title: 2013/296/EÚ: Rozhodnutie Rady z  13. mája 2013 o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Moldavskou republikou, ktorou sa mení a dopĺňa Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o uľahčení udeľovania víz

text:
               20.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 168/1

         ROZHODNUTIE RADY
   z 13. mája 2013
   o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Moldavskou republikou, ktorou sa mení a dopĺňa Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o uľahčení udeľovania víz
   (2013/296/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. a) v spojení s článkom 218 ods. 6 písm. a),
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
   keďže:

               (1)

               V súlade s rozhodnutím Rady 2012/353/EÚ (1) bola 27. júna 2012 podpísaná Dohoda medzi Európskou úniou a Moldavskou republikou, ktorou sa mení a dopĺňa Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o uľahčení udeľovania víz (ďalej len „dohoda“), s výhradou jej uzavretia.

               (2)

               Dohoda by sa mala schváliť.

               (3)

               Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis
                   (2); Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (4)

               Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorom sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis
                   (3); Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (5)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu (č. 22) o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Únie schvaľuje Dohoda medzi Európskou úniou a Moldavskou republikou, ktorou sa mení a dopĺňa Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o uľahčení udeľovania víz.
   Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Predseda Rady určí osobu splnomocnenú vydať v mene Európskej únie oznámenie podľa článku 2 dohody s cieľom vyjadriť súhlas Európskej únie s tým, že bude dohodou viazaná (4).
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 13. mája 2013

            Za Radu

            predseda

         S. COVENEY

      (1)  Ú. v. EÚ L 174, 4.7.2012, s. 4.

      (2)  Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43.

      (3)  Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20.

      (4)  Dátum nadobudnutia platnosti dohody uverejní Generálny sekretariát Rady v Úradnom vestníku Európskej únie.

    ---documentbreak---

               20.6.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 168/1

         DOHODA
   medzi Európskou úniou a Moldavskou republikou, ktorou sa mení a dopĺňa Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o uľahčení udeľovania víz
   EURÓPSKA ÚNIA
   a
   MOLDAVSKÁ REPUBLIKA,
   ďalej len „zmluvné strany“,
   SO ZRETEĽOM na Dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o uľahčení udeľovania víz, ktorá nadobudla platnosť 1. januára 2008,
   ŽELAJÚC SI ďalej zjednodušiť kontakty medzi ľuďmi,
   UZNÁVAJÚC významnosť zavedenia bezvízového cestovného režimu pre občanov Moldavskej republiky vo vhodnom čase, ak sa splnia podmienky pre dôsledne riadenú a bezpečnú mobilitu,
   BERÚC DO ÚVAHY Protokol o schengenskom acquis začlenenom do rámca Európskej únie a Protokol o postavení Spojeného kráľovstva a Írska s ohľadom na priestor slobody, bezpečnosti a spravodlivosti, ktoré sú pripojené k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, a potvrdzujúc, že ustanovenia tejto dohody sa nevzťahujú na Spojené kráľovstvo a Írsko,
   BERÚC DO ÚVAHY Protokol o postavení Dánska pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie a potvrdzujúc, že ustanovenia tejto dohody sa nevzťahujú na Dánske kráľovstvo,
   SA DOHODLI TAKTO:
   Článok 1
   Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Moldavskou republikou o uľahčení udeľovania víz, ďalej len „dohoda“, sa mení a dopĺňa v súlade s ustanoveniami tohto článku:

               1.

               V názve sa slová „Európskym spoločenstvom“ nahrádzajú slovami „Európskou úniou“.

               2.

               V článku 2 ods. 1 a 2 a v článku 3 v bode e) sa slovo „Spoločenstva“ nahrádza slovami „Európskej únie“.

               3.

               Článok 4 ods. 1 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           písmeno d) sa nahrádza takto:

                                       „d)

                                       pre vodičov vozidiel registrovaných v Moldavskej republike, ktorí poskytujú služby v oblasti medzinárodnej nákladnej a osobnej dopravy na území členských štátov:

                                                   —

                                                   písomná žiadosť národného združenia dopravcov Moldavskej republiky poskytujúcich služby v oblasti medzinárodnej cestnej dopravy s uvedením účelu, trasy, trvania a frekvencie ciest;“

                           b)

                           písmeno f) sa nahrádza takto:

                                       „f)

                                       pre novinárov a technický personál pracovne sprevádzajúci novinárov:

                                                   —

                                                   osvedčenie alebo iný doklad vydaný profesijnou organizáciou alebo zamestnávateľom žiadateľa, preukazujúci, že dotknutá osoba je kvalifikovaný novinár, a potvrdzujúci, že účelom cesty je výkon novinárskej práce alebo preukazujúci, že daná osoba je členom technického personálu, ktorý novinára pracovne sprevádza;“

                           c)

                           písmeno k) sa nahrádza takto:

                                       „k)

                                       pre blízkych príbuzných – manžela/manželky, deti (vrátane osvojených detí), rodičov (vrátane opatrovníkov), starých rodičov a vnúčatá, ktorí navštevujú občanov Moldavskej republiky oprávnene sa zdržiavajúcich na území členského štátu alebo občanov Európskej únie s pobytom na území členského štátu, ktorého sú občanmi:

                                                   —

                                                   písomná žiadosť hostiteľskej osoby;“

                           d)

                           dopĺňa sa tento bod:

                                       „p)

                                       pre účastníkov oficiálnych programov cezhraničnej spolupráce Európskej únie, napr. v rámci nástroja európskeho susedstva a partnerstva:

                                                   —

                                                   písomná žiadosť hostiteľskej organizácie.“

               4.

               V článku 5 sa odseky 1 až 3 nahrádzajú takto:
               „1.   Diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov udeľujú víza na viac vstupov s platnosťou päť rokov týmto kategóriám osôb:

                           a)

                           členom národných a regionálnych vlád a parlamentov, ústavných a najvyšších súdov, ak nie sú oslobodení od vízovej povinnosti podľa tejto dohody, počas výkonu ich funkcie;

                           b)

                           stálym členom oficiálnych delegácií, ktorí sa majú na základe oficiálneho pozvania adresovaného Moldavskej republike pravidelne zúčastňovať na stretnutiach, konzultáciách, rokovaniach alebo výmenných programoch, ako aj na podujatiach organizovaných medzivládnymi organizáciami na území členských štátov;

                           c)

                           manželom/manželkám a deťom (vrátane osvojených detí) mladším ako 21 rokov alebo nezaopatreným deťom a rodičom (vrátane opatrovníkov), ktorí navštevujú občanov Moldavskej republiky oprávnene sa zdržiavajúcich na území členských štátov alebo občanov Európskej únie s pobytom na území členského štátu, ktorého sú občanmi;

                           d)

                           podnikateľom a zástupcom obchodných organizácií, ktorí pravidelne cestujú do členských štátov;

                           e)

                           novinárom a technickému personálu pracovne sprevádzajúcemu novinárov.

                     Odchylne od prvého pododseku, ak potreba alebo zámer cestovať často alebo pravidelne sú zjavne obmedzené na kratšie obdobie, platnosť víz na viac vstupov sa obmedzí iba na toto obdobie, predovšetkým ak

                           —

                           funkčné obdobie v prípade osôb uvedených v písmene a),

                           —

                           v prípade osôb uvedených v písmene b) obdobie, počas ktorého sú v postavení stáleho člena oficiálnej delegácie,

                           —

                           v prípade osôb uvedených v písmene c) lehota platnosti povolenia na legálny pobyt občanov Moldavskej republiky oprávnene sa zdržiavajúcich v Európskej únii,

                           —

                           v prípade osôb uvedených v písmene d) obdobie, počas ktorého sú v postavení zástupcu obchodných organizácií, alebo ak platnosť pracovnej zmluvy alebo ak

                           —

                           pracovná zmluva v prípade osôb uvedených v písmene e)

                     je kratšie (kratšia) ako päť rokov.
               2.   Diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov udeľujú víza na viac vstupov s platnosťou až jeden rok nasledujúcim kategóriám osôb za predpokladu, že v predchádzajúcom roku im bolo udelené aspoň jedno vízum, ktoré využili v súlade s právnymi predpismi o vstupe a pobyte v navštevovanom štáte:

                           a)

                           stálym členom oficiálnych delegácií, ktorí sa majú na základe oficiálneho pozvania adresovaného Moldavskej republike pravidelne zúčastňovať na stretnutiach, konzultáciách, rokovaniach alebo výmenných programoch, ako aj na podujatiach organizovaných medzivládnymi organizáciami na území členských štátov;

                           b)

                           zástupcom organizácií občianskej spoločnosti, ktorí pravidelne cestujú do členských štátov na účely vzdelávacích školení, seminárov alebo konferencií, a to aj v rámci výmenných programov;

                           c)

                           príslušníkom slobodných povolaní, ktorí sa zúčastňujú na medzinárodných výstavách, konferenciách, sympóziách, seminároch alebo iných podobných podujatiach a ktorí často cestujú do členských štátov;

                           d)

                           vodičom vozidiel registrovaných v Moldavskej republike, ktorí poskytujú služby v oblasti medzinárodnej nákladnej a osobnej dopravy na území členských štátov;

                           e)

                           členom vlakových posádok, posádok chladiarenských vozňov a posádok lokomotív v medzinárodných vlakoch, ktorí cestujú na územie členských štátov;

                           f)

                           účastníkom vedeckých, kultúrnych a umeleckých aktivít vrátane univerzitných a iných výmenných programov, ktorí pravidelne cestujú do členských štátov;

                           g)

                           študentom a študentom postgraduálneho štúdia, ktorí pravidelne cestujú na účely štúdia alebo vzdelávacieho školenia, vrátane ciest v rámci výmenných programov;

                           h)

                           účastníkom medzinárodných športových podujatí a ich profesionálnemu sprievodu;

                           i)

                           účastníkom oficiálnych výmenných programov organizovaných partnerskými mestami alebo inými miestami;

                           j)

                           účastníkom oficiálnych programov cezhraničnej spolupráce Európskej únie, napr. v rámci nástroja európskeho susedstva a partnerstva.

                     Odchylne od prvého pododseku, ak potreba alebo zámer cestovať často alebo pravidelne sú zjavne obmedzené na kratšie obdobie, platnosť víz na viac vstupov sa obmedzí iba na toto obdobie.
               3.   Diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov udeľujú víza na viac vstupov s platnosťou minimálne dva roky a maximálne päť rokov kategóriám osôb uvedeným v odseku 2, ktoré počas predchádzajúcich dvoch rokov využili víza na viac vstupov s platnosťou jedného roka v súlade s právnymi predpismi o vstupe a pobyte v navštevovanom štáte, ak potreba alebo zámer cestovať často alebo pravidelne sú zjavne obmedzené na kratšie obdobie, pričom v takom prípade sa platnosť víz na viac vstupov obmedzí iba na toto obdobie.“

               5.

