title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/2464 z 18. decembra 2017, ktorým sa Rakúsko a Rumunsko oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Panamy, Uruguaja, Kolumbie a Salvádoru k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí

text:
               29.12.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 348/43

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2017/2464
   z 18. decembra 2017,
   ktorým sa Rakúsko a Rumunsko oprávňujú prijať v záujme Európskej únie pristúpenie Panamy, Uruguaja, Kolumbie a Salvádoru k Haagskemu dohovoru z roku 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 81 ods. 3 v spojení s jej článkom 218,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   keďže:

               (1)

               Európska únia si stanovila za jeden zo svojich cieľov presadzovanie ochrany práv dieťaťa, ako sa uvádza v článku 3 Zmluvy o Európskej únii. Opatrenia na ochranu detí pred neoprávneným premiestnením alebo zadržiavaním sú zásadnou súčasťou tejto politiky.

               (2)

               Rada prijala nariadenie (ES) č. 2201/2003 (2) (ďalej len „nariadenie Brusel IIa“), ktorého cieľom je chrániť deti pred škodlivými účinkami neoprávneného premiestnenia alebo zadržiavania a stanoviť postupy na zabezpečenie ich bezodkladného návratu do štátu ich obvyklého pobytu, ako aj zabezpečiť pre ne ochranu práv styku a opatrovníckych práv.

               (3)

               Nariadením Brusel IIa sa dopĺňa a posilňuje Haagsky dohovor z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí (ďalej len „Haagsky dohovor z roku 1980“), ktorým sa na medzinárodnej úrovni stanovuje systém povinností a spolupráce medzi zmluvnými štátmi a medzi ústrednými orgánmi a ktorý má za cieľ zabezpečiť bezodkladný návrat neoprávnene premiestnených alebo zadržiavaných detí.

               (4)

               Všetky členské štáty Únie sú zmluvnými stranami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (5)

               Únia nabáda tretie štáty, aby pristúpili k Haagskemu dohovoru z roku 1980, a podporuje správne vykonávanie Haagskeho dohovoru z roku 1980 okrem iného účasťou – spolu s členskými štátmi – v osobitných výboroch, ktoré pravidelne zvoláva Haagska konferencia medzinárodného práva súkromného.

               (6)

               Spoločný právny rámec platný vo vzťahu medzi členskými štátmi Únie a tretími štátmi by mohol byť najlepším riešením citlivých prípadov medzinárodných únosov detí.

               (7)

               V Haagskom dohovore z roku 1980 sa stanovuje, že sa uplatňuje medzi pristupujúcim štátom a zmluvnými štátmi, ktoré vyhlásili, že toto pristúpenie prijali.

               (8)

               Haagsky dohovor z roku 1980 neumožňuje organizáciám regionálnej ekonomickej integrácie, akou je Únia, stať sa jeho zmluvnou stranou. Únia preto nemôže pristúpiť k uvedenému dohovoru a ani uložiť vyhlásenie o prijatí pristupujúceho štátu.

               (9)

               Na základe stanoviska Súdneho dvora Európskej únie 1/13 (3) patria vyhlásenia o prijatí podľa Haagskeho dohovoru z roku 1980 do výlučnej vonkajšej právomoci Únie.

               (10)

               Panama uložila svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980 dňa 2. februára 1994. Haagsky dohovor z roku 1980 nadobudol platnosť pre Panamu 1. mája 1994.

               (11)

               Všetky dotknuté členské štáty s výnimkou Rakúska a Rumunska už prijali pristúpenie Panamy k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Panama prijala pristúpenie Bulharska, Cypru, Estónska, Litvy, Lotyšska, Malty a Slovinska k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Posúdenie situácie v Panamy viedlo k záveru, že Rakúsko a Rumunsko sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Panamy v súlade s podmienkami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (12)

               Uruguaj uložil svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980 dňa 18. novembra 1999. Haagsky dohovor z roku 1980 nadobudol platnosť pre Uruguaj 1. februára 2000.

               (13)

               Všetky dotknuté členské štáty s výnimkou Rakúska a Rumunska už prijali pristúpenie Uruguaja k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Uruguaj prijal pristúpenie Bulharska, Estónska, Litvy a Lotyšska k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Posúdenie situácie v Uruguaji viedlo k záveru, že Rakúsko a Rumunsko sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Uruguaja v súlade s podmienkami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (14)

               Kolumbia uložila svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980 dňa 13. decembra 1995. Haagsky dohovor z roku 1980 nadobudol platnosť pre Kolumbiu 1. marca 1996.

               (15)

               Všetky dotknuté členské štáty s výnimkou Rakúska a Rumunska už prijali pristúpenie Kolumbie k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Kolumbia prijala pristúpenie Bulharska, Estónska, Litvy, Lotyšska a Malty k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Posúdenie situácie v Kolumbii viedlo k záveru, že Rakúsko a Rumunsko sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Kolumbie v súlade s podmienkami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (16)

               Salvádor uložil svoju listinu o pristúpení k Haagskemu dohovoru z roku 1980 dňa 5. februára 2001. Haagsky dohovor z roku 1980 nadobudol platnosť pre Salvádor 1. mája 2001.

               (17)

               Všetky dotknuté členské štáty s výnimkou Rakúska a Rumunska už prijali pristúpenie Salvádoru k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Salvádor prijal pristúpenie Bulharska, Estónska, Litvy a Lotyšska k Haagskemu dohovoru z roku 1980. Posúdenie situácie v Salvádoru viedlo k záveru, že Rakúsko a Rumunsko sú v pozícii, aby prijali v záujme Únie pristúpenie Salvádoru v súlade s podmienkami Haagskeho dohovoru z roku 1980.

               (18)

               Preto by sa Rakúsko a Rumunsko mali oprávniť, aby v záujme Únie uložili svoje vyhlásenia o prijatí pristúpenia Panamy, Uruguaja, Kolumbie a Salvádoru k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v súlade s podmienkami stanovenými v tomto rozhodnutí. Ostatné členské štáty Únie, ktoré už pristúpenie Panamy, Uruguaja, Kolumbie a Salvádoru k Haagskemu dohovoru z roku 1980 prijali, by nemali uložiť nové vyhlásenia o prijatí, keďže existujúce vyhlásenia zostávajú podľa medzinárodného práva verejného v platnosti.

               (19)

               Spojené kráľovstvo a Írsko sú viazané nariadením Brusel IIa a zúčastňujú sa na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

               (20)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   1.   Rakúsko a Rumunsko sa týmto oprávňujú v záujme Únie prijať pristúpenie Panamy, Uruguaja, Kolumbie a Salvádoru k Haagskemu dohovoru z roku 1980.
   2.   Rakúsko a Rumunsko uložia najneskôr do 19. decembra 2018 vyhlásenie o prijatí pristúpenia Panamy, Uruguaja, Kolumbie a Salvádoru k Haagskemu dohovoru z roku 1980 v záujme Únie v tomto znení:

      „[ČLENSKÝ ŠTÁT – úplný názov] vyhlasuje, že prijíma pristúpenie Panamy, Uruguaja, Kolumbie a Salvádoru k Haagskemu dohovoru z 25. októbra 1980 o občianskoprávnych aspektoch medzinárodných únosov detí v súlade s rozhodnutím Rady (EÚ) 2017/2464.“.

   3.   Rakúsko a Rumunsko informujú Radu a Komisiu o uložení svojich vyhlásení o prijatí pristúpenia Panamy, Uruguaja, Kolumbie a Salvádoru k Haagskemu dohovoru z roku 1980 a oznámia Komisii znenie uvedených vyhlásení do dvoch mesiacov od ich uloženia.
   Článok 2
   Tie členské štáty, ktoré uložili svoje vyhlásenia o prijatí pristúpenia Panamy, Uruguaja, Kolumbie a Salvádoru k Haagskemu dohovoru z roku 1980 pred dátumom prijatia tohto rozhodnutia, neukladajú nové vyhlásenia.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho oznámenia.
   Článok 4
   Toto rozhodnutie je určené Rakúsku a Rumunsku.

      V Bruseli 18. decembra 2017

            Za Radu

            predsedníčka

         K. SIMSON

      (1)  Stanovisko z 30. novembra 2017 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Nariadenie Rady (ES) č. 2201/2003 z 27. novembra 2003 o právomoci a uznávaní a výkone rozsudkov v manželských veciach a vo veciach rodičovských práv a povinností, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 1347/2000 (Ú. v. EÚ L 338, 23.12.2003, s. 1).

      (3)  ECLI:EU:C:2014:2303.


title: Rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/90 z 22. januára 2018, ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele

text:
               22.1.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               LI 16/14

         ROZHODNUTIE RADY (SZBP) 2018/90
   z 22. januára 2018,
   ktorým sa mení rozhodnutie (SZBP) 2017/2074 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä jej článok 29,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady (SZBP) 2017/2074 z 13. novembra 2017 o reštriktívnych opatreniach vzhľadom na situáciu vo Venezuele (1),
   so zreteľom na návrh vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
   keďže:

               (1)

               Rada 13. novembra 2017 prijala rozhodnutie (SZBP) 2017/2074.

               (2)

               Rada 13. novembra 2017 prijala závery o Venezuele, v ktorých opätovne potvrdila, že konštruktívny dialóg a rokovania sú jediným udržateľným spôsobom, ako riešiť súčasnú krízu a reagovať na naliehavé potreby obyvateľov Venezuely.

               (3)

               Rada zdôraznila, že je znepokojená situáciou v tejto krajine, prijala reštriktívne opatrenia a uviedla, že tieto opatrenia sa budú uplatňovať postupne a flexibilne a mohli by sa rozšíriť tým, že sa zamerajú na osoby a subjekty, ktoré sa podieľajú na nedodržiavaní demokratických zásad a zásad právneho štátu a na porušovaní ľudských práv.

               (4)

               Vzhľadom na ďalej sa zhoršujúcu situáciu vo Venezuele by sa do zoznamu fyzických a právnických osôb, subjektov a orgánov, na ktoré sa vzťahujú reštriktívne opatrenia, uvedeného v prílohe I k rozhodnutiu (SZBP) 2017/2074 malo zaradiť sedem osôb.

               (5)

               Príloha I k rozhodnutiu (SZBP) 2017/2074 by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Príloha I k rozhodnutiu (SZBP) 2017/2074 sa mení tak, ako sa uvádza v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 22. januára 2018,

            Za Radu

            predsedníčka

         F. MOGHERINI

      (1)  Ú. v. EÚ L 295, 14.11.2017, s. 60.

      PRÍLOHA
      Do zoznamu osôb a subjektov, ktorý sa uvádza v prílohe I k rozhodnutiu (SZBP) 2017/2074, sa dopĺňajú tieto osoby:

                     Meno

                     Identifikačné údaje

                     Zdôvodnenie

                     Dátum zaradenia do zoznamu

                     „1.

                     Néstor Luis Reverol Torres

                     Dátum narodenia: 28. októbra 1964

                     Minister vnútra, spravodlivosti a mieru; bývalý generálny veliteľ Bolívarovskej národnej gardy. Je zodpovedný za vážne porušovanie ľudských práv a potláčanie demokratickej opozície vo Venezuele vrátane zákazu a potláčania politických demonštrácií.

                     22.1.2018

                     2.

                     Gustavo Enrique González López

                     Dátum narodenia: 2. novembra 1960

                     Vedúci Bolívarovskej národnej spravodajskej služby (SEBIN). Je zodpovedný za vážne porušovanie ľudských práv (vrátane svojvoľného zadržiavania, neľudského a ponižujúceho zaobchádzania a mučenia) a potláčanie občianskej spoločnosti a demokratickej opozície vo Venezuele.

                     22.1.2018

                     3.

                     Tibisay Lucena Ramírez

                     Dátum narodenia: 26. apríla 1959

                     Predsedníčka Národnej volebnej rady (Consejo Nacional Electoral – CNE). Jej opatrenia a politiky oslabili demokraciu a právny štát vo Venezuele, okrem iného aj tým, že uľahčila zriadenie Ústavodarného zhromaždenia, pretože nezabezpečila, aby CNE zostala nestrannou a nezávislou inštitúciou v súlade s venezuelskou ústavou.

                     22.1.2018

                     4.

                     Antonio José Benavides Torres

                     Dátum narodenia: 13. júna 1961

                     Predseda mestskej rady hlavného obvodu (Distrito Capital). Do 21. júna 2017 generálny veliteľ Bolívarovskej národnej gardy. Zapojený do potláčania občianskej spoločnosti a demokratickej opozície vo Venezuele a zodpovedný za vážne porušovanie ľudských práv, ktoré spáchala Bolívarovská národná garda pod jeho velením. Jeho opatrenia a politiky vo funkcii generálneho veliteľa Bolívarovskej národnej gardy, okrem iného to, že Bolívarovská národná garda viedla policajné zásahy proti civilným demonštráciám, a to, že verejne presadzoval, aby vojenské súdy mali právomoc nad civilným obyvateľstvom, oslabili právny štát vo Venezuele.

                     22.1.2018

                     5.

                     Maikel José Moreno Pérez

                     Dátum narodenia: 12. decembra 1965

                     Predseda a bývalý podpredseda najvyššieho súdu Venezuely (Tribunal Supremo de Justicia). V rámci týchto funkcií podporoval a umožňoval vládne opatrenia a politiky, ktoré oslabujú demokraciu a právny štát vo Venezuele, a je zodpovedný za opatrenia a vyhlásenia, ktoré zbavili národné zhromaždenie jeho právomocí.

                     22.1.2018

                     6.

                     Tarek William Saab Halabi

                     Dátum narodenia: 10. septembra 1963

                     Venezuelský generálny prokurátor vymenovaný Ústavodarným zhromaždením. V rámci tejto funkcie a v rámci predchádzajúcich funkcií ombudsmana a predsedu republikánskej etickej rady oslabil demokraciu a právny štát vo Venezuele tým, že verejne podporoval opatrenia zamerané voči oponentom vlády a odobratie právomocí národnému zhromaždeniu.

                     22.1.2018

                     7.

                     Diosdado Cabello Rondón

                     Dátum narodenia: 15. apríla 1963

                     Poslanec Ústavodarného zhromaždenia a prvý podpredseda Zjednotenej socialistickej strany Venezuely (PSUV). Zapojený do oslabovania demokracie a právneho štátu vo Venezuele, a to aj tým, že využíva médiá na verejné útoky a vyhrážky namierené proti politickej opozícii, iným médiám a občianskej spoločnosti.

                     22.1.2018“


title: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky (EÚ) 2018/546 z 15. marca 2018 o delegovaní právomocí prijímať rozhodnutia o vlastných zdrojoch (ECB/2018/10)

text:
               6.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 90/105

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY (EÚ) 2018/546
   z 15. marca 2018
   o delegovaní právomocí prijímať rozhodnutia o vlastných zdrojoch (ECB/2018/10)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (1), a najmä na jeho článok 26 ods. 3 a články 28, 29, 77 a 78,
   so zreteľom na nariadenie Rady (EÚ) č. 1024/2013 z 15. októbra 2013, ktorým sa Európska centrálna banka poveruje osobitnými úlohami, pokiaľ ide o politiky týkajúce sa prudenciálneho dohľadu nad úverovými inštitúciami (2), a najmä na jeho článok 4 ods. 1 písm. d),
   so zreteľom na rozhodnutie Európskej centrálnej banky (EÚ) 2017/933 zo 16. novembra 2016 o všeobecnom rámci pre delegovanie rozhodovacích právomocí vo vzťahu k právnym nástrojom v oblasti dohľadu (ECB/2016/40) (3), a najmä na jeho článok 4,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 4 ods. 1 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 je Európska centrálna banka (ECB) ako príslušný orgán pre významné dohliadané subjekty zodpovedná za posúdenie, či emisie nástrojov vlastného kapitálu Tier 1 spĺňajú kritériá stanovené v nariadení (EÚ) č. 575/2013. Významné dohliadané subjekty môžu klasifikovať kapitálové nástroje ako nástroje vlastného kapitálu Tier 1 len po udelení predchádzajúceho povolenia ECB.

               (2)

               Podľa požiadaviek na základe článku 26 ods. 3 tretieho pododseku nariadenia (EÚ) č. 575/2013 Európsky orgán pre bankovníctvo (EBA) vytvoril a pravidelne aktualizuje verejný zoznam druhov nástrojov, ktoré sa v každom členskom štáte kvalifikujú ako nástroje vlastného kapitálu Tier 1. Zahrnutie druhu nástroja do zoznamu EBA znamená, že takýto nástroj spĺňa kritériá prípustnosti stanovené v článku 28 alebo prípadne v článku 29 nariadenia (EÚ) č. 575/2013. Vzhľadom na to, že jednotlivé druhy nástrojov podliehajú preskúmaniu zo strany príslušných orgánov a od 28. júna 2013 zo strany EBA a vzhľadom na verejnú povahu a pravidelné aktualizácie zoznamu EBA je vhodné, aby sa uvedený zoznam používal na stanovenie rozsahu delegovania rozhodovacích právomocí podľa článku 26 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.

               (3)

               Podľa odôvodnenia 75 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 uvedené nariadenie nebráni príslušným orgánom v zachovávaní procesov pre udelenie predchádzajúceho povolenia týkajúcich sa zmlúv o nástrojoch dodatočného kapitálu Tier 1 a kapitálu Tier 2. Zákony niektorých členských štátov preto ustanovujú postupy klasifikácie kapitálových nástrojov ako nástrojov dodatočného kapitálu Tier 1 a kapitálu Tier 2. ECB je podľa článku 4 ods. 1 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 príslušným orgánom na udeľovanie uvedeného povolenia významným dohliadaným subjektom.

               (4)

               ECB je podľa článku 4 ods. 1 písm. d) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 tiež zodpovedná za udeľovanie predchádzajúceho povolenia významným dohliadaným subjektom na účely zníženia, umorenia alebo spätného odkúpenia nástrojov vlastného kapitálu Tier 1 emitovaných uvedenými inštitúciami spôsobom, ktorý povoľujú uplatniteľné vnútroštátne právne predpisy, a na účely uplatnenia kúpnej opcie, umorenia, splatenia alebo spätného odkúpenia nástrojov dodatočného kapitálu Tier 1 alebo prípadne kapitálu Tier 2 pred dátumom ich zmluvnej splatnosti.

               (5)

               Pri posudzovaní žiadostí od významných dohliadaných subjektov o udelenie predchádzajúceho povolenia na zníženie vlastných zdrojov uplatňuje ECB článok 78 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a kapitolu IV oddiel 2 delegovaného nariadenia Komisie (EÚ) č. 241/2014 (4).

               (6)

               ECB ako príslušný orgán musí každý rok prijať významné množstvo rozhodnutí o vlastných zdrojoch. S cieľom uľahčiť rozhodovací proces je nevyhnutné prijať rozhodnutie o delegovaní právomocí v súvislosti s prijímaním uvedených rozhodnutí. Súdny dvor Európskej únie uznal, že delegovanie právomocí je nevyhnutné s cieľom zabezpečiť, aby inštitúcia, od ktorej sa vyžaduje prijatie značného počtu rozhodnutí, mohla vykonávať svoje úlohy. Podobne Súdny dvor Európskej únie uznal nevyhnutnosť zabezpečiť schopnosť fungovania rozhodovacieho orgánu, ktorá predstavuje zásadu vlastnú každému inštitucionálnemu systému (5).

               (7)

               Delegovanie rozhodovacích právomocí by malo byť obmedzené a primerané a rozsah pôsobnosti delegovania by mal byť jasne vymedzený.

               (8)

               Rozhodnutie (EÚ) 2017/933 (ECB/2016/40) podrobne stanovuje postup, ktorý treba dodržiavať na prijímanie rozhodnutí o delegovaní právomocí týkajúcich sa dohľadu, a osoby, na ktoré môžu byť delegované rozhodovacie právomoci. Toto rozhodnutie nemá vplyv na výkon úloh ECB v oblasti dohľadu, ani ním nie je dotknutá právomoc Rady pre dohľad navrhovať Rade guvernérov konečné návrhy rozhodnutí.

               (9)

               Ak kritériá na prijatie delegovaného rozhodnutia ustanovené v tomto rozhodnutí nebudú splnené, mali by sa prijať rozhodnutia v súlade s postupom nevznesenia námietok stanoveným v článku 26 ods. 8 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 a článku 13g rozhodnutia ECB/2004/2 (6). Postup nevznesenia námietok by sa okrem toho mal použiť aj vtedy, ak majú vedúci pracovných útvarov pochybnosti o tom, či sú v súvislosti s rozhodnutiami o vlastných zdrojoch splnené kritériá posudzovania, ktoré sú spôsobené tým, že významný dohliadaný subjekt neposkytol dostatočné informácie alebo z dôvodu zložitosti posúdenia.

               (10)

               Rozhodnutia ECB týkajúce sa dohľadu môžu byť predmetom administratívneho preskúmania v súlade s článkom 24 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 a ako je bližšie špecifikované v rozhodnutí ECB/2014/16 (7). V prípade uvedeného administratívneho preskúmania by Rada pre dohľad mala zohľadniť stanovisko Administratívneho revízneho výboru a predložiť Rade guvernérov nový návrh rozhodnutia na schválenie prostredníctvom postupu nevznesenia námietok,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tohto rozhodnutia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

               (1)

               „rozhodnutie o vlastných zdrojoch“ je rozhodnutie ECB o predchádzajúcom povolení klasifikovať nástroj ako nástroj vlastného kapitálu Tier 1, dodatočného kapitálu Tier 1 alebo kapitálu Tier 2 a o zníženiach vlastných zdrojov;

               (2)

               „zníženie vlastných zdrojov“ je akákoľvek z činností uvedených v článku 77 nariadenia (EÚ) č. 575/2013;

               (3)

               „zníženia s náhradou“ sú zníženia vlastných zdrojov uvedené v článku 78 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 575/2013;

               (4)

               „zníženia bez náhrady“ sú zníženia vlastných zdrojov uvedené v článku 78 ods. 1 písm. b) nariadenia (EÚ) č. 575/2013;

               (5)

               „zoznam EBA“ je zoznam, ktorý vypracúva, spravuje a uverejňuje (8) EBA podľa článku 26 ods. 3 tretieho pododseku nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a ktorý na základe informácií poskytnutých každým príslušným orgánom zahŕňa všetky formy kapitálových nástrojov v každom členskom štátu, ktoré sa kvalifikujú ako nástroje vlastného kapitálu Tier 1;

               (6)

               „nástroj vlastného kapitálu Tier 1“ je kapitálový nástroj, ktorý sa na základe nariadenia (EÚ) č. 575/2013 kvalifikuje ako nástroj vlastného kapitálu Tier 1, „nástroj dodatočného kapitálu Tier 1“ je kapitálový nástroj, ktorý sa na základe uvedeného nariadