióna ITL) možno považovať za zlučiteľnú, keďže je v súlade s bodom 4.3 „pomoc na poradenskú pomoc, vzdelávanie a rozširovanie vedomostí“. Pokiaľ ide o pomoc na účasť na veľtrhoch a výstavách (12,19 milióna ITL), možno ju považovať za zlučiteľnú s usmerneniami pre MSP z roku 1992 na základe bodu 4.5 „pomoc na iné účely“, keďže ju možno posudzovať ako pomoc na iné prostriedky podpory MSP, akými je podnecovanie spolupráce. Zostávajúcu pomoc (pozri tabuľku v odôvodnení 44) nemožno považovať za zlučiteľnú, keďže nie je určená na podporu žiadnych produktívnych investícií ani inej prípustnej pomoci ustanovenej v usmerneniach pre MSP z roku 1992. Nešlo totiž o pomoc na všeobecné investície mimo vnútroštátnych podporovaných oblastí alebo v nich, pomoc na investície na ochranu životného prostredia a pomoc na výskum a vývoj.

               (118)

               Komisia preto zastáva názor, že väčšinu oprávnených nákladov na zriadenie trvalých štruktúr v zahraničí, ktoré brala talianska vláda do úvahy pri poskytnutí prvého dotovaného úveru spoločnosti WAM SpA v roku 1995, nemožno v žiadnom prípade považovať za produktívne investície, túto pomoc treba naopak považovať za prevádzkovú pomoc. Náklady, ktoré sa považujú za oprávnené: prenájom priestorov, poistenie a príslušenstvo (122,56 milióna ITL) a prevádzkové náklady, ako pracovníci, vybavenie a zariadenie priestorov (556,94 milióna ITL) sú náklady, ktoré by mala firma znášať sama; to isté sa vzťahuje na vzory a náhradné diely pre popredajné služby (38,23 milióna ITL). Podobne pokiaľ ide o oprávnené náklady na podporu rozvoja obchodu, náklady na skladovanie tovaru (456,28 milióna ITL) nespĺňajú podľa názoru Komisie usmernenia pre MSP z roku 1992, keďže sa nemôžu považovať za počiatočnú investíciu. To platí aj pre náklady na reklamu (94,39 milióna ITL) a služobné cesty (7,52 milióna ITL), ktoré takisto nespĺňajú usmernenia.

               (119)

               Na základe uvedeného posúdenia preto Komisia dospela k záveru, že:

                           a)

                           časť pomoci týkajúca sa pomoci na poradenské služby (29,43 milióna ITL) a prieskum trhu (40,95 milióna ITL), ako aj pomoc na účasť na veľtrhoch a výstavách (12,19 milióna ITL) predstavuje štátnu pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom na základe usmernení pre MSP z roku 1992; časť pomoci neuvedená v písmene a) (pozri odôvodnenie 118) predstavuje štátnu pomoc, ktorá nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.

               (120)

               V čase, keď bola v roku 2000 poskytnutá druhá suma pomoci, spoločnosť WAM SpA bola, ako uznali samotné talianske orgány, veľkým podnikom. Okrem toho bola usadená v nepodporovanej oblasti.

               (121)

               Úver z roku 2000 možno tiež považovať za vývoznú pomoc pre spoločnosť WAM SpA, keďže mal rovnaký cieľ ako úver z roku 1995 a bol tiež určený na účel obchodného prieniku a vývozu na zahraničné trhy (konkrétne na čínsky trh). Je zjavné, že pomoc na technickú podporu, priestory a pracovníkov v zahraničí (1 obchodný riaditeľ, 1 generálny riaditeľ, 4 zamestnanci a 6 technikov) bola sotva určená na iný účel ako na komerčné činnosti. V dôsledku toho sa argumentácia dohodnutého úveru z roku 1995 môže použiť aj na úver z roku 2000.

               (122)

               Okrem toho rovnaké znenie, ktoré bolo použité na klasifikáciu prvého úveru spoločnosti WAM SpA ako stimulu na realizáciu programov obchodného prieniku na trhy, bolo použité aj v zmluve o poskytnutí pomoci v roku 2000. Treba tiež poznamenať, že konkrétny program mali spoločne realizovať spoločnosť WAM SpA a miestna firma, WAM Bulk Handling Machinery Shangai Co Ltd, dcérska spoločnosť v úplnom vlastníctve spoločnosti WAM SpA. To predstavuje dôkaz o pevnom etablovaní spoločnosti WAM SpA na príslušnom dotknutom trhu.

               (123)

               Keďže uvedená pomoc predstavuje pomoc na podporu vývozu, nariadenie (ES) č. 1998/2006, ktoré sa už uviedlo, sa neuplatňuje.

               (124)

               Musí sa preto posúdiť zlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom. Komisia zastáva názor, že procesný predpis platný v čase prijatia rozhodnutia, všeobecné nariadenie o skupinových výnimkách z roku 2008, sa v uvedenom prípade neuplatňuje. Týmto nariadením sa zavádza dodatočný krok – overenie stimulačného účinku projektu alebo činnosti pred ich začatím – ktorý Taliansko nevykonalo. Preto podľa článku 8 ods. 6 uvedeného nariadenia nie je možné udeliť výnimku na celé opatrenie pomoci na základe všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách z roku 2008. V súlade s článkom 44 ods. 2 všeobecného nariadenia o skupinových výnimkách z roku 2008 sa preto musí posúdiť zlučiteľnosť pomoci s nariadeniami (ES) č. 68/2001, (ES) č. 70/2001, (ES) č. 2204/2002 a (ES) č. 628/2006.

               (125)

               Podľa názoru Komisie na výdavky na vzdelávanie špecifikované v liste z 22. júla 2003 (25 240 EUR z celkového úveru vo výške 1,8 milióna EUR v roku 2000) (ako sa uvádza v tabuľke v odôvodnení 65) možno udeliť výnimku na základe článku 4 nariadenia (ES) č. 68/2001, a sú preto zlučiteľné s vnútorným trhom podľa článku 87 ods. 3 Zmluvy o ES, v súčasnosti článku 107 ods. 3 ZFEÚ, bez ohľadu na to, či sa posúdenie zakladá na článku 4 ods. 2 (špeciálne vzdelávanie) alebo článku 4 ods. 3 (všeobecné vzdelávanie).

               (126)

               Zostatok uvedenej pomoci sa však nemôže považovať za zlučiteľný na základe nariadení (ES) č. 70/2001, (ES) č. 2204/2002 alebo (ES) č. 1628/2006, ani na žiadnom inom právnom základe, keďže nepodporuje žiadny iný horizontálny cieľ Európskej únie v zmysle článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, ako sú výskum a vývoj, zamestnanosť, ochrana životného prostredia alebo záchrana a reštrukturalizácia, v zmysle príslušných usmernení, rámcov a nariadení.

               (127)

               Preto sa musí vyvodiť záver, že keďže vývozne orientované činnosti sú vyňaté z pôsobnosti nariadenia (ES) č. 1998/2006 a nemôžu sa na žiadnom právnom základe považovať za zlučiteľné s článkom 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, pomoc poskytnutá prostredníctvom druhého úveru nie je zlučiteľná s vnútorným trhom, okrem uvedenej zlučiteľnej časti pomoci na vzdelávanie.

               (128)

               Pokiaľ ide o úpravu úrokovej sadzby počas obdobia splácania úveru, talianske orgány tvrdili, že v talianskom právnom rámci existujú všeobecné pravidlá umožňujúce takéto zníženie. Vyhláška ministerstva z 31. marca 2000, ktorá predstavuje jediný právny základ predložený na tento účel, sa však vzťahuje len na iniciatívy financované na základe zákonov č. 394/81 a č. 304/1990, a je preto veľmi reštriktívna. Treba ďalej zdôrazniť, že neboli poskytnuté ďalšie dôkazy, že úroková sadzba týkajúca sa uvedenej pomoci bola upravená (44).

               (129)

               Pokiaľ ide o obidva úvery, talianske orgány tvrdia, že náklady na povinnú bankovú záruku, ktorá sa požadovala pred poskytnutím úverov, treba odpočítať od výšky pomoci. Komisia predovšetkým poznamenáva, že takúto záruku alebo jej ekvivalent by zvyčajne vyžiadala aj súkromná úverová inštitúciu poskytujúca úvery podľa zásady investora v trhovom hospodárstve. Po druhé, v špecifikáciách pripojených k zmluve sa ustanovuje, že duplicita pomoci pre ten istý program nie je povolená, okrem pomoci týkajúcej sa záruky, ktorá sa preto považuje sama o sebe za oprávnenú na pomoc.

         VII.   ZÁVEREČNÉ POZNÁMKY

               (130)

               Komisia poznamenáva, že výnimky ustanovené v článku 107 ods. 2 písm. a) až c) (45) ZFEÚ sa na uvedené úvery nevzťahujú, keďže nesledujú žiadny z cieľov uvedených v danom článku a ani talianska vláda to netvrdila.

               (131)

               Úvery neboli určené na podporu hospodárskeho rozvoja určitých oblastí ani na podporu vykonávania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu alebo nápravu vážnej poruchy fungovania v hospodárstve členského štátu, a neboli ani určené na podporu kultúry alebo zachovanie kultúrneho dedičstva. Komisia preto dospela k záveru, že na skúmané úvery sa nevzťahuje článok 107 ods. 3 písm. a) ZFEÚ (46), článok 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ (47) ani článok 107 ods. 3 písm. d) ZFEÚ (48).

         VIII.   ZÁVER

               (132)

               Obidva úvery spoločnosti WAM SpA boli poskytnuté bez predchádzajúceho notifikovania Komisii. Úver z roku 1995 bol v skutočnosti poskytnutý 24. novembra 1995 a úver z roku 2000 bol poskytnutý 9. novembra 2000. Komisia preto rozhodla, že okrem zlučiteľnej časti pomoci, na ktorú sa vzťahuje skupinová výnimka, tieto úvery boli poskytnuté v rozpore s článkom 88 ods. 3 Zmluvy o ES, v súčasnosti s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, a preto boli poskytnuté príjemcovi neoprávnene.

               (133)

               Pomoc, ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti WAM SpA 24. novembra 1995 vo forme bonifikácie úrokov, predstavuje štátnu pomoc. Časť zodpovedajúca oprávneným nákladom na poradenské služby, účasť na veľtrhoch a výstavách i prieskum trhu predstavuje štátnu pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom.

               (134)

               Pokiaľ ide o celkový ekvivalent grantu konkrétnej pomoci, zohľadnila sa skutočnosť, že úver bol príjemcovi sprístupnený v troch splátkach (24. apríla 1996, 23. júla 1997 a 24. apríla 1998) a že lehota na odklad sa preto pohybovala od 2 rokov po nulu. Zohľadnila sa aj úroková sadzba stanovená v úverovej zmluve (4,4 %), vo vzťahu k referenčnej sadzbe pravidelne určovanej Komisiou (49) a platnej v čase poskytnutia úveru (11,35 %). Prvok pomoci sa počíta ako rozdiel medzi úrokovou sadzbou stanovenou v zmluve a referenčnou sadzbou v čase poskytnutia úveru. Na základe tohto výpočtu ekvivalent grantu, diskontovaný k 24. aprílu 1996 (dátumu, keď bola spoločnosti WAM SpA vyplatená prvá splátka úveru), sa rovná 108 165,10 EUR.

               (135)

               Táto výška pomoci sa však musí upraviť o zlučiteľnú časť štátnej pomoci.

               (136)

               Keďže sa časť uvedeného úveru posúdila ako zlučiteľná, táto suma sa musí odpočítať od zložky štátnej pomoci v úvere z roku 1995 (108 165,10 EUR). Vzhľadom na to, že nie je možné určiť priamu spojitosť medzi danou splátkou úveru a určitými konkrétnymi výdavkami, na celkový ekvivalent grantu pomoci sa uplatnilo percento reprezentované zlučiteľnými položkami v celkovom úvere (82,57 milióna ITL z 1 358,51 milióna ITL, t. j. 6 %). Keďže 6 % zo 108 165,10 EUR je 6 489,906 EUR, táto suma sa považuje za zlučiteľnú časť pomoci.

               (137)

               Ekvivalent grantu časti štátnej pomoci nezlučiteľnej s vnútorným trhom sa preto stanovuje na 101 675,194 EUR.

               (138)

               Pomoc poskytnutá spoločnosti WAM SpA v roku 2000 okrem zlučiteľnej časti na podporu činností vzdelávania vo výške 25 240 EUR v oprávnených výdavkoch nie je zlučiteľná s vnútorným trhom.

               (139)

               V tomto prípade bol úver sprístupnený spoločnosti WAM SpA v piatich splátkach (12. februára 2001, 28. septembra 2001, 26. apríla 2002, 27. septembra 2002 a 22. januára 2003); lehota odkladu sa preto, tak ako pri prvom úvere, tiež pohybovala od 2 rokov po nulu. Pri výpočte ekvivalentu grantu Komisia podobne zohľadnila úrokovú sadzbu stanovenú v úverovej zmluve (2,32 %) vo vzťahu k referenčnej sadzbe pravidelne určovanej Komisiou a platnej v čase poskytnutia uvedeného úveru (5,70 %). Celkové splatenie vrátane istiny a úrokov sa malo uskutočniť do 20. februára 2008. Ekvivalent grantu prvku pomoci v celkovom úvere preto k 12. februáru 2001 (dátumu, ku ktorému bola spoločnosti WAM SpA sprístupnená prvá splátka konkrétneho úveru) predstavuje 182 550,80 EUR za predpokladu, že sa splácanie vykonávalo v súlade so splátkovým kalendárom.

               (140)

               Pokiaľ ide o zlučiteľnú časť úveru, percento zlučiteľnej časti úveru v pomere k celému úveru (1,35 %) sa musí odpočítať od ekvivalentu grantu pomoci. Preto za predpokladu, že sa splácanie vykonávalo v súlade so splátkovým kalendárom, sa ekvivalent grantu druhého úveru vypočítal vo výške 180 086,36 EUR (182 550,80 EUR – 2 464,44 EUR).

               (141)

               Dlhodobo používanou praxou Komisie v súlade s článkom 107 ZFEÚ je vyžadovať od príjemcu vrátenie pomoci, ktorá bola podľa uvedeného článku neoprávnene poskytnutá a nie je zlučiteľná s vnútorným trhom, za predpokladu, že sa na takúto pomoc nevzťahujú pravidlá de minimis. Táto prax je potvrdená v článku 14 nariadenia (ES) č. 659/1999.

               (142)

               V súlade s článkom 14 ods. 2 nariadenia (ES) č. 659/1999 pomoc, ktorá sa má vrátiť podľa rozhodnutia o vrátení pomoci, zahŕňa úrok s príslušnou sadzbou stanovenou Komisiou. Úrok je splatný od dátumu, ku ktorému bola neoprávnená pomoc k dispozícii príjemcovi, do dátumu jej vrátenia, za obdobie, počas ktorého ju mal podnik k dispozícii.

               (143)

               Metóda uplatnenia úrokovej sadzby je uvedená v kapitole V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (50) [ďalej len „nariadenie (ES) č. 794/2004“] a v nariadení Komisie (ES) č. 271/2008 z 30. januára 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 794/2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (51) [ďalej len „nariadenie (ES) č. 271/2008“].

               (144)

               Komisia pripomína, že toto rozhodnutie nemá vplyv na zlučiteľnosť vnútroštátneho rámca reprezentovaného zákonom č. 394/81, ktorý predstavuje právny základ štátnej pomoci poskytnutej spoločnosti WAM SpA. V súlade s judikatúrou Súdu prvého stupňa (52) Komisia nepokladala v tomto prípade za potrebné začať konanie. Nevylúčila však možnosť, že tak vykoná neskôr,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Pomoc poskytnutá spoločnosti WAM SpA podľa zákona č. 394/81 patrí do rozsahu pôsobnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ.
   Keďže v rozpore s článkom 88 ods. 3 Zmluvy o ES, v súčasnosti s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, táto pomoc nebola predtým notifikovaná Komisii, predstavuje neoprávnenú pomoc, s výnimkou časti pomoci, na ktorú sa vzťahuje skupinová výnimka.
   Článok 2
   1.   Pomoc vo výške 108 165,10 EUR, ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti WAM SpA 24. novembra 1995 vo forme bonifikácie úrokovej sadzby, predstavuje štátnu pomoc. Časť pomoci zodpovedajúca oprávneným nákladom na poradenské služby, účasť na veľtrhoch a výstavách a prieskum trhu, ktorá dosahuje 6 489,906 EUR, predstavuje štátnu pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom.
   Taliansko prijme všetky potrebné opatrenia, aby príjemca pomoci spoločnosť WAM SpA vrátil nezlučiteľnú sumu pomoci vo výške 101 675,194 EUR.
   2.   Pomoc vo výške 182 550,80 EUR, ktorú Taliansko poskytlo spoločnosti WAM SpA 9. novembra 2000 vo forme bonifikácie úrokovej sadzby, predstavuje štátnu pomoc. Časť pomoci zodpovedajúca oprávneným nákladom na opatrenia na vzdelávanie vo výške 2 464,44 EUR predstavuje štátnu pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom.
   Taliansko prijme všetky potrebné opatrenia, aby príjemca pomoci spoločnosť WAM SpA vrátil nezlučiteľnú sumu pomoci vo výške 180 086,36 EUR.
   3.   Úroky zo súm, ktoré sa majú vrátiť podľa tohto rozhodnutia, sa počítajú od dátumu, ku ktorému bola nezlučiteľná štátna pomoc poskytnutá príjemcovi spoločnosti WAM SpA do dátumu jej vrátenia.
   4.   Úroky sa vypočítajú na základe vzorca na výpočet zloženého úroku v súlade s kapitolou V nariadenia Komisie (ES) č. 794/2004 a v súlade s nariadením (ES) č. 271/2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 794/2004.
   Článok 3
   1.   Vrátenie pomoci uvedenej v článku 2 sa musí uskutočniť bezodkladne a účinne.
   2.   Taliansko zabezpečí, aby sa toto rozhodnutie vykonalo do štyroch mesiacov od dátumu jeho oznámenia talianskym orgánom.
   Článok 4
   1.   Do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia Taliansko predloží Komisii tieto informácie:

               a)

               celkovú výšku (istinu a úroky), ktorú má príjemca, spoločnosť WAM SpA, vrátiť;

               b)

               podrobný opis opatrení, ktoré už boli prijaté a/alebo sú plánované na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím;

               c)

               dokumenty, ktoré preukazujú, že príjemcovi, spoločnosti WAM SpA, bolo nariadené vrátiť pomoc.

         2.   Taliansko bude informovať Komisiu o pokroku dosiahnutom pri vnútroštátnych opatreniach prijatých na vykonanie tohto rozhodnutia do úplného vrátenia pomoci uvedenej v článku 2. Na požiadanie predloží Komisii informácie o opatreniach, ktoré sa plánujú a ktoré už boli prijaté na dosiahnutie súladu s týmto rozhodnutím. Takisto poskytne podrobné informácie o sumách pomoci a úrokoch, ktoré už príjemca vrátil.
   Článok 5
   Toto rozhodnutie je určené Talianskej republike.

      V Bruseli 24. marca 2010

            Za Komisiu

         Joaquín ALMUNIA

            podpredseda

      (1)  S účinnosťou od 1. decembra 2009 sa články 87 a 88 Zmluvy o ES stali článkami 107 a 108 ZFEÚ, v uvedenom poradí; tieto dva súbory ustanovení sú v podstate totožné. Na účely tohto rozhodnutia by sa odkazy na články 107 a 108 ZFEÚ mali podľa potreby chápať ako odkazy na články 87 a 88 Zmluvy o ES, v uvedenom poradí, a odkaz na Súd prvého stupňa ako odkaz na Všeobecný súd.

      (2)  K(2003) 35 v konečnom znení (Ú. v. EÚ C 142, 18.6.2003, s. 2).

      (3)  Ú. v. ES L 83, 27.3.1999, s. 1.

      (4)  Pozri poznámku pod čiarou č. 2.

      (5)  Ú. v. EÚ L 63, 4.3.2006, s. 11.

      (6)  Spojené veci T-304/04 a T-316/04 Talianska republika a spoločnosť Wam SpA/Komisia, Zb. 2006, s. II-64.

      (7)  Rozsudok Súdneho dvora z 30. apríla 2009 vo veci C-494/06 P Komisia/Talianska republika a spoločnosť Wam SpA, zatiaľ neuverejnený.

      (8)  Napríklad Dce a R-Master (Spojené kráľovstvo), Infa-Stauband Ats (Nemecko) a Fda (Francúzsko). Pozri: The Rise of A District Lead Firm: The Case of Wam (1968 – 2003), február 2009, Recent, Centre for Economic Research (katedra politickej ekonómie univerzity v Modene a Reggio Emilia).

      (9)  The Rise of A District Lead Firm: The Case of Wam (1968 – 2003), február 2009, Recent, Centre for Economic Research (katedra politickej ekonómie univerzity v Modene a Reggio Emilia).

      (10)  Pozri poznámku pod čiarou č. 9.

      (11)  Pozri poznámku pod čiarou č. 9.

      (12)  Ú. v. ES C 119, 22.5.2002, s. 22.

      (13)  Ú. v. ES L 10, 13.1.2001, s. 30.

      (14)  Ú. v. ES C 213, 19.8.1992, s. 2.

      (15)  Ú. v. ES L 10, 13.1.2001, s. 33.

      (16)  Pozri vec 78/76 Steinike & Weinlig/Nemecká spolková republika, Zb. 1977, s. 595, bod 21; vec 290/83 Komisia/Francúzsko, Zb. 1985, s. 439, bod 14; spojené veci 67/85, 68/85 a 70/85 Van der Kooy a iní/Komisia, Zb. 1988, s. 219, bod 35 a vec C-305/89 Taliansko/Komisia, Zb. 1991, s. I-1603, bod 13.

      (17)  Podľa článku 2 zákona č. 394/81 bol v spoločnosti Mediocredito Centrale zriadený fond na poskytovanie zvýhodnenej úrokovej sadzby vývozným podnikom na programy obchodného prenikania na zahraničné trhy. Tento fond riadi výbor, ktorý zabezpečuje, aby sa podpora poskytovala v súlade so zákonom. Tento výbor je vymenovaný nariadením ministra obchodu v spolupráci s ministrom financií a ministrom priemyslu, obchodu a živnostenského podnikania. Výbor zriadený ministrom zahraničného obchodu tvorí:

               a)

               minister obchodu, alebo na základe delegovania štátny tajomník, ktorý mu predsedá;

               b)

               riaditeľ z každého z nasledujúcich ministerstiev: ministerstvo financií, ministerstvo priemyslu, obchodu a živnostenského podnikania, ministerstvo obchodu alebo podobne kvalifikovaní zástupcovia vymenovaní príslušnými ministrami;

               c)

               generálny riaditeľ Mediocredito Centrale alebo v prípade jeho neprítomnosti ním určený zástupca;

               d)

               generálny riaditeľ Národného inštitútu pre zahraničný obchod (Istituto nazionale per il commercio estero) alebo v prípade jeho neprítomnosti ním určený zástupca.

      (18)  V článku 1 vyhlášky ministerstva z 19. januára 1999 sa ustanovuje zloženie výboru v zmysle legislatívneho nariadenia č. 143 z 31. marca 1998, a najmä článku 25 ods. 1, ktoré pozostáva z dvoch zástupcov ministerstva obchodu, jedného zástupcu ministerstva financií, rozpočtu a ekonomického plánovania, jedného zástupcu ministerstva zahraničných vecí, ministerstva priemyslu, obchodu a živnostenského podnikania, jedného zástupcu vymenovaného konferenciou prezidentov regiónov a autonómnych provincií a jedného zástupcu talianskej bankovej asociácie.

      (19)  V uvedenom období bol v spoločnosti Mediocredito Centrale zriadený fond v zmysle článku 2 zákona č. 394/81 vlastniaci štátne zdroje a spravovaný výborom zriadeným podľa článku 2 zákona č. 394/81. Listom z 27. decembra 1995 ministerstvo zahraničného obchodu požiadalo spoločnosť Mediocredito Centrale, aby uzatvorila zmluvu so spoločnosťou WAM SpA (do troch mesiacov) s cieľom vykonať rozhodnutie výboru zriadeného podľa článku 2 zákona č. 394/81 na jeho zasadnutí konanom 24. novembra 1995.

      (20)  Podľa legislatívneho nariadenia č. 143 z 31. marca 1998, a najmä jeho článku 25 ods. 1, bolo od 1. januára 1999 riadenie finančnej podpory na podporu obchodu v zahraničí podľa zákona č. 394/81 zverené spoločnosti SIMESIT SpA na. SIMESIT SpA je verejnoprávny subjekt, ktorý bol zriadený v roku 1990 (zákon č. 100 z 24. apríla 1990) talianskou vládou na podporu talianskych spoločností v tretích krajinách. Túto spoločnosť kontroluje talianska vláda, ktorá vlastní 76 % jej akcií a stanovuje usmernenia na výber investícií, ktoré SIMESIT SpA podporuje. Správna rada subjektu SIMESIT (consiglio d’amministrazione) ďalej pozostáva z deviatich členov, z ktorých päť vymenúva talianska vláda.

      (21)  Pozri vec C-482/99 Francúzska republika/Komisia (Stardust), Zb. 2002, s. I-4397, body 55 a 56.

      (22)  Pozri vec C-41/90 Höfner a Elser, Zb. 1991, s. I-01979, bod 21.

      (23)  Vec C-494/06 P Komisia/Talianska republika a spoločnosť Wam SpA, zatiaľ neuverejnená, body 49 a nasledujúce.

      (24)  Pozri aj vec C-372/97 Taliansko/Komisia, Zb. 2004, s. I-3679, bod 52 a vec C-66/02 Taliansko/Komisia, Zb. 2005, s. I-10901.

      (25)  The Rise of A District Lead Firm: The Case of Wam (1968 – 2003), február 2009, Recent, Centre for Economic Research (Katedra politickej ekonómie univerzity v Modene a Reggio Emilia).

      (26)  Pozri vec T-459/93 Siemens/Komisia, Zb. 1995, s. II-1675, body 48 a 77; vec T-214/95 Vlaams Gewest/Komisia, Zb. 1998, s. II-717, bod 43 a vec T-217/02, TerLembeek/Komisia, Zb. 2006, s. II-4483, bod 177.

      (27)  Vo veci T-369/06 Holland Malt/Komisia (zatiaľ neuverejnené) Súd prvého stupňa rozhodol v bode 55 takto: „Z judikatúry jednoznačne vyplýva, že narušiť hospodársku súťaž môže ipso facto nielen zníženie nákladov na bežnú prevádzku alebo bežné činnosti zo štátnych zdrojov, ale aj dotácia, ktorá príjemcu zbaví úplne alebo sčasti investičných nákladov.“

      (28)  Pozri vec 730/79 Philip Morris Holland/Komisia, Zb. 1980, s. 2671, bod 11; vec C-53/00 Ferring, Zb. 2001, s. I-9067, bod 21 a vec C-372/97 Taliansko/Komisia, Zb. 2004, s. I-3679, bod 52.

      (29)  Pozri vec 730/79 Philip Morris/Komisia, Zb. 1980, s. 2671.

      (30)  Pozri vec 259/86 Francúzsko/Komisia, Zb. 1978, s. 4393.

      (31)  Pozri vec T-214/9, Vlaams Gewest/Komisia, Zb. 1998, s. II-717, bod 49.

      (32)  Pozri vec C-172/03 Heiser, Zb. 1998, s. I-1627, bod 32.

      (33)  Pozri spojené veci 212/80 a 217/80 Meridionale Industria Salumi a i., Zb. 1981, s. 2735; spojené veci CT Control Rotterdam a JCT Benelux/Komisia, Zb. 1981, s. I-3873 a vec C-61/98 De Haan Beheer, Zb. 2000, s. I-5003.

      (34)  Ú. v. EÚ L 379, 28.12.2006, s. 11.

      (35)  Ú. v. EÚ L 214, 9.8.2008, s. 3.

      (36)  Uruguajské kolo mnohostranných obchodných rokovaní (1986 – 1994) – príloha 1 – príloha 1A – Dohoda o subvenciách a vyrovnávacích opatreniach (WTO – GATT z roku 1994) (Ú. v. ES L 336, 23.12.1994, s. 156).

      (37)  Ú. v. ES L 107, 30.4.1996, s. 4.

      (38)  Ú. v. ES C 119, 22.5.2002, s. 22.

      (39)  V súlade s ustálenou praxou Komisie. Pozri napríklad rozhodnutie Komisie 2003/643/ES z 13. mája 2003 o štátnej pomoci, ktorú Nemecko poskytlo v prospech Kahla Porzellan GmbH a Kahla/Thüringen Porzellan GmbH (Ú. v. EÚ L 227, 11.9.2003, s. 12).

      (40)  Ú. v. ES L 10, 13.1.2001, s. 20.

      (41)  Ú. v. ES L 337, 13.12.2002, s. 3.

      (42)  Ú. v. EÚ L 302, 1.11.2006, s. 29.

      (43)  Ú. v. ES C 119, 22.5.2002, s. 22.

      (44)  Takáto úprava by sa v každom prípade mohla vykonať len vo vzťahu k prvému dotovanému úveru poskytnutému spoločnosti WAM SpA, keďže sa vzťahoval na financovanie, ktoré už existovalo, keď nadobudol účinnosť, kým druhý úver ešte nebol poskytnutý spoločnosti WAM SpA.

      (45)  V článku 107 ods. 2 ZFEÚ sa ustanovuje, že nasledujúca pomoc je zlučiteľná s vnútorným trhom: a) pomoc sociálnej povahy poskytovaná jednotlivým spotrebiteľom za predpokladu, že sa poskytuje bez diskriminácie vo vzťahu k pôvodu výrobkov; b) pomoc určená na náhradu škody spôsobenej prírodnými katastrofami alebo mimoriadnymi udalosťami; c) pomoc poskytovaná hospodárstvu určitých oblastí Spolkovej republiky Nemecko….

      (46)  Konkrétne: „pomoc na podporu hospodárskeho rozvoja oblastí s mimoriadne nízkou životnou úrovňou alebo s mimoriadne vysokou nezamestnanosťou, ako aj na podporu regiónov uvedených v článku 349, pričom sa zohľadní ich štrukturálna, hospodárska a sociálna situácia“.

      (47)  Konkrétne: „pomoc na podporu vykonávania dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu alebo na nápravu vážnej poruchy fungovania v hospodárstve členského štátu“.

      (48)  Konkrétne: „pomoc na podporu kultúry a zachovania kultúrneho dedičstva, ak takáto pomoc neovplyvňuje podmienky obchodovania a hospodárskej súťaže v Únii v rozsahu, ktorý odporuje spoločným záujmom“.

      (49)  Pravidelne uverejňovanou úradnom vestníku.

      (50)  Ú. v. EÚ L 140, 30.4.2004, s. 1.

      (51)  Ú. v. EÚ L 82, 25.3.2008, s. 1.

      (52)  Pozri veci T-92/00 a T-103/00,Diputación Foral de Álava/Komisia (Ramondín), Zb. 2002, s. II-1385.


title: Rozhodnutie Rady z 20. júla 1998 o uzatvorení Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o obchode s textilnými výrobkami, parafovanej 28. marca 1998

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31998D0491

Úradný vestník L 222 , 10/08/1998 S. 0001 - 0027

		Rozhodnutie Radyz 20. júla 1998o uzatvorení Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o obchode s textilnými výrobkami, parafovanej 28. marca 1998(98/491/ES)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 113 v spojení s článkom 228 ods. 2 prvou vetou,so zreteľom na návrh Komisie,keďže Komisia dohodla v mene spoločenstva s Ruskou federáciou dvojstrannú dohodu o obchode s textilnými výrobkami kapitoly 50 až 63 kombinovanej nomenklatúry, parafovanú v Bruseli 28. marca 1998;keďže rozhodnutie Rady 98/379/ES [1] stanovuje, že sa parafovaná dohoda predbežne uplatňuje, pokiaľ ju bude predbežne uplatňovať taktiež Ruská federácia;keďže Ruská federácia nemohla parafovanú dohodu predbežne uplatňovať;keďže sa s Ruskou federáciou dohodlo, že dohoda by sa mohla predbežne uplatňovať odo dňa jej podpisu;keďže Európske spoločenstvo by malo túto dvojstrannú dohodu vo svojom mene schváliť a podpísať,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Ruskou federáciou o obchode s textilnými výrobkami sa v mene spoločenstva schvaľuje.V súlade s článkom 6 ods. 1 dohody sa dohoda uplatňuje predbežne, s účinnosťou odo dňa jej podpisu oboma stranami.Text dohody tvorí prílohu tohto rozhodnutia.Článok 2Predseda Rady je oprávnený vymenovať osobu splnomocnenú podpísať dohodu uvedenú v článku 1, zaväzujúcu spoločenstvo.Komisia vykoná v mene spoločenstva oznámenie ustanovené v článku 6 ods. 1 dohody.V Bruseli 20. júla 1998Za RaduPredsedaW. Molterer[1] Ú. v. L 169, 15.6.1998, s. 1.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie Rady z 26. apríla 2004, ktorým sa menia a dopĺňajú články 51 a 54 protokolu o štatúte Súdneho dvora

text:
01/zv. 5             SK                               Úradný vestník Európskej únie                                                      85

32004D0407

L 132/5                                          ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKEJ ÚNIE                                                  29.4.2004

                                                     ROZHODNUTIE RADY
                                                         z 26. apríla 2004,
                           ktorým sa menia a dopĺňajú články 51 a 54 protokolu o štatúte Súdneho dvora

                                                         (2004/407/ES, Euratom)

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,                                                            a podmienky rozdelenia musia byť dostatočne jasné, aby ju
                                                                                orgány a členské štáty jednoznačne pochopili;

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
najmä na jej druhý odsek článku 245,

so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre           (5)      žaloby podané členskými štátmi Rady, ktorými Rada vyko-
atómovú energiu, najmä na jej druhý odsek článku 160,                           náva svoje právomoci v súlade s pravidlami uvedenými
                                                                                v čl. 202 tretia zarážka zmluvy o ES, by mali patriť do prá-
                                                                                vomoci Súdu prvého stupňa. Ide o prípady, v ktorých si
so zreteľom na žiadosť Súdneho dvora z 12. februára 2003,                       Rada buď vyhradila vykonávacie právomoci alebo ich
                                                                                výkon prevzala späť v priebehu postupu prejednávania vo
                                                                                výbore;
so zreteľom na            stanovisko   Európskeho     parlamentu
z 10. februára 2004,

so zreteľom na stanovisko Komisie z 10. novembra 2003,
                                                                       (6)      ustanovenia článku 54 protokolu o štatúte Súdneho dvora
                                                                                týkajúce sa okolností, pri ktorých môže Súd prvého stupňa
keďže:                                                                          vyhlásiť svoju nepríslušnosť v prospech Súdneho dvora by
                                                                                mali byť zmenené a doplnené tak, aby zodpovedalo novým
                                                                                právomociam Súdu prvého stupňa. Je nevyhnutné, aby sa
                                                                                umožnilo vyhlásiť nepríslušnosť, ak sú Súdnym dvorom
(1)      čl. 2 bod 31 Zmluvy z Nice nahrádza článok 225 zmluvy                  a Súdom prvého stupňa prejednávané navzájom súvisiace
         o ES novým ustanovením, ktorého ods. 1 prvý pododsek                   záležitosti, v ktorých môže výsledok jednej z nich závisieť
         ustanovuje:                                                            od výsledku druhej záležitosti,
         „Súd prvého stupňa je príslušný rozhodovať na prvom
         stupni v záležitostiach uvedených v článkoch 230, 232,
         235, 236 a 238 s výnimkou tých, ktoré sú v pôsobnosti
         určitej súdnej komory alebo ktorým štatút vyhradzuje
                                                                       ROZHODLA TAKTO:
         Súdny dvor. Štatút môže ustanoviť Súd prvého stupňa ako
         príslušný aj pre iné záležitosti.“;

                                                                                Článok 1
(2)      čl. 3 bod 13 Zmluvy z Nice podobne zmenil a doplnil
         zmluvu o ESAE;
                                                                       1. Článok 51 protokolu o štatúte Súdneho dvora sa nahrádza
                                                                          takto:
(3)      v predbežnom návrhu článku 51 protokolu o štatúte Súd-
         neho dvora sa prihliadalo na túto zmenu a doplnok, podľa
         ktorého:                                                            „Článok 51
         „odlišne od pravidla obsiahnutého v čl. 225 ods. 1 zmluvy
         o ES a čl. 140a ods. 1 zmluvy o ESAE je pre žaloby pod-
         ané členskými štátmi, orgánmi spoločenstva a Európskou
                                                                             Odlišne od pravidla obsiahnutého v čl. 225 ods. 1 zmluvy
         centrálnou bankou príslušný Súdny dvor.“;
                                                                             o ES a v čl. 140a ods. 1 zmluvy o ESAE je pre žaloby uvedené
                                                                             v článkoch 230 a 232 zmluvy o ES a v článkoch 146 a 148
                                                                             zmluvy o ESAE právomoc vyhradená Súdnemu dvoru, ak sú
(4)      v súlade s textom a systematikou nového článku 225                  tieto žaloby podané členským štátom proti:
         zmluvy o ES a nového článku 140a zmluvy o ESAE je
         nevyhnutné zmeniť a doplniť článok 51 protokolu o šta-
         túte Súdneho dvora, aby bola presne stanovená právomoc              a) aktu alebo nečinnosti Európskeho parlamentu alebo Rady,
         Súdneho dvora a Súdu prvého stupňa, ale na Súd prvého                  alebo obidvoch týchto orgánov pracujúcich spoločne
         stupňa musí byť prenesená významná prvotná právomoc                    okrem:
 ---pagebreak--- 86                  SK                               Úradný vestník Európskej únie                                            01/zv. 5

        — rozhodnutí prijatých Radou podľa čl. 88 ods. 2 tretí        3. V článku 54 protokolu o štatúte Súdneho dvora sa vkladá
          pododsek zmluvy o ES;                                          nový pododsek takto:
                                                                            „Ak členský štát a orgán spoločenstva napadnú rovnaký akt,
        — aktov Rady prijatých podľa nariadenia Rady týkajúceho             Súd prvého stupňa vyhlási svoju nepríslušnosť, aby o týchto
          sa opatrení na ochranu obchodu v zmysle článku 133                žaobách mohol rozhodnúť Súdny dvor.“
          zmluvy o ES;

                                                                                Článok 2
        — aktov Rady, ktorými Rada vykonáva právomoci
          v súlade s čl. 202 tretia zarážka zmluvy o ES;              Záležitosti, ktoré na základe tohto rozhodnutia patria do súdnej
                                                                      právomoci Súdu prvého stupňa a v ktorých v deň nadobudnutia
     b) aktu alebo nečinnosti Komisie podľa článku 11a zmluvy         účinnosti tohto rozhodnutia bolo už otvorené konanie pred
        o ES.                                                         Súdnym dvorom,
                                                                      ale
     Ďalej je právomoc vyhradená Súdnemu dvoru v záležitostiach
     žalôb uvedených v rovnakých článkoch, ak sú žaloby podané        a) v ktorých bolo konanie v tento deň prerušené v súlade
     orgánom spoločenstva alebo Európskou centrálnou bankou              s poslednou vetou čl. 54 tretí pododsek protokolu o štatúte
     proti aktu alebo nečinnosti Európskeho parlamentu, Rady,            Súdneho dvora,
     obidvoch týchto orgánov pracujúcich spoločne alebo Komi-
                                                                      alebo
     siou, ak sú podané orgánom spoločenstva proti aktu alebo
     nečinnosti Európskej centrálnej banky.“                          b) v ktorých konanie v tento deň nedospelo do ukončenia písom-
                                                                         nej časti konania, ako je ustanovené v článku 44 rokovacieho
2. Čl. 54 tretí pododsek protokolu o štatúte Súdneho dvora sa            poriadku Súdneho dvora,
   nahrádza takto:
                                                                      budú postúpené Súdu prvého stupňa.
     „Ak sú Súdnemu dvoru a Súdu prvého stupňa predložené
     záležitosti, ktoré majú rovnaký charakter, týkajú sa rovnakej                                 Článok 3
     otázky výkladu alebo otázky uplatňovania rovnakého práv-
     neho aktu, môže Súd prvého stupňa po vypočutí strán preru-       Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť prvým dňom druhého
     šiť konanie dovtedy, kým Súdny dvor nevynesie rozsudok           mesiaca po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
     alebo ak je žaloba podaná podľa článku 230 zmluvy o ES,
     alebo podľa článku 146 zmluvy ESAE, môže vyhlásiť svoju
     nepríslušnosť, aby umožnil Súdnemu dvoru o takých záleži-        V Luxemburgu 26. apríla 2004
     tostiach rozhodnúť. Taktiež Súdny dvor môže pri rovnakých                                             Za Radu
     okolnostiach rozhodnúť o prerušení predchádzajúceho kona-
     nia, v takom prípade konanie pred Súdom prvého stupňa                                                 predseda
     pokračuje.“                                                                                B. COWEN


title: Rozhodnutie Komisie zo 17. júna 2011 , ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie zo 16. decembra 2008 o systéme včasného varovania na použitie povoľujúcimi úradníkmi Komisie a výkonnými agentúrami

text:
               21.6.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 180/11

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   zo 17. júna 2011,
   ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie Komisie zo 16. decembra 2008 o systéme včasného varovania na použitie povoľujúcimi úradníkmi Komisie a výkonnými agentúrami
   2011/C 180/06
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (1),
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 215/2008 z 18. februára 2008 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na 10. Európsky rozvojový fond (2),
   keďže:

               (1)

               Rozhodnutie Komisie zo 16. decembra 2008 o systéme včasného varovania na použitie povoľujúcimi úradníkmi Komisie a výkonnými agentúrami zahrňuje na účely tohto rozhodnutia do definície zodpovedného povoľujúceho úradníka, uvedenej v článku 2 povoľujúceho úradníka subdelegovaného v zmysle článku 59 nariadenia o rozpočtových pravidlách, ktorý vykonáva funkciu riaditeľa.

               (2)

               Vzhľadom na to, že vedúci delegácií Únie môžu pri používaní rozpočtových prostriedkov z oddielu „Komisia“, ktorých správou sú poverení, konať ako subdelegovaní povoľujúci úradníci, je vhodné, aby boli do definície zodpovedného povoľujúceho úradníka na účely rozhodnutia týkajúceho sa systému včasného varovania zahrnutí ako subdelegovaní povoľujúci úradníci Komisie,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Rozhodnutie Komisie zo 16. decembra 2008 o systéme včasného varovania na použitie povoľujúcimi úradníkmi Komisie a výkonnými agentúrami sa mení takto:
   V článku 2 sa druhá zarážka nahrádza takto:

               „—

               ‚zodpovedný povoľujúci úradník‘ znamená povoľujúceho úradníka delegovaného Komisiou v zmysle článku 59 nariadenia o rozpočtových pravidlách, ktorý je zodpovedný podľa vnútorných predpisov o plnení všeobecného rozpočtu Európskych spoločenstiev (ďalej len ‚rozpočet‘), vrátane riaditeľov výkonných agentúr, povoľujúcich úradníkov subdelegovaných v zmysle článku 59 nariadenia o rozpočtových pravidlách, ktorí vykonávajú funkciu riaditeľa, a vedúcich delegácií Únie, ak konajú ako subdelegovaní povoľujúci úradníci Komisie podľa článku 59 druhého odseku nariadenia o rozpočtových pravidlách.“

         Článok 2
   Toto rozhodnutie sa uplatňuje odo dňa jeho prijatia.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie sa na účely informovania uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Rozhodnutie tvorí prílohu k vnútorným pravidlám plnenia všeobecného rozpočtu Európskej únie.

      V Bruseli 17. júna 2011

            Za Komisiu

            predseda

         José Manuel BARROSO

      (1)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 78, 19.3.2008, s. 1.


title: 2014/32/EÚ: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky z  29. augusta 2013 o splatení základného imania Európskej centrálnej banky národnými centrálnymi bankami členských štátov, ktorých menou je euro (ECB/2013/30)

text:
               21.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 16/61

      ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY

   z 29. augusta 2013
   o splatení základného imania Európskej centrálnej banky národnými centrálnymi bankami členských štátov, ktorých menou je euro
   (ECB/2013/30)
   (2014/32/EÚ)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 28.3,
   keďže:

               (1)

               Rozhodnutie ECB/2013/19 z 21. júna 2013 o splatení základného imania Európskej centrálnej banky národnými centrálnymi bankami členských štátov, ktorých menou je euro (1), určilo, akým spôsobom a v akej výške mali národné centrálne banky členských štátov, ktorých menou je euro (ďalej len „národné centrálne banky eurozóny“), povinnosť splatiť základné imanie ECB k 1. júlu 2013.

               (2)

               Rozhodnutie ECB/2013/28 z 29. augusta 2013 o percentuálnych podieloch národných centrálnych bánk v kľúči na upisovanie základného imania Európskej centrálnej banky (2) upravuje kľúč na upisovanie základného imania ECB (ďalej len „kľúč základného imania“) v súlade s článkom 29.3 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky a stanovuje s účinnosťou od 1. januára 2014 nové vážené podiely pridelené každej národnej centrálnej banke (ďalej len „NCB“) v upravenom kľúči základného imania (ďalej len „vážené podiely v kľúči základného imania“).

               (3)

               Od 1. januára 2014 bude upísané základné imanie ECB 10 825 007 069,61 EUR.

               (4)

               Úprava kľúča základného imania ECB si vyžaduje prijatie nového rozhodnutia ECB, ktorým sa s účinnosťou od 1. januára 2014 zruší rozhodnutie ECB/2013/19 a určí sa, akým spôsobom a v akej výške majú národné centrálne banky eurozóny povinnosť splatiť základné imanie ECB s účinnosťou od 1. januára 2014.

               (5)

               Podľa článku 1 rozhodnutia Rady 2013/387/EÚ z 9. júla 2013 o prijatí eura Lotyšskom od 1. januára 2014 (3) v súlade s článkom 140 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Lotyšsko spĺňa potrebné podmienky na prijatie eura a výnimka v jeho prospech uvedená v článku 4 aktu o pristúpení z roku 2003 (4) sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2014.

               (6)

               Povinnosť banky Latvijas Banka splatiť zostávajúcu časť svojho upísaného podielu na základnom imaní ECB s účinnosťou od 1. januára 2014 s ohľadom na upravený kľúč základného imania bude upravená v osobitnom rozhodnutí Rady guvernérov o splatení základného imania, prevode devízových rezerv a príspevkov Latvijas Banka do rezervných fondov a rezerv Európskej centrálnej banky,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Výška a forma upísaného a splateného základného imania
   Každá NCB eurozóny splatí svoj upísaný podiel na základnom imaní ECB v plnej výške s účinnosťou od 1. januára 2014.
   S prihliadnutím na vážené podiely v kľúči základného imania stanovené v článku 2 rozhodnutia ECB/2013/28 každá NCB eurozóny má upísaný a splatený podiel na základnom imaní v celkovej výške uvedenej vedľa jej názvu v tejto tabuľke:

               NCB eurozóny

               EUR

               Nationale Bank van België/Banque nationale de Belgique

               268 222 025,17

               Deutsche Bundesbank

               1 948 208 997,34

               Eesti Pank

               20 870 613,63

               Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

               125 645 857,06

               Bank of Greece

               220 094 043,74

               Banco de España

               957 028 050,02

               Banque de France

               1 534 899 402,41

               Banca d’Italia

               1 332 644 970,33

               Central Bank of Cyprus

               16 378 235,70

               Latvijas Banka

               30 537 344,94

               Banque centrale du Luxembourg

               21 974 764,35

               Bank Ċentrali ta‘ Malta/Central Bank of Malta

               7 014 604,58

               De Nederlandsche Bank

               433 379 158,03

               Oesterreichische Nationalbank

               212 505 713,78

               Banco de Portugal

               188 723 173,25

               Banka Slovenije

               37 400 399,43

               Národná banka Slovenska

               83 623 179,61

               Suomen Pankki

               136 005 388,82

         Článok 2
   Úprava splateného základného imania
   1.   Vzhľadom na to, že všetky národné centrálne banky eurozóny už splatili v plnej výške svoj podiel na upísanom základnom imaní ECB platný do 31. decembra 2013 podľa rozhodnutia ECB/2013/19, každá z nich, s výnimkou Latvijas Banka, podľa potreby buď prevedie dodatočnú sumu na ECB, alebo jej ECB vráti sumu tak, aby sa dosiahli sumy uvedené v tabuľke v článku 1. Splatenie základného imania Latvijas Banka bude upravené osobitným rozhodnutím Rady guvernérov.
   2.   Všetky prevody podľa tohto článku sa uskutočňujú v súlade s rozhodnutím ECB/2013/29 z 29. augusta 2013 o podmienkach prevodov podielov na základnom imaní Európskej centrálnej banky medzi národnými centrálnymi bankami a úpravy splateného základného imania (5).
   Článok 3
   Nadobudnutie účinnosti a zrušovacie ustanovenie
   1.   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. januára 2014.
   2.   Rozhodnutie ECB/2013/19 sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2014.
   3.   Odkazy na rozhodnutie ECB/2013/19 sa považujú za odkazy na toto rozhodnutie.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 29. augusta 2013

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Ú. v. EÚ L 187, 6.7.2013, s. 23.

      (2)  Pozri stranu 53 tohto úradného vestníka.

      (3)  Ú. v. EÚ L 195, 18.7.2013, p. 24.

      (4)  Akt o podmienkach pristúpenia Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky a o úpravách zmlúv, na ktorých je založená Európska únia (Ú. v. EÚ L 236, 23.9.2003, s. 33).

      (5)  Pozri stranu 55 tohto úradného vestníka.