               Článok 6 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           v odseku 2

                                       i)

                                       sa úvodné slová nahrádzajú takto:
                                       „2.   Bez toho, aby bol dotknutý odsek 4, od poplatkov za spracovanie žiadosti o vízum sú oslobodené tieto kategórie osôb:“

                                       ii)

                                       do písmena a) sa dopĺňajú tieto slová:
                                       „alebo občania Európskej únie s pobytom na území členského štátu, ktorého sú občanmi“;

                                       iii)

                                       do písmena j) sa dopĺňajú tieto slová:
                                       „a technický personál pracovne sprevádzajúci novinárov“;

                                       iv)

                                       dopĺňajú sa tieto písmená:

                                                   „p)

                                                   osoby vo veku do 25 rokov (vrátane) zúčastňujúce sa na seminároch, konferenciách, športových, kultúrnych, alebo vzdelávacích podujatiach, ktoré organizujú neziskové organizácie;

                                                   q)

                                                   zástupcovia organizácií občianskej spoločnosti, ktorí cestujú na účely vzdelávacích školení, seminárov, konferencií, a to aj v rámci výmenných programov;

                                                   r)

                                                   účastníci oficiálnych programov cezhraničnej spolupráce Európskej únie, napr. v rámci nástroja európskeho susedstva a partnerstva.“;

                                       v)

                                       dopĺňa sa tento pododsek:
                                       „Prvý pododsek sa uplatňuje aj v prípade, ak je účelom cesty tranzit.“;

                           b)

                           dopĺňa sa tento odsek:
                           „4.   Ak členský štát pri vydávaní víz spolupracuje s externým poskytovateľom služieb, tento externý poskytovateľ služieb si môže účtovať poplatok za služby. Tento poplatok bude primeraný nákladom, ktoré externému poskytovateľovi služieb vznikli pri plnení jeho úloh, a neprekročí sumu 30 EUR. Členské štáty zachovajú možnosť, aby všetci žiadatelia mohli podávať žiadosti priamo na ich konzulárnych úradoch. Externý poskytovateľ služieb vykonáva svoju činnosť v súlade s vízovým kódexom a plne dodržiava moldavské právne predpisy.“

               6.

               Vkladá sa tento článok:
               „Článok 6a
               Podávanie žiadostí v neprítomnosti žiadateľa
               Konzuláty členských štátov môžu upustiť od požiadavky, aby bol žiadateľ osobne prítomný, ak je im známy svojou bezúhonnosťou a spoľahlivosťou pod podmienkou, že žiadateľ nemusí prísť osobne pre zber biometrických identifikátorov.“

               7.

               Článok 8 sa nahrádza takto:
               „Článok 8
               Odchod v prípade straty alebo odcudzenia dokladov
               Občania Európskej únie a občania Moldavskej republiky, ktorí stratili doklady totožnosti alebo ktorým boli počas pobytu na území Moldavskej republiky alebo členských štátov tieto doklady odcudzené, môžu opustiť územie Moldavskej republiky alebo členských štátov bez víza alebo iného povolenia na základe platných dokladov totožnosti oprávňujúcich prekročenie hraníc vydaných diplomatickou misiou alebo konzulárnym úradom členských štátov alebo Moldavskej republiky.“

               8.

               Článok 10 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           názov sa nahrádza takto:

                              „Diplomatické a služobné pasy“;

                           b)

                           odsek 2 sa nahrádza takto:
                           „2.   Občania Moldavskej republiky, ktorí sú držiteľmi platných biometrických služobných pasov, môžu vstúpiť na územie členských štátov, opustiť ho alebo prejsť týmto územím bez víz.“;

                           c)

                           dopĺňa sa tento odsek:
                           „3.   Osoby uvedené v odsekoch 1 a 2 sa môžu zdržiavať na území členských štátov najviac 90 dní počas obdobia 180 dní.“

               9.

               Článok 12 ods. 1 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           v prvej vete sa slovo „Spoločenstvo“ nahrádza slovom „Únia“;

                           b)

                           v druhej vete sa slovo „Spoločenstvo“ nahrádza slovami „Európska únia“ a slová „Komisia Európskych spoločenstiev“ slovami „Európska komisia“ v príslušnom gramatickom tvare.

               10.

               Článok 13 sa mení a dopĺňa takto:

                           a)

                           doterajší odsek sa označí ako odsek 1;

                           b)

                           dopĺňa sa tento odsek:
                           „2.   Ustanovenia dvojstranných dohôd alebo dojednania medzi jednotlivými členskými štátmi a Moldavskou republikou, ktoré boli uzatvorené pred tým, než táto dohoda nadobudla platnosť a ktorými sa ustanovuje oslobodenie od vízovej povinnosti pre držiteľov nebiometrických služobných pasov, sa budú aj naďalej uplatňovať bez toho, aby bolo dotknuté právo príslušných členských štátov alebo Moldavskej republiky vypovedať tieto dvojstranné dohody alebo dojednania alebo pozastaviť ich platnosť.“

               11.

               V článku 14 sa vkladá tento prvý odsek:
               „Moldavská republika môže znovu zaviesť vízovú povinnosť iba pre občanov alebo určité kategórie občanov všetkých členských štátov, a nie pre občanov alebo určité kategórie občanov jednotlivých členských štátov.“

         Článok 2
   Zmluvné strany ratifikujú alebo schvália túto dohodu v súlade so svojimi príslušnými postupmi. Dohoda nadobúda platnosť prvým dňom druhého mesiaca nasledujúceho po dni, kedy zmluvná strana, ktorá ako posledná ukončila uvedené postupy, to oznámi druhej zmluvnej strane.

      V Bruseli dvadsiateho siedmeho júna dvetisicdvanásť v dvoch vyhotoveniach v každom z úradných jazykov zmluvných strán, pričom každé znenie je rovnako autentické.

         За Европейския съюз
         Por la Unión Europea
         Za Evropskou unii
         For Den Europæiske Union
         Für die Europäische Union
         Euroopa Liidu nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Ένωση
         For the European Union
         Pour l'Union européenne
         Per l'Unione europea
         Eiropas Savienības vārdā –
         Europos Sąjungos vardu
         Az Európai Unió részéről
         Għall-Unjoni Ewropea
         Voor de Europese Unie
         W imieniu Unii Europejskiej
         Pela União Europeia
         Pentru Uniunea Europeană
         Za Európsku úniu
         Za Evropsko unijo
         Euroopan unionin puolesta
         För Europeiska unionen
         Pentru Uniunea Europeană

         3a Република Молдова
         Por la República de Moldavia
         Za Moldavskou republiku
         For Republikken Moldova
         Für die Republik Moldau
         Moldova Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία της Μολδαβίας
         For the Republic of Moldova
         Pour la République de Moldavie
         Per la Repubblica moldova
         Moldovas Republikas vārdā –
         Moldovos Respublikos vardu
         A Moldovai Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika tal-Moldova
         Voor de Republiek Moldavië
         W imieniu Republiki Mołdawii
         Pela República da Moldova
         Pentru Republica Moldova
         Za Moldavskú republiku
         Za Republiko Moldavijo
         Moldovan tasavallan puolesta
         För Republiken Moldavien
         Pentru Republica Moldova

   SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE O SPOLUPRÁCI V OBLASTI CESTOVNÝCH DOKLADOV
   Zmluvné strany sa dohodli, že spoločný výbor zriadený podľa článku 12 dohody by mohol v rámci monitorovania vykonávania tejto dohody posúdiť vplyv, ktorý má úroveň bezpečnosti príslušných cestovných dokladov na fungovanie tejto dohody. Na tento účel sa zmluvné strany dohodli, že si budú pravidelne vymieňať informácie o opatreniach, ktoré prijali, aby sa vyhli zvýšeniu množstva cestovných dokladov, a rozvíjať technické aspekty bezpečnosti cestovných dokladov, ako aj že si budú pravidelne vymieňať informácie o procese personalizácie vydávania cestových dokladov.
   VYHLÁSENIE EURÓPSKEJ ÚNIE O DOKLADOCH, KTORÉ SA PREDKLADAJÚ SPOLU SO ŽIADOSŤOU O KRÁTKODOBÉ VÍZA
   V súlade s článkom 48 ods. 1 písm. a) vízového kódexu Európska únia vypracuje harmonizovaný zoznam sprievodných dokladov s cieľom zabezpečiť, aby žiadatelia z Moldavskej republiky predkladali v zásade rovnaké sprievodné doklady. Európska únia bude prostredníctvom výboru informovať Moldavskú republiku, keď bude tento zoznam vypracovaný. Európska únia bude takisto informovať aj občanov Moldavskej republiky, v súlade s článkom 47 ods. 1 písm. a) vízového kódexu.
   VYHLÁSENIE EURÓPSKEJ ÚNIE O SPOLUPRÁCI S EXTERNÝMI POSKYTOVATEĽMI SLUŽIEB
   Európska únia sa zaväzuje, že poverenie externých subjektov prijímaním žiadostí o víza využije len ako poslednú možnosť, za zvláštnych okolností alebo pri existencii dôvodov súvisiacich s miestnou situáciou, napríklad keď vysoký počet žiadateľov neumožní, aby prijímanie žiadostí a zber údajov prebehli organizovane, načas a v dôstojných podmienkach alebo ak nie je možné žiadnym iným spôsobom zabezpečiť dobré územné pokrytie dotknutej tretej krajiny a ak sa preukáže, že iné formy spolupráce sú pre dotknutý členský štát nevyhovujúce.
   VYHLÁSENIE EURÓPSKEJ ÚNIE O ZJEDNODUŠENÍ VÍZOVÉHO REŽIMU PRE RODINNÝCH PRÍSLUŠNÍKOV
   Európska únia berie na vedomie návrh Moldavskej republiky, aby sa rozšírilo vymedzenie pojmu rodinných príslušníkov, na ktorých by sa malo vzťahovať zjednodušenie vydávania víz, ako aj dôležitosť, ktorú Moldavská republika prikladá zjednodušeniu pohybu tejto kategórie osôb.
   S cieľom uľahčiť mobilitu väčšieho počtu osôb, ktoré majú rodinné väzby s občanmi Moldavskej republiky oprávnene sa zdržiavajúcich na území členských štátov alebo s občanmi Európskej únie s pobytom na území členského štátu, ktorého sú občanmi, (najmä sestry a bratia a ich deti), Európska únia vyzýva konzulárne úrady členských štátov, aby plne využívali možnosti, ktoré dáva vízový kódex, na zjednodušenie udeľovania víz tejto kategórii osôb, a to najmä prostredníctvom zjednodušenia požiadaviek na písomné doklady požadované od žiadateľov, oslobodenia od poplatkov za spracovanie a v náležitých prípadoch prostredníctvom udeľovania víz na viac vstupov.
   SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ŠVAJČIARSKA A LICHTENŠTAJNSKA
   Zmluvné strany berú na vedomie úzky vzťah medzi Európskou úniou a Švajčiarskom a Lichtenštajnskom, najmä na základe dohody z 26. októbra 2004 o pridružení týchto krajín k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis.
   Za týchto okolností je žiaduce, aby orgány Švajčiarska, Lichtenštajnska a Moldavskej republiky bezodkladne uzavreli dvojstranné dohody o zjednodušení udeľovania krátkodobých víz obsahujúce podobné podmienky, ako ustanovuje zmenená a doplnená dohoda.


title: 2014/469/EÚ: Rozhodnutie Rady prijaté po vzájomnej dohode s predsedom Komisie zo 17. júla 2014 , ktorým sa vymenúva člen Európskej komisie

text:
               18.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 212/16

         ROZHODNUTIE RADY
   prijaté po vzájomnej dohode s predsedom Komisie
   zo 17. júla 2014,
   ktorým sa vymenúva člen Európskej komisie

      (2014/469/EÚ)

   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 246 druhý odsek,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   keďže:

               (1)

               Európska rada prijala 9. februára 2010 rozhodnutie 2010/80/EÚ (2), ktorým sa vymenúva Európska komisia na obdobie do 31. októbra 2014.

               (2)

               Predseda Komisie pán José Manuel DURÃO BARROSO informoval Radu listom z 18. júna 2014 o tom, že pán Janusz LEWANDOWSKI odstúpil z funkcie člena Komisie s účinnosťou od 30. júna 2014.

               (3)

               V súlade s článkom 246 druhým odsekom Zmluvy o fungovaní Európskej únie miesto uvoľnené z dôvodu vzdania sa funkcie zastáva po zvyšok funkčného obdobia člena nový člen rovnakej štátnej príslušnosti.

               (4)

               Preto by sa mal vymenovať nový člen Komisie,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Po vzájomnej dohode s predsedom Komisie pánom Josém Manuelom DURÃOM BARROSOM Rada vymenúva za člena Komisie na zvyšok funkčného obdobia, ktoré trvá do 31. októbra 2014, pána Jaceka DOMINIKA.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 17. júla 2014

            Za Radu

            predseda

         S. GOZI

      (1)  Stanovisko zo 16. júla 2014 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. EÚ L 38, 11.2.2010, s. 7.


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/1995 z 11. novembra 2016 o podpise, v mene Európskej únie, Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Brazílskou federatívnou republikou podľa článku XXIV:6 a článku XXVIII Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT) 1994, ktorá sa týka zmeny koncesií v listine Chorvátskej republiky v rámci jej pristúpenia k Európskej únii

text:
               16.11.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 308/1

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2016/1995
   z 11. novembra 2016
   o podpise, v mene Európskej únie, Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Brazílskou federatívnou republikou podľa článku XXIV:6 a článku XXVIII Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT) 1994, ktorá sa týka zmeny koncesií v listine Chorvátskej republiky v rámci jej pristúpenia k Európskej únii
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s jej článkom 218 ods. 5,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Rada poverila 15. júla 2013 Komisiu, aby v rámci pristúpenia Chorvátskej republiky k Únii začala rokovania s určitými ďalšími členmi Svetovej obchodnej organizácie podľa článku XXIV:6 Všeobecnej dohody o clách a obchode (GATT) 1994.

               (2)

               Komisia viedla rokovania v súlade s rokovacími smernicami prijatými Radou.

               (3)

               Uvedené rokovania sa uzavreli a Dohoda vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Brazílskou federatívnou republikou podľa článku XXIV:6 a článku XXVIII dohody GATT 1994, ktorá sa týka zmeny koncesií v listine Chorvátskej republiky v rámci jej pristúpenia k Európskej únii (ďalej len „dohoda“), bola parafovaná 12. júla 2016.

               (4)

               Dohoda by sa mala podpísať,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Únie schvaľuje podpis Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Brazílskou federatívnou republikou podľa článku XXIV:6 a článku XXVIII GATT 1994, ktorá sa týka zmeny koncesií v listine Chorvátskej republiky v rámci jej pristúpenia k Európskej únii, s výhradou uzavretia uvedenej dohody (1).
   Článok 2
   Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) podpísať dohodu v mene Únie.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dátumom jeho prijatia.

      V Bruseli 11. novembra 2016

            Za Radu

            predseda

         P. ŽIGA

      (1)  Text dohody sa uverejní spolu s rozhodnutím o jej uzavretí.


title: 2014/471/EÚ: Rozhodnutie Rady prijaté po vzájomnej dohode s predsedom Komisie zo  17. júla 2014 , ktorým sa vymenúva člen Európskej komisie

text:
               18.7.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 212/18

         ROZHODNUTIE RADY
   prijaté po vzájomnej dohode s predsedom Komisie
   zo 17. júla 2014,
   ktorým sa vymenúva člen Európskej komisie

      (2014/471/EÚ)

   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 246 druhý odsek,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   keďže:

               (1)

               Európska rada 9. februára 2010 prijala rozhodnutie 2010/80/EÚ (2), ktorým sa vymenúva Európska komisia na obdobie do 31. októbra 2014.

               (2)

               Predseda Komisie pán José Manuel DURÃO BARROSO informoval Radu listom z 18. júna 2014 o tom, že pani Viviane REDINGOVÁ odstúpila z funkcie členky Komisie s účinnosťou od 30. júna 2014.

               (3)

               V súlade s článkom 246 druhým odsekom Zmluvy o fungovaní Európskej únie miesto uvoľnené z dôvodu vzdania sa funkcie zastáva po zvyšok funkčného obdobia člena nový člen rovnakej štátnej príslušnosti.

               (4)

               Preto by sa mal vymenovať nový člen Komisie,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Po vzájomnej dohode s predsedom Komisie pánom Josém Manuelom DURÃOM BARROSOM vymenúva Rada za členku Komisie na zvyšok funkčného obdobia, ktoré trvá do 31. októbra 2014 pani Martine REICHERTSOVÚ.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 17. júla 2014

            Za Radu

            predseda

         S. GOZI

      (1)  Stanovisko zo 16. júla 2014 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. EÚ L 38, 11.2.2010, s. 7.


title: 2013/129/EÚ: Rozhodnutie Rady zo 7. marca 2013 o podrobení 4-metylamfetamínu kontrolným opatreniam

text:
               15.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 72/11

         ROZHODNUTIE RADY
   zo 7. marca 2013
   o podrobení 4-metylamfetamínu kontrolným opatreniam
   (2013/129/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2005/387/SVV z 10. mája 2005 o výmene informácií, hodnotení rizika a kontrole nových psychoaktívnych látok (1), a najmä na jeho článok 8 ods. 3,
   so zreteľom na iniciatívu Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Na základe článku 6 rozhodnutia 2005/387/SVV bola na mimoriadnom zasadnutí rozšíreného vedeckého výboru Európskeho monitorovacieho centra pre drogy a drogovú závislosť vypracovaná správa o hodnotení rizika 4-metylamfetamínu, ktorá bola následne predložená Komisii 29. novembra 2012.

               (2)

               4-metylamfetamín je syntetický derivát amfetamínu s metylovou skupinou naviazanou v polohe 4 na benzénové jadro, ktorý bol zhabaný hlavne vo forme prášku a pasty vo vzorkách obsahujúcich amfetamín a kofeín, ale objavil sa už aj v tabletovej a v tekutej podobe. Objavil sa na nezákonnom trhu s amfetamínom, kde sa predáva a používa ako kontrolovaná droga amfetamín. Bol nahlásený jeden prípad, keď sa látka našla v komerčnom výrobku predávanom na internete. Hlavný chemický prekurzor na syntézu 4-metylamfetamínu je 4-metylbenzyl metyl ketón (4-metyl BMK), ktorý je podľa všetkého komerčne dostupný na internete a nie je kontrolovaný podľa Dohovoru Organizácie Spojených národov proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami z roku 1988.

               (3)

               Špecifické fyzické účinky 4-metylamfetamínu používatelia hlásia len zriedka, pretože zvyčajne nevedia o tom, že túto látku užili. Z tých niekoľko hlásení, ktoré sú k dispozícii, však vyplýva, že má stimulačné účinky. Obmedzené dostupné údaje týkajúce sa človeka naznačujú, že medzi nepriaznivé účinky 4-metylamfetanímu patrí hypertermia, vysoký krvný tlak, anorexia, nevoľnosť, potenie, žalúdočné problémy, kašeľ, vracanie, bolesti hlavy, búšenie srdca, nespavosť, paranoja, úzkosť a depresia. Aktuálne údaje nie sú dostatočné na to, aby sa dal určiť relatívny potenciál návykovosti tejto látky.

               (4)

               Podľa dostupných obmedzených zdrojov údajov je akútna toxicita 4-metylamfetamínu podobná ako pri iných stimulačných látkach. Niektoré dôkazy naznačujú, že kombinácia 4-metylamfetamínu s inými látkami vrátane amfetamínu a kofeínu môže viesť k vyššiemu riziku celkovej zvýšenej toxicity.

               (5)

               V štyroch členských štátoch bolo zaevidovaných spolu 21 úmrtí, pri ktorých sa vo vzorkách odobratých post mortem zistil 4-metylamfetamín samotný alebo v kombinácii s inou látkou či látkami, najmä amfetamínom. Hoci z dostupných informácií sa nedá s istotou určiť, akú úlohu v týchto úmrtiach zohral 4-metylamfetamín, v niektorých prípadoch však bola táto látka hlavnou zistenou drogou a jej úrovne sa dajú porovnať s úrovňami, ktoré sa zistili v určitých prípadoch smrti spôsobenej užívaním amfetamínu.

               (6)

               4-metylamfetamín sa našiel v 15 členských štátoch a jeden členský štát oznámil, že sa na jeho území táto látka vyrába. Konkrétna prevalencia 4-metylamfetamínu sa nedá veľmi odhadnúť. Neexistujú žiadne informácie o konkrétnom dopyte po tejto látke zo strany skupín používateľov a komerčne sa nepredáva v internetových obchodoch.

               (7)

               Z dostupných informácií vyplýva, že 4-metylamfetamín vyrábajú a distribuujú tie isté skupiny organizovaného zločinu, ktoré sú zapojené do výroby amfetamínu a obchodovania s ním.

               (8)

               4-metylamfetamín nemá v Únii žiadnu známu, stanovenú či uznanú liečebnú hodnotu ani využitie a pre túto látku v Únii neexistuje žiadne povolenie na jej uvádzanie na trh. Okrem jej používania ako analytického referenčného štandardu a vo vedeckom výskume nič nenaznačuje tomu, že by sa mohla používať na iné legitímne účely.

               (9)

               4-metylafmetamín v súčasnosti nie je predmetom hodnotenia v rámci systému OSN a ani ním nebol. Osem členských štátov túto látku podrobilo kontrolným opatreniam stanoveným v ich príslušných právnych predpisoch v súlade so záväzkami vyplývajúcimi z Dohovoru Organizácie Spojených národov o psychotropných látkach z roku 1971. Dva ďalšie členské štáty na tento produkt vo svojich vnútroštátnych právnych predpisoch uplatňujú všeobecnú definíciu fenetylamínu a jeden členský štát ho podrobuje kontrolným opatreniam na základe svojich právnych predpisov o liekoch.

               (10)

               Správa o hodnotení rizika poukazuje na skutočnosť, že existuje len obmedzené množstvo dostupných vedeckých dôkazov o vlastnostiach a rizikách 4-metylamfetamínu, ako aj na potrebu uskutočniť ďalšie štúdie o celkových zdravotných a sociálnych rizikách spojených s touto látkou. Dostupné dôkazy však poskytujú dostatočné dôvody na to, aby bol 4-metylamfetamín podrobený kontrolným opatreniam v celej Únii. Vzhľadom na zdravotné riziká, ktoré 4-metylamfetamín so sebou nesie, ako sa preukázalo, keď sa zistil vo viacerých prípadoch úmrtia, a to hlavne keď sa používa v kombinácii s inými látkami; ďalej vzhľadom na jeho veľkú podobnosť s amfetamínom, pokiaľ ide o vzhľad a účinky; skutočnosť, že ho používatelia môžu užiť nevedome, a tiež vzhľadom na jeho obmedzenú liečebnú hodnotu alebo využitie, 4-metylamfetamín by mal byť podrobený kontrolným opatreniam v celej Únii.

               (11)

               Vzhľadom na to, že už 10 členských štátov kontroluje 4-metylamfetamín, jeho podrobenie kontrolným opatreniam v rámci celej Únie môže napomôcť pri predchádzaní problémom v rámci cezhraničného presadzovania práva a justičnej spolupráce.

               (12)

               Kontrolné opatrenia v celej Únii môžu tiež pomôcť zabrániť tomu, aby sa z 4-metylamfetamínu stala alternatíva amfetamínu na trhoch s nelegálnymi drogami,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa nová psychoaktívna látka 4-metylamfetamín podrobuje kontrolným opatreniam v celej Únii.
   Článok 2
   Členské štáty do 17. marca 2014 prijmú v súlade s ich vnútroštátnym právom nevyhnutné opatrenia na podrobenie 4-metylamfetamínu kontrolným opatreniam a trestnoprávnym sankciám stanoveným v ich právnych predpisoch v súlade so záväzkami vyplývajúcimi z Dohovoru Organizácie Spojených národov o psychotropných látkach z roku 1971.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 7. marca 2013

            Za Radu

            predseda

         A. SHATTER

      (1)  Ú. v. EÚ L 127, 20.5.2005, s. 32.


title: 2009/202/ES: Rozhodnutie Európskeho parlamentu z  22. apríla 2008 o účtovnej závierke Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania za rozpočtový rok 2006

text:
               31.3.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 88/117

      ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU

   z 22. apríla 2008
   o účtovnej závierke Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania za rozpočtový rok 2006
   (2009/202/ES)
   EURÓPSKY PARLAMENT,
   so zreteľom na konečnú účtovnú závierku Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania za rozpočtový rok 2006 (1),
   so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení ročnej účtovnej závierky Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania za rozpočtový rok 2006 spolu s odpoveďami strediska (2),
   so zreteľom na odporúčanie Rady z 12. februára 2008 (5843/2008 – C6-0084/2008),
   so zreteľom na Zmluvu o ES, a najmä na jej článok 276,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (3), a najmä na jeho článok 185,
   so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 337/75 z 10. februára 1975, ktorým sa zriaďuje Európske stredisko pre rozvoj odborného vzdelávania (4), a najmä na jeho článok 12a,
   so zreteľom na nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a najmä na jeho článok 94,
   so zreteľom na článok 71 rokovacieho poriadku a prílohu V k rokovaciemu poriadku,
   so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanovisko Výboru pre zamestnanosť a sociálne veci (A6-0110/2008),

               1.

               berie na vedomie konečnú účtovnú závierku Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania pripojenú k správe Dvora audítorov;

               2.

               schvaľuje účtovnú závierku Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania za rozpočtový rok 2006;

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby toto rozhodnutie postúpil riaditeľovi Európskeho strediska pre rozvoj odborného vzdelávania, Rade, Komisii a Dvoru audítorov a aby zabezpečil jeho uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generálny tajomník

         Harald RØMER

      (1)  Ú. v. EÚ C 261, 31.10.2007, s. 46.

      (2)  Ú. v. EÚ C 309, 19.12.2007, s. 86.

      (3)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Ú. v. ES L 39, 13.2.1975, s. 1.

      (5)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: 2011/286/EÚ: Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady z  2. mája 2011 o mobilizácii Fondu solidarity Európskej únie podľa bodu 26 Medziinštitucionálnej dohody zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení

text:
               19.5.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 132/13

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY
   z 2. mája 2011
   o mobilizácii Fondu solidarity Európskej únie podľa bodu 26 Medziinštitucionálnej dohody zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení
   (2011/286/EÚ)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení (1), a najmä na jej bod 26,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2012/2002 z 11. novembra 2002, ktorým sa zriaďuje Fond solidarity Európskej únie (2),
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Európska únia zriadila Fond solidarity Európskej únie (ďalej len „fond“), aby prejavila solidaritu s obyvateľstvom v regiónoch postihnutých katastrofou.

               (2)

               Medziinštitucionálna dohoda zo 17. mája 2006 umožňuje mobilizáciu fondu v rámci ročného stropu vo výške 1 miliardy EUR.

               (3)

               Nariadenie (ES) č. 2012/2002 obsahuje ustanovenia, na základe ktorých možno fond mobilizovať.

               (4)

               Poľsko, Slovensko, Maďarsko, Česká republika, Chorvátsko a Rumunsko predložili žiadosti o mobilizáciu fondu v súvislosti s katastrofou zapríčinenou zosuvmi pôdy a rozsiahlymi záplavami,

         PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   V rámci všeobecného rozpočtu Európskej únie na rozpočtový rok 2011 sa mobilizuje Fond solidarity Európskej únie s cieľom poskytnúť sumu 182 388 893 EUR vo forme viazaných a platobných rozpočtových prostriedkov.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 2. mája 2011

            Za Európsky parlament

            predseda

         J. BUZEK

            Za Radu

            predseda

         CSÉFALVAY Z.

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 311, 14.11.2002, s. 3.


title: 2014/31/EÚ: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky z  29. augusta 2013 o podmienkach prevodov podielov na základnom imaní Európskej centrálnej banky medzi národnými centrálnymi bankami a úpravy splateného základného imania (ECB/2013/29)

text:
               21.1.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 16/55

      ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY

   z 29. augusta 2013
   o podmienkach prevodov podielov na základnom imaní Európskej centrálnej banky medzi národnými centrálnymi bankami a úpravy splateného základného imania
   (ECB/2013/29)
   (2014/31/EÚ)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 28.5,
   keďže:

               (1)

               Rozhodnutie ECB/2013/28 z 29. augusta 2013 o percentuálnych podieloch národných centrálnych bánk v kľúči na upisovanie základného imania Európskej centrálnej banky (1) upravuje vážené podiely pridelené národným centrálnym bankám v kľúči na upisovanie základného imania Európskej centrálnej banky (ďalej len „vážené podiely v kľúči základného imania“ a „ kľúč základného imania“). Táto úprava si vyžaduje, aby Rada guvernérov určila podmienky prevodov podielov na základnom imaní medzi národnými centrálnymi bankami, ktoré sú členmi Európskeho systému centrálnych bánk (ďalej len „ESCB“) k 31. decembru 2013 tak, aby sa zabezpečilo, že rozdelenie týchto podielov zodpovedá vykonanej úprave. Z tohto dôvodu je potrebné prijať nové rozhodnutie, ktoré zruší rozhodnutie ECB/2013/18 z 21. júna 2013 o podmienkach prevodov podielov na základnom imaní Európskej centrálnej banky medzi národnými centrálnymi bankami a úpravy splateného základného imania (2) s účinnosťou od 1. januára 2014.

               (2)

               V rozhodnutí ECB/2013/30 z 29. augusta 2013 o splatení základného imania Európskej centrálnej banky národnými centrálnymi bankami členských štátov, ktorých menou je euro (3) sa určuje akým spôsobom a v akej výške majú národné centrálne banky členských štátov, ktorých menou je euro (ďalej len „národné centrálne banky eurozóny“) povinnosť splatiť základné imanie ECB vzhľadom na upravený kľúč základného imania. V rozhodnutí ECB/2013/31 z 30. augusta 2013 o splatení základného imania Európskej centrálnej banky národnými centrálnymi bankami mimo eurozóny (4) sa určuje percentuálny podiel, ktorý majú národné centrálne banky členských štátov, ktorých menou nie je euro (ďalej len „národné centrálne banky mimo eurozóny“), povinnosť splatiť s účinnosťou od 1. januára 2014 vzhľadom na rozšírený kľúč základného imania.

               (3)

               Národné centrálne banky eurozóny s výnimkou Latvijas Banka už splatili svoje podiely na upísanom základnom imaní ECB v súlade s rozhodnutím ECB/2013/19 z 21. júna 2013 o splatení základného imania Európskej centrálnej banky národnými centrálnymi bankami členských štátov, ktorých menou je euro (5). Vzhľadom na túto skutočnosť sa v článku 2 ods. 1 rozhodnutia ECB/2013/30 stanovuje, že národné centrálne banky eurozóny podľa potreby buď prevedú dodatočnú sumu na ECB, alebo im ECB vráti sumu tak, aby sa dosiahli sumy uvedené v tabuľke v článku 1 rozhodnutia ECB/2013/30.

               (4)

               Osobitné rozhodnutie Rady guvernérov o splatení základného imania, prevode devízových rezerv a príspevkov Latvijas Banka do rezervných fondov a rezerv Európskej centrálnej banky ustanoví, že Latvijas Banka, ktorá sa stane národnou centrálnou bankou eurozóny od 1. januára 2014, je povinná splatiť zostávajúcu časť svojich podielov na upísanom základnom imaní ECB tak, aby sa dosiahla suma uvedená vedľa jej názvu v tabuľke v článku 1 rozhodnutia ECB/2013/30, s ohľadom na upravený kľúč základného imania.

               (5)

               Národné centrálne banky eurozóny takisto splatili svoje percentuálne podiely na upísanom základnom imaní ECB, ako sa vyžaduje podľa rozhodnutia ECB/2013/20 z 21. júna 2013 o splatení základného imania Európskej centrálnej banky národnými centrálnymi bankami mimo eurozóny (6). Vzhľadom na túto skutočnosť sa v článku 2 ods. 1 rozhodnutia ECB/2013/31 stanovuje, že každá z nich podľa potreby buď prevedie dodatočnú sumu na ECB, alebo im ECB vráti sumu tak, aby sa dosiahli sumy uvedené v treťom stĺpci tabuľky v článku 1 rozhodnutia ECB/2013/31,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Prevod podielov na základnom imaní
   Vzhľadom na podiel na základnom imaní ECB, ktorý každá národná centrálna banka (NCB) upíše k 31. decembru 2013, a podiel na základnom imaní ECB, ktorý každá NCB upíše s účinnosťou od 1. januára 2014 ako dôsledok úpravy vážených podielov v kľúči základného imania podľa článku 2 rozhodnutia ECB/2013/28, národné centrálne banky prevedú medzi sebou podiely na základnom imaní prostredníctvom prevodov na ECB a z ECB tak, aby sa zabezpečilo, že s účinnosťou od 1. januára 2014 rozdelenie podielov na základnom imaní zodpovedá upraveným váženým podielom. Na tento účel sa predpokladá, že každá NCB na základe tohto článku a bez potreby ďalších formalít alebo úkonov s účinnosťou od 1. januára 2014 buď previedla, alebo obdržala podiel na upísanom základnom imaní ECB uvedený pri jej názve vo štvrtom stĺpci tabuľky v prílohe I k tomuto rozhodnutiu, pričom „+“ znamená podiel na základnom imaní, ktorý ECB prevedie na NCB, a „–“ znamená podiel na základnom imaní, ktorý NCB prevedie na ECB.
   Článok 2
   Úprava splateného základného imania
   1.   Vzhľadom na výšku základného imania ECB, ktorú každá NCB splatila a na výšku základného imania ECB, ktorú každá NCB splatí k 1. januáru 2014, ako sa ustanovuje pre národné centrálne banky eurozóny v článku 1 rozhodnutia ECB/2013/30 a pre národné centrálne banky mimo eurozóny v článku 1 rozhodnutia ECB/2013/31, každá NCB k prvému dňu prevádzky Transeurópskeho automatizovaného expresného systému hrubého zúčtovania platieb v reálnom čase (ďalej len „TARGET 2“), ktorý nasleduje po 1. januári 2014, buď prevedie, alebo obdrží čistú sumu uvedenú pri jej názve vo štvrtom stĺpci tabuľky v prílohe II k tomuto rozhodnutiu, pričom „+“ znamená sumu, ktorú NCB prevedie na ECB, a „–“ znamená sumu, ktorú ECB prevedie na túto NCB.
   2.   K prvému pracovnému dňu TARGET2, ktorý nasleduje po 1. januári 2014, ECB a národné centrálne banky, ktoré sú povinné previesť sumu uvedenú v odseku 1, prevedú každá oddelene akékoľvek úroky z príslušných súm, ktoré vznikli v období od 1. januára 2014 do dňa prevodu. Prevodcovia a príjemcovia týchto úrokov sú tí istí ako prevodcovia a príjemcovia súm, z ktorých tieto úroky vznikli.
   Článok 3
   Všeobecné ustanovenia
   1.   Prevody uvedené v článku 2 sa uskutočnia prostredníctvom TARGET2.
   2.   Ak NCB nemá prístup k TARGET2, prevedie sumy uvedené v článku 2 tým, že ich pripíše na účet, ktorý ECB alebo NCB včas určí.
   3.   Úroky, ktoré vzniknú podľa článku 2 ods. 2, sa vypočítajú za každý deň s použitím metódy výpočtu skutočný počet dní/360 pri sadzbe rovnajúcej sa poslednej dostupnej hraničnej úrokovej sadzbe, ktorú Eurosystém použil pri svojich tendroch pre hlavné refinančné operácie.
   4.   ECB a národné centrálne banky, ktoré sú povinné uskutočniť prevod podľa článku 2, dajú vo vhodnom čase pokyny potrebné na riadne a včasné uskutočnenie takéhoto prevodu.
   Článok 4
   Nadobudnutie účinnosti a zrušovacie ustanovenie
   1.   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. januára 2014.
   2.   Rozhodnutie ECB/2013/18 sa zrušuje s účinnosťou od 1. januára 2014.
   3.   Odkazy na rozhodnutie ECB/2013/18 sa považujú za odkazy na toto rozhodnutie.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 29. augusta 2013

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Pozri stranu 53 tohto úradného vestníka.

      (2)  Ú. v. EÚ L 187, 6.7.2013, s. 17.

      (3)  Pozri stranu 61 tohto úradného vestníka.

      (4)  Pozri stranu 63 tohto úradného vestníka.

      (5)  Ú. v. EÚ L 187, 6.7.2013, s. 23.

      (6)  Ú. v. EÚ L 187, 6.7.2013, s. 25.

      PRÍLOHA I

         ZÁKLADNÉ IMANIE UPÍSANÉ NÁRODNÝMI CENTRÁLNYMI BANKAMI (EUR)

                  (V EUR)

                  Podiel upísaný k 31. decembru 2013

                  Podiel upísaný od 1. januára 2014

                  Podiel, ktorý sa má previesť

                     NCB eurozóny

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                  261 705 370,91

                  268 222 025,17

                  6 516 654,26

                  Deutsche Bundesbank

                  2 030 803 801,28

                  1 948 208 997,34

                  –82 594 803,94

                  Eesti Pank

                  19 268 512,58

                  20 870 613,63

                  1 602 101,05

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                  120 276 653,55

                  125 645 857,06

                  5 369 203,51

                  Bank of Greece

                  210 903 612,74

                  220 094 043,74

                  9 190 431,00

                  Banco de España

                  893 420 308,48

                  957 028 050,02

                  63 607 741,54

                  Banque de France

                  1 530 028 149,23

                  1 534 899 402,41

                  4 871 253,18

                  Banca d’Italia

                  1 348 471 130,66

                  1 332 644 970,33

                  –15 826 160,33

                  Central Bank of Cyprus

                  14 429 734,42

                  16 378 235,70

                  1 948 501,28

                  Latvijas Banka

                  29 682 169,38

                  30 537 344,94

                  855 175,56

                  Banque centrale du Luxembourg

                  18 824 687,29

                  21 974 764,35

                  3 150 077,06

                  Bank Ċentrali ta‘ Malta/Central Bank of Malta

                  6 873 879,49

                  7 014 604,58

                  140 725,09

                  De Nederlandsche Bank

                  429 352 255,40

                  433 379 158,03

                  4 026 902,63

                  Oesterreichische Nationalbank

                  209 680 386,94

                  212 505 713,78

                  2 825 326,84

                  Banco de Portugal

                  190 909 824,68

                  188 723 173,25

                  –2 186 651,43

                  Banka Slovenije

                  35 397 773,12

                  37 400 399,43

                  2 002 626,31

                  Národná banka Slovenska

                  74 486 873,65

                  83 623 179,61

                  9 136 305,96

                  Suomen Pankki

                  134 836 288,06

                  136 005 388,82

                  1 169 100,76

                     NCB mimo eurozóny

                  Българска народна банка (Bulharská národná banka)

                  93 571 361,11

                  92 986 810,73

                  – 584 550,38

                  Česká národní banka

                  157 384 777,79

                  174 011 988,64

                  16 627 210,85

                  Danmarks Nationalbank

                  159 712 154,31

                  161 000 330,15

                  1 288 175,84

                  Hrvatska narodna banka

                  64 354 667,03

                  65 199 017,58

                  844 350,55

                  Lietuvos bankas

                  44 306 753,94

                  44 728 929,21

                  422 175,27

                  Magyar Nemzeti Bank

                  148 735 597,14

                  149 363 447,55

                  627 850,41

                  Narodowy Bank Polski

                  525 889 668,45

                  554 565 112,18

                  28 675 443,73

                  Banca Națională a României

                  264 660 597,84

                  281 709 983,98

                  17 049 386,14

                  Sveriges riksbank

                  244 775 059,86

                  246 041 585,69

                  1 266 525,83

                  Bank of England

                  1 562 265 020,29

                  1 480 243 941,72

                  –82 021 078,57

                  Spolu (1)

                  10 825 007 069,61

                  10 825 007 069,61

                  0,00

         (1)  V dôsledku zaokrúhľovania celkový súčet nemusí zodpovedať súčtu všetkých uvedených číselných údajov.

      PRÍLOHA II

         ZÁKLADNÉ IMANIE SPLATENÉ NÁRODNÝMI CENTRÁLNYMI BANKAMI

                  (EUR)

                  Podiel splatený k 31. decembru 2013

                  Podiel splatený od 1. januára 2014

                  Výška prevedených platieb

                     NCB eurozóny

                  Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique

                  261 705 370,91

                  268 222 025,17

                  6 516 654,26

                  Deutsche Bundesbank

                  2 030 803 801,28

                  1 948 208 997,34

                  –82 594 803,94

                  Eesti Pank

                  19 268 512,58

                  20 870 613,63

                  1 602 101,05

                  Banc Ceannais na hÉireann/Central Bank of Ireland

                  120 276 653,55

                  125 645 857,06

                  5 369 203,51

                  Bank of Greece

                  210 903 612,74

                  220 094 043,74

                  9 190 431,00

                  Banco de España

                  893 420 308,48

                  957 028 050,02

                  63 607 741,54

                  Banque de France

                  1 530 028 149,23

                  1 534 899 402,41

                  4 871 253,18

                  Banca d’Italia

                  1 348 471 130,66

                  1 332 644 970,33

                  –15 826 160,33

                  Central Bank of Cyprus

                  14 429 734,42

                  16 378 235,70

                  1 948 501,28

                  Latvijas Banka

                  1 113 081,35

                  30 537 344,94

                  29 424 263,59

                  Banque centrale du Luxembourg

                  18 824 687,29

                  21 974 764,35

                  3 150 077,06

                  Bank Ċentrali ta‘ Malta/Central Bank of Malta

                  6 873 879,49

                  7 014 604,58

                  140 725,09

                  De Nederlandsche Bank

                  429 352 255,40

                  433 379 158,03

                  4 026 902,63

                  Oesterreichische Nationalbank

                  209 680 386,94

                  212 505 713,78

                  2 825 326,84

                  Banco de Portugal

                  190 909 824,68

                  188 723 173,25

                  –2 186 651,43

                  Banka Slovenije

                  35 397 773,12

                  37 400 399,43

                  2 002 626,31

                  Národná banka Slovenska

                  74 486 873,65

                  83 623 179,61

                  9 136 305,96

                  Suomen Pankki

                  134 836 288,06

                  136 005 388,82

                  1 169 100,76

                     NCB mimo eurozóny

                  Българска народна банка (Bulharská národná banka)

                  3 508 926,04

                  3 487 005,40

                  –21 920,64

                  Česká národní banka

                  5 901 929,17

                  6 525 449,57

                  623 520,40

                  Danmarks Nationalbank

                  5 989 205,79

                  6 037 512,38

                  48 306,59

                  Hrvatska narodna banka

                  2 413 300,01

                  2 444 963,16

                  31 663,15

                  Lietuvos bankas

                  1 661 503,27

                  1 677 334,85

                  15 831,58

                  Magyar Nemzeti Bank

                  5 577 584,89

                  5 601 129,28

                  23 544,39

                  Narodowy Bank Polski

                  19 720 862,57

                  20 796 191,71

                  1 075 329,14

                  Banca Națională a României

                  9 924 772,42

                  10 564 124,40

                  639 351,98

                  Sveriges riksbank

                  9 179 064,74

                  9 226 559,46

                  47 494,72

                  Bank of England

                  58 584 938,26

                  55 509 147,81

                  –3 075 790,45

                  Spolu (1)

                  7 653 244 410,99

                  7 697 025 340,21

                  43 780 929,22

         (1)  V dôsledku zaokrúhľovania celkový súčet nemusí zodpovedať súčtu všetkých uvedených číselných údajov.


               2.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 324/21

         P8_TA(2015)0087
   Žiadosť o ochranu výsad a imunity Gabriela Albertiniho
   Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 25. marca 2015 o žiadosti o ochranu výsad a imunity Gabriela Albertiniho (2014/2096(IMM))
   (2016/C 324/05)

      Európsky parlament,

               —

               so zreteľom na žiadosť Gabriela Albertiniho z 28. júla 2014, oznámenú na plenárnej schôdzi 16. septembra 2014, o ochranu jeho imunity v súvislosti s trestným konaním pred súdom v meste Brescia (Taliansko) (ref. 7061/13 R.G.),

               —

               so zreteľom na žiadosť Gabriela Albertiniho z 30. júla 2014, oznámenú na plenárnej schôdzi 16. septembra 2014, o opätovné posúdenie žiadosti o ochranu jeho imunity v súvislosti s občianskoprávnym konaním pred súdom v meste Brescia (Taliansko) (ref. 17851/12 R.G.),

               —

               so zreteľom na žiadosť Gabriela Albertiniho, doručenú 17. júla 2013, oznámenú na plenárnej schôdzi 9. septembra 2013, o opätovné posúdenie žiadosti o ochranu jeho imunity v súvislosti s uvedeným občianskoprávnym konaním,

               —

               po vypočutí Gabriela Albertiniho v súlade s článkom 9 ods. 5 rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie, ako aj na článok 6 ods. 2 Aktu z 20. septembra 1976 o všeobecných a priamych voľbách poslancov Európskeho parlamentu,

               —

               so zreteľom na rozsudky Súdneho dvora Európskej únie z 12. mája 1964, 10. júla 1986, 15. a 21. októbra 2008, 19. marca 2010, 6. septembra 2011 a 17. januára 2013 (1),

               —

               so zreteľom na svoje rozhodnutie z 21. mája 2013 o žiadosti o ochranu imunity a výsad Gabriela Albertiniho (2),

               —

               so zreteľom na svoje rozhodnutie z 24. februára 2014 o žiadosti o opätovné preskúmanie žiadosti o ochranu imunity Gabriela Albertiniho (3),

               —

               so zreteľom na článok 5 ods. 2 a články 7 a 9 rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre právne veci (A8-0058/2015),

               A.

               keďže bývalý poslanec Európskeho parlamentu Gabriele Albertini požiadal o ochranu svojej poslaneckej imunity v súvislosti s trestným konaním prebiehajúcim pred talianskym súdom; keďže požiadal tiež o opätovné posúdenie žiadosti o ochranu svojej imunity v súvislosti s občianskoprávnym konaním pred tým istým súdom;

               B.

               keďže žiadosť o ochranu sa týka údajne hanlivých stanovísk pána Albertiniho v otázke na písomné zodpovedanie, ktorú položil talianskemu ministrovi spravodlivosti 22. októbra 2012, aby stanovil, či správanie Alfreda Robleda, prokurátora, ktorý inicioval vyšetrovanie skutkov týkajúcich sa mesta Miláno a pána Albertiniho ako primátora tohto mesta v roku 2005, predstavovalo porušenie profesionálnej etiky a teda malo byť predmetom disciplinárneho konania;

               C.

               keďže žiadosť o opätovné preskúmanie sa týka predvolania na súd v Brescii, ktoré podal pán Robledo proti pánu Albertinimu v súvislosti s údajne hanlivými tvrdeniami pána Albertiniho v prvom rozhovore, ktorý uverejnili talianske noviny Il Sole 24 Ore26. októbra 2011, a v druhom rozhovore, ktorý uverejnili talianske noviny Corriere della Sera19. februára 2012;

               D.

               keďže pán Albertini použil veľmi podobné, ak nie úplne zhodné výrazy v otázke na písomné zodpovedanie a v rozhovoroch a keďže podstata oboch konaní, ako to potvrdil aj pán Albertini písomne a pri vypočutí, je rovnaká; keďže vo vzťahu k obom konaniam musí byť preto prijaté rovnaké rozhodnutie, či ochrániť imunitu pána Albertiniho alebo nie;

               E.

               keďže k podaniu otázky na písomné zodpovedanie a k ústnym rozhovorom došlo v čase, keď bol pán Albertini poslancom Európskeho parlamentu;

               F.

               keďže podľa článku 8 protokolu o výsadách a imunitách Európskej únie poslanci Európskeho parlamentu nepodliehajú žiadnej forme vyšetrovania, zadržania alebo súdneho stíhania vo vzťahu k vyjadreným názorom alebo hlasovaniu pri výkone ich povinností;

               G.

               keďže v súlade s ustálenou praxou Európskeho parlamentu skutočnosť, že súdne konania sú občianskoprávneho alebo správnoprávneho charakteru alebo obsahujú určité aspekty spadajúce do občianskeho alebo správneho práva, nebráni per se uplatneniu ochrany imunity na základe uvedeného článku;

               H.

               keďže vo svojom rozhodnutí z 21. mája 2013 Európsky parlament usúdil, že okolnosti veci, ako vyplýva z predvolania na súd a z ústneho vysvetlenia pána Albertiniho vo Výbore pre právne veci, naznačujú, že vyhlásenia nesúviseli priamo a jednoznačne s výkonom povinností pána Albertiniho ako poslanca Európskeho parlamentu; keďže Európsky parlament preto rozhodol, že nebude chrániť poslaneckú imunitu pána Albertiniho;

               I.

               keďže listom doručeným 17. júla 2013 pán Albertini požiadal o opätovné preskúmanie rozhodnutia z 21. mája 2013 o zamietnutí chrániť jeho imunitu; keďže rozhodnutím z 24. februára 2014 vyjadril Európsky parlament súhlas s odporúčaním Výboru pre právne veci nekonať v tejto žiadosti podľa predchádzajúceho rozhodnutia Európskeho parlamentu z 21. mája 2013 o zamietnutí chrániť imunitu pána Albertiniho;

               J.

               keďže v liste z 30. júla 2014 pán Albertini požiadal po druhýkrát o opätovné preskúmanie rozhodnutia z 21. mája 2013; keďže v súlade s článkom 9 ods. 5 rokovacieho poriadku pán Albertini poskytol doplňujúce dokumenty týkajúce sa jeho veci pri viacerých príležitostiach od septembra 2014 do marca 2015;

               K.

               keďže Súdny dvor rozhodol, že vyhlásenie poslancov mimo priestorov Európskeho parlamentu môže predstavovať názor vyjadrený pri výkone ich úloh v zmysle článku 8 protokolu, lebo existencia takého názoru nezávisí od miesta, kde bolo vyhlásenie urobené, ale od jeho povahy a obsahu (4); keďže však spojitosť medzi vyjadreným názorom a poslaneckými úlohami musí byť priama a jednoznačná (5);

               L.

               keďže nové podporné dokumenty, ktoré predložil pán Albertini, neobjasňujú spojitosť medzi jeho vyhláseniami a jeho úlohami poslanca Európskeho parlamentu; keďže obsahujú skôr prvky, ktoré sa v podstate týkajú najnovších fáz uvedeného súdneho konania, skutočností, ktoré nastali po pohovoroch, po otázke na písomné zodpovedanie a po ich uvedení v tlači; keďže tieto prvky majú preukázať, že použité výrazy nie sú svojou povahou ohováraním a že občianskoprávne konanie i trestné konanie boli iniciované na základe osobného a politického nepriateľstva voči pánu Albertinimu;

               M.

               keďže však podľa článku 9 ods. 7 rokovacieho poriadku sa rozhodnutia o imunite nesmú za žiadnych okolností vyslovovať o vine či nevine poslanca alebo o tom, či názory alebo činy pripisované poslancovi odôvodňujú trestné stíhanie, a to ani v prípade, ak gestorský výbor nadobudol pri posudzovaní žiadosti podrobnú znalosť skutkových okolností veci; keďže v súlade s ustálenou praxou Európskeho parlamentu sa toto ustanovenie uplatňuje aj na občianskoprávne konania;

               N.

               keďže doktrína fumus persecutionis – t. j. dostatočne závažné a konkrétne podozrenie, že vec bola predložená so zámerom dosiahnuť politické poškodenie dotknutého poslanca – sa uplatňuje len na prípady ochrany imunity, na ktoré odkazuje článok 9 protokolu, konkrétne na právne konania vzťahujúce sa na iné trestné činy ako tie, ku ktorým došlo vyjadrením názoru alebo hlasovaním, na ktoré sa zas výlučne vzťahuje článok 8 protokolu (6); keďže pán Albertini je bývalý poslanec Európskeho parlamentu, článok 9 sa už v tomto prípade neuplatňuje;

               O.

               keďže táto vec vyplýva v každom prípade zo stanovísk, ktoré vyjadril poslanec, a keďže v tejto súvislosti určujúcim kritériom pre požívanie imunity podľa článku 8 protokolu je priama a jednoznačná spojitosť medzi danými stanoviskami a výkonom poslaneckých úloh;

               P.

               keďže v predmetnom prípade nebol poskytnutý žiaden dôkaz takejto spojitosti; keďže preto predchádzajúci záver – dvakrát schválenie v Európskom parlamente – že pán Albertini pri vyhlásení nevykonával svoje úlohy poslanca Európskeho parlamentu, naďalej platí;

               1.

               potvrdzuje svoje rozhodnutia z 21. mája 2013 a 24. februára 2014 neochrániť imunitu a výsady Gabriela Albertiniho a nekonať vo veci jeho žiadosti o opätovné preskúmanie, pokiaľ ide o občianskoprávne konanie začaté proti nemu;

               2.

               z tých istých dôvodov rozhodol, že nebude chrániť imunitu ani výsady Gabriela Albertiniho, pokiaľ ide o trestné konanie začaté proti nemu;

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby toto rozhodnutie a správu gestorského výboru ihneď postúpil príslušným orgánom Talianskej republiky a Gabrielovi Albertinimu.

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 12. mája 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, C-101/63, ECLI:EÚ:C:1964:28; rozsudok Súdneho dvora z 10. júla 1986, Wybot/Faure a iní, C-149/85, ECLI:EÚ:C:1986:310; rozsudok Všeobecného súdu z 15. októbra 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EÚ:T:2008:440; rozsudok Súdneho dvora z 21. októbra 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 a C-201/07, ECLI:EÚ:C:2008:579; rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EÚ:T:2010:102; rozsudok Súdneho dvora zo 6. Septembra 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EÚ:C:2011:543; rozsudok Všeobecného súdu zo 17. januára 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EÚ:T:2013:23.

      (2)  Prijaté texty, P7_TA(2013)0195.

      (3)  Zápisnica z 24. februára 2014, bod 7.

      (4)  Rozsudok vo veci Patriciello, uvedený vyššie, odsek 30.

      (5)  Rozsudok vo veci Patriciello, uvedený vyššie, odsek 35.

      (6)  Rozsudok vo veci Marra, uvedený vyššie, odsek 45.


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/414 z 10. marca 2016, ktorým sa Rakúska republika poveruje v záujme Európskej únie podpísať a ratifikovať Haagsky dohovor z 15. novembra 1965 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v cudzine v občianskych a obchodných veciach a ktorým sa Malta poveruje v záujme Európskej únie pristúpiť k tomuto dohovoru

text:
               22.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 75/1

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2016/414
   z 10. marca 2016,
   ktorým sa Rakúska republika poveruje v záujme Európskej únie podpísať a ratifikovať Haagsky dohovor z 15. novembra 1965 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v cudzine v občianskych a obchodných veciach a ktorým sa Malta poveruje v záujme Európskej únie pristúpiť k tomuto dohovoru
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 2 v spojení s jej článkom 218 ods. 6 písm. a),
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu (1),
   keďže:

               (1)

               Haagskym dohovorom z 15. novembra 1965 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v cudzine v občianskych a obchodných veciach (ďalej len „dohovor“) sa zjednodušujú spôsoby zasielania súdnych a mimosúdnych písomností medzi zmluvnými štátmi. Uľahčuje sa tým súdna spolupráca v cezhraničných občianskych a obchodných sporoch.

               (2)

               Mnoho krajín vrátane členských štátov s výnimkou Rakúskej republiky a Malty sú zmluvnými stranami dohovoru. Rakúska republika a Malta vyjadrili záujem stať sa zmluvnými stranami dohovoru. Je v záujme Únie, aby všetky členské štáty boli zmluvnými stranami dohovoru. Okrem toho v rámci vonkajšej politiky Únie v oblasti spravodlivosti v občianskych veciach Únia podporuje pristúpenie k dohovoru a jeho ratifikáciu tretími štátmi.

               (3)

               V súvislosti s dohovorom má Únia vonkajšiu právomoc, pokiaľ sa jeho ustanovenia dotýkajú pravidiel ustanovených v určitých ustanoveniach právnych predpisoch Únie alebo pokiaľ sa pristúpením ďalších členských štátov k dohovoru mení rozsah pôsobnosti určitých ustanovení právnych predpisov Únie, ako je to v prípade článku 28 ods. 4 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 (2).

               (4)

               Dohovor neumožňuje účasť organizácií regionálnej ekonomickej integrácie, akou je Únia. Európska únia preto nemôže pristúpiť k dohovoru.

               (5)

               Rada by preto mala poveriť Rakúsku republiku, aby v záujme Únie podpísala a ratifikovala dohovor, a Maltu, aby v záujme Únie pristúpila k dohovoru. V súlade s článkom 3 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie si členské štáty ponechávajú právomoc v tých oblastiach dohovoru, ktorými nie sú dotknuté pravidlá Únie ani sa nemení rozsah ich pôsobnosti.

               (6)

               Spojené kráľovstvo a Írsko sú viazané nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 (3), a preto sa zúčastňujú na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

               (7)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Rada týmto poveruje Rakúsku republiku, aby v záujme Únie podpísala a ratifikovala Haagsky dohovor z 15. novembra 1965 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v cudzine v občianskych a obchodných veciach a Maltu, aby v záujme Únie pristúpila k tomuto dohovoru.
   Text dohovoru je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   1.   Rakúska republika podnikne nevyhnutné kroky, aby uložila svoju ratifikačnú listinu k dohovoru na Ministerstve zahraničných vecí Holandského kráľovstva v primeranom čase a najneskôr 31. decembra 2017.
   2.   Rakúska republika informuje Radu a Komisiu o dátume uloženia svojej ratifikačnej listiny.
   Článok 3
   1.   Po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia Malta oznámi ministerstvu zahraničných vecí Holandského kráľovstva dátum, keď sa na Malte začne uplatňovať dohovor.
   2.   Malta informuje o dátume uvedenom v odseku 1 taktiež Radu a Komisiu.
   Článok 4
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 5
   Toto rozhodnutie je určené Malte a Rakúskej republike.

      V Bruseli 10. marca 2016

            Za Radu

            predseda

         K.H.D.M. DIJKHOFF

      (1)  Zatiaľ neuverejnený v úradnom vestníku.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1215/2012 z 12. decembra 2012 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (Ú. v. EÚ L 351, 20.12.2012, s. 1).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1393/2007 z 13. novembra 2007 o doručovaní súdnych a mimosúdnych písomností v občianskych a obchodných veciach v členských štátoch („doručovanie písomností“) a o zrušení nariadenia Rady (ES) č. 1348/2000 (Ú. v. EÚ L 324, 10.12.2007, s. 79).


title: Rozhodnutie Komisie z 18. septembra 1986, ktorým sazriaďuje Poradný výbor pre ochranu životného prostredia v osobitne ohrozených oblastiach (oblasť Stredozemného mora)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31986D0479

Úradný vestník L 282 , 03/10/1986 S. 0023 - 0024 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0146  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 15 Zväzok 7 S. 0146

		Rozhodnutie Komisiez 18. septembra 1986,ktorým sazriaďuje Poradný výbor pre ochranu životného prostredia v osobitne ohrozených oblastiach (oblasť Stredozemného mora)(86/479/EHS)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva,keďže akčný program Európskeho spoločenstva v oblasti životného prostredia (1982-1986) prijatý Radou 7. februára 1983 [1] výslovne stanovuje, že životné prostredie sa má považovať za základ vymedzujúci hranice pre ďalší hospodársky a sociálny rozvoj;keďže Komisia 11. apríla 1984 prijala oznámenie vymedzujúce stratégiu a akčný plán na ochranu životného prostredia v oblasti Stredozemného mora [2] a požadujúce vykonávanie súboru koordinovaných opatrení, ktoré by vytvorili podmienky vedúce k harmonickému rozvoju socio-ekonomických činností v danom regióne;keďže Európsky parlament prijal rezolúciu k uvedenému oznámeniu, ktorou sa schvaľuje návrh na zriadenie poradného výboru [3];keďže oblasť Stredozemného mora je regiónom s osobitými fyzikálnymi, sociáln-ekonomickými a kultúrnymi rysmi, ktorého problémy a potenciál si vyžadujú osobitnú pozornosť v politikách spoločenstva;keďže Komisia sa musí o znečistení v oblastiach, kde je životné prostredie osobitne ohrozené, radiť s odborníkmi z členských štátov;keďže je taktiež potrebné, aby spoločenstvo malo fórum, v ktorom by mohli odborníci zasadať s cieľom vzájomne si poskytovať informácie a skúsenosti z členských štátov, čím by sa uľahčila koordinácia opatrení prijímaných alebo plánovaných na vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni a na úrovni spoločenstva,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Pri Komisii sa zriaďuje Poradný výbor pre ochranu životného prostredia v osobitne ohrozených oblastiach, ďalej len "výbor".Článok 2Výbor pomáha Komisii pri vykonávaní programu stanoveného v oznámení o ochrane životného prostredia v oblasti Stredozemného mora, najmä:1. zhromažďuje informácie o súčasných a predvídateľných problémoch životného prostredia a o prebiehajúcich a plánovaných opatreniach;2. zisťuje a predkladá stanoviská k štúdiám uskutočniteľnosti, opisným analýzam a pilotným alebo demonštračným projektom, pre ktoré je navrhnutý finančný príspevok Komisie z rozpočtových prostriedkov určených na priame opatrenia spoločenstva v regiónoch s osobitne ohrozeným životným prostredím;3. zameriava sa na štúdium a skúmanie otázok, ktorých riešenie si vyžaduje použitie vhodnejších prostriedkov a ktorých výsledky je možné očakávať len z dlhodobejšieho hľadiska;4. rozvíja, s využitím uvedených prostriedkov, strednodobú a dlhodobú stratégiu a akčný plán na ochranu životného prostredia v oblasti Stredozemného mora.Článok 3Výbor sa skladá z najviac 16 vysoko kvalifikovaných špecialistov, ktorí sú odborníkmi v oblastiach stanovených v článku 2.Článok 4Odborníkov vymenúva Komisia na návrh členských štátov.Článok 5Pre každého člena výboru je v súlade s postupom stanoveným v článku 4 vymenovaný náhradník. Bez toho, aby bol dotknutý článok 9, náhradník sa zúčastňuje zasadnutia výboru a jeho činností, len pokiaľ sa ich nemôže zúčastniť člen, ktorého nahrádza.Článok 6Funkčné obdobie členov výboru je dvojročné. Po uplynutí dvojročného obdobia zostávajú členovia výboru vo funkcii, pokiaľ sú nahradení alebo sa ich funkčné obdobie predĺži. Funkčné obdobie člena alebo náhradníka skončí pred uplynutím dvojročného obdobia jeho smrťou, odstúpením alebo pokiaľ vláda, ktorá ho navrhla, požiada o jeho nahradenie. Jeho nástupca je vymenovaný na zostávajúcu časť funkčného obdobia v súlade s postupom stanoveným v článku 4.Za výkon funkcie neprináleží odmena.Článok 7Zoznam členov a náhradníkov uverejňuje Komisia v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Článok 8Výboru predsedá zástupca Komisie.Článok 9Predseda môže prizvať ktorúkoľvek osobu, ktorá má osobitné skúsenosti v záležitosti, ktorá je na programe rokovania, aby sa zúčastnila práce výboru ako odborník.Odborník sa zúčastňuje rokovania len v otázkach, ku ktorým bol prizvaný.Článok 10V prípade potreby môže Komisia prizvať k účasti na zasadnutí výboru individuálne jedného alebo viacerých členov, ktorí majú osobitné skúsenosti v príslušnej oblasti.Článok 11Práce výboru sa zúčastňujú zástupcovia príslušných oddelení Komisie.Sekretariát výboru zabezpečuje Komisia.Článok 12Vsúlade s požiadavkami prijme výbor svoj rokovací poriadok.Článok 13Bez toho, aby bol dotknutý článok 214 zmluvy, nesmú členovia výboru zverejňovať informácie, s ktorými sa oboznámia pri práci vo výbore, pokiaľ im Komisia neoznámi, že požadované stanovisko alebo položená otázka sú dôvernej povahy. V týchto prípadoch sa zasadnutia zúčastňujú len členovia výboru a zástupcovia oddelení Komisie.Článok 14Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 18. septembra 1986.V Bruseli 18. septembra 1986Za KomisiuStanley Clinton Davisčlen Komisie[1] Ú. v. ES C 46, 17.2.1983, s. 1.[2] Ú. v. ES C 133, 21.5.1984, s. 12.[3] Ú. v. ES C 141, 10.6.1985, s. 493.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie Rady z 8. októbra 2015, ktorým sa prijíma pozícia Rady k návrhu opravného rozpočtu Európskej únie č. 7 na rozpočtový rok 2015

text:
               13.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 338/2

         ROZHODNUTIE RADY
   z 8. októbra 2015,
   ktorým sa prijíma pozícia Rady k návrhu opravného rozpočtu Európskej únie č. 7 na rozpočtový rok 2015
   (2015/C 338/02)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 314, v spojení so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä jej článkom 106a,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (1), a najmä na jeho článok 41,
   keďže:

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článok
   Pozícia Rady k návrhu opravného rozpočtu Európskej únie č. 7 na rozpočtový rok 2015 bola prijatá 8. októbra 2015.
   Úplné znenie je k dispozícii na nahliadnutie alebo stiahnutie na internetovom sídle Rady: http://www.consilium.europa.eu/.

      V Luxemburgu 8. októbra 2015

            Za Radu

            predseda

         J. ASSELBORN

      (1)  Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 69, 13.3.2015, s. 1.


title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 5. mája 2010 o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2008, oddiel V – Dvor audítorov

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 252/89

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 5. mája 2010
   o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2008, oddiel V – Dvor audítorov
   (2010/501/EÚ)
   EURÓPSKY PARLAMENT,
   so zreteľom na všeobecný rozpočet Európskej únie na rozpočtový rok 2008 (1),
   so zreteľom na konečnú účtovnú závierku Európskych spoločenstiev za rozpočtový rok 2008 – zväzok I (C7-0176/2009) (2),
   so zreteľom na výročnú správu Dvora audítorov pre orgán udeľujúci absolutórium o vnútorných auditoch vykonaných v roku 2008,
   so zreteľom na výročnú správu Dvora audítorov o plnení rozpočtu za rozpočtový rok 2008 spolu s odpoveďami inštitúcií (3),
   so zreteľom na vyhlásenie o vierohodnosti týkajúce sa spoľahlivosti účtovnej závierky a zákonnosti a správnosti príslušných transakcií, ktoré vydal Dvor audítorov v súlade s článkom 248 Zmluvy o ES (4),
   so zreteľom na článok 272 ods. 10 a články 274, 275 a 276 Zmluvy o ES a na článok 314 ods. 10 a články 317, 318 a 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (5), a najmä na jeho články 50, 86, 145, 146 a 147,
   so zreteľom na článok 77 rokovacieho poriadku a prílohu VI k rokovaciemu poriadku,
   so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu (A7-0097/2010),

               1.

               udeľuje generálnemu tajomníkovi Dvora audítorov absolutórium za plnenie jeho rozpočtu za rozpočtový rok 2008;

               2.

               uvádza svoje poznámky v priloženom uznesení;

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie a uznesenie, ktoré je jeho neoddeliteľnou súčasťou, Rade, Komisii, Súdnemu dvoru Európskej únie, Dvoru audítorov, európskemu ombudsmanovi a európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Jerzy BUZEK

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ L 71, 14.3.2008.

      (2)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2009, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (5)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 252/90

         UZNESENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 5. mája 2010
   s poznámkami, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou rozhodnutia o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2008, oddiel V – Dvor audítorov
   EURÓPSKY PARLAMENT,
   so zreteľom na všeobecný rozpočet Európskej únie na rozpočtový rok 2008 (1),
   so zreteľom na konečnú účtovnú závierku Európskych spoločenstiev za rozpočtový rok 2008 – zväzok I (C7-0176/2009) (2),
   so zreteľom na výročnú správu Dvora audítorov pre orgán udeľujúci absolutórium o vnútorných auditoch uskutočnených v roku 2008,
   so zreteľom na výročnú správu Dvora audítorov o plnení rozpočtu za rozpočtový rok 2008 spolu s odpoveďami inštitúcií (3),
   so zreteľom na vyhlásenie o vierohodnosti týkajúce sa spoľahlivosti účtovnej závierky a zákonnosti a správnosti príslušných transakcií, ktoré vydal Dvor audítorov v súlade s článkom 248 Zmluvy o ES (4),
   so zreteľom na článok 272 ods. 10 a články 274, 275 a 276 Zmluvy o ES a na článok 314 ods. 10 a články 317, 318 a 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (5), a najmä na jeho články 50, 86, 145, 146 a 147,
   so zreteľom na článok 77 rokovacieho poriadku a prílohu VI k rokovaciemu poriadku,
   so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu (A7-0097/2010),

               1.

               konštatuje, že v roku 2008 mal Dvor audítorov k dispozícii viazané rozpočtové prostriedky v celkovej výške 133 miliónov EUR (122 miliónov EUR v roku 2007; 114 miliónov EUR v roku 2006) s mierou využitia 90,66 %, čo je menej ako priemer ostatných inštitúcií (95,67 %);

               2.

               pripomína, že pokiaľ ide o rozpočtový rok 2008, účtovná závierka Dvora audítorov bola podrobená auditu externej firmy PricewaterhouseCoopers (tak ako v roku 2007; predtým audit vykonala spoločnosť KPMG), ktorá dospela k týmto záverom:

                           a)

                           čo sa týka presnosti účtov za rozpočtový rok 2008, „podľa nášho názoru účtovná závierka vyjadruje pravdivo a verne finančnú situáciu Európskeho dvora audítorov k 31. decembru 2008 a výsledok hospodárenia a peňažné toky za uvedený rozpočtový rok v súlade s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002, nariadením Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie uvedeného nariadenia Rady, a účtovnými zásadami Európskeho dvora audítorov“, a

                           b)

                           čo sa týka použitia rozpočtových zdrojov pridelených Dvoru audítorov a primeranosti kontrolných postupov uplatňovaných v rozpočtovom roku 2008, „sme nezistili žiadnu skutočnosť, ktorá by nás vo všetkých významných hľadiskách a na základe uvedených kritérií viedla k presvedčeniu, že: a) zdroje pridelené Dvoru audítorov sa nepoužili na plánované účely a b) uplatňované kontrolné postupy neposkytujú potrebné záruky na zaistenie súladu finančných operácií s platnými pravidlami a nariadeniami“;

               3.

               pripomína svoj návrh, aby sa zvážila možnosť vypracovať racionálnejšiu štruktúru Dvora audítorov, a žiada Dvor audítorov, aby preskúmal alternatívne modely s cieľom znížiť celkový počet členov stanovením stropu pre počet členov a prijatím napr. rotačného systému založeného na zásade rovnosti medzi členmi;

               4.

               berie na vedomie úsilie Dvora audítorov o zlepšenie postupu zverejňovania a predkladania svojich výročných správ; dúfa, že pre túto rozhodujúcu fázu postupu udelenia absolutória možno vytvoriť do budúcnosti dohodnutý postup, a to s náležitým ohľadom na absolútnu nezávislosť Dvora audítorov a výhradné práva príslušného výboru;

               5.

               poznamenáva, že i keď sa prostredníctvom súčasného postupu zverejňovania a predkladania osobitných správ Dvora audítorov posilňuje identita a viditeľnosť Dvora audítorov, zároveň vznikajú i určité obavy: zatiaľ čo Európsky parlament v plnej miere rešpektuje právo Dvora audítorov kedykoľvek predkladať pripomienky v podobe osobitných správ, domnieva sa, že súčasný postup, ktorý sa začína verejným predložením osobitnej správy a tlačovou konferenciou Dvora audítorov v značnom predstihu pred predložením osobitnej správy adresovanej Výboru pre kontrolu rozpočtu, celkom neodráža úlohu Dvora audítorov ako inštitúcie, ktorá podáva správy a podporuje Európsky parlament a Radu pri výkone ich právomocí kontroly plnenia rozpočtu;

               6.

               víta skutočnosť, že v správe o partnerskom preskúmaní vypracovanej medzinárodným tímom pre partnerské preskúmania (predloženej v decembri 2008) sa dospelo k celkovému záveru a konštatovalo sa, že väčšina odporúčaní sa predvídala už v rámci akčného plánu vypracovaného ešte pred preskúmaním; víta zámer Dvora audítorov začleniť ostatné odporúčania do stratégie auditu na roky 2009 – 2012 a jeho úsilie o ich vykonávanie počas tohto obdobia;

               7.

               poznamenáva, že hoci v roku 2008 Dvor audítorov prijal 97 zamestnancov (48 úradníkov, 18 dočasných zamestnancov, 31 zmluvných zamestnancov), celkový počet neobsadených pozícií na konci roka 2008 (69) bol vyšší než na konci roka 2007 (56); berie na vedomie, že Dvor audítorov získal 22 dodatočných pozícií (spolu 853), ako aj nedostatok vhodných uchádzačov, ktorý Dvoru audítorov zabránil v tom, aby prijal plánovaný počet nových zamestnancov; žiada Dvor audítorov, aby podal správu o dosiahnutom pokroku pri skracovaní omeškaní v procese prijímania zamestnancov;

               8.

               víta vytvorenie spoločného výboru pre rovnaké príležitosti, pokrok dosiahnutý v oblastiach IT a telekomunikácií a účinnú správu kancelárskych priestorov;

               9.

               poznamenáva, že správa interného audítora Dvora audítorov za rok 2008 sa niesla prevažne v pozitívnom duchu, a v tejto súvislosti víta skutočnosť, že väčšina odporúčaní, ktoré predložil interný audítor, bola akceptovaná a začlenená do nápravných akčných plánov; víta vytvorenie rámca na monitorovanie účinnosti vnútorných kontrol, ako aj prijatie kľúčových ukazovateľov výkonnosti;

               10.

               víta nový integrovaný systém riadenia a finančnej kontroly (SAP), ktorý je v prevádzke od 1. januára 2008 a ktorý umožnil úspory v rozpočte a vyššiu efektívnosť troch zainteresovaných inštitúcií (Rady, Dvora audítorov a Súdneho dvora), vyjadruje však poľutovanie nad tým, že Dvor audítorov nezaviedol tento systém už skôr;

               11.

               víta prebiehajúcu úspešnú medziinštitucionálnu spoluprácu so Súdnym dvorom Európskej únie, pokiaľ ide o oblasť odbornej prípravy;

               12.

               v súvislosti s vyhláseniami o finančných záujmoch členov pripomína, že v súlade s etickým kódexom Dvora audítorov členovia Dvora audítorov odovzdávajú vyhlásenie o svojich finančných záujmoch predsedovi Dvora audítorov, ktorý ich uchováva v dôvernosti, a že tieto vyhlásenia sa nezverejňujú; opätovne potvrdzuje svoje stanovisko, že v záujme transparentnosti by vyhlásenia o finančných záujmoch členov všetkých inštitúcií EÚ mali byť prostredníctvom verejného registra dostupné na internete, a vyzýva Dvor audítorov, aby v tejto súvislosti prijal potrebné kroky;

               13.

               vyjadruje uznanie Dvoru audítorov za kvalitu jeho výročnej správy o činnosti a víta zaradenie kapitoly, v ktorej informuje o opatreniach v priebehu roka nadväzujúcich na predchádzajúce rozhodnutia Európskeho parlamentu o absolutóriu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 71, 14.3.2008.

      (2)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2009, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (5)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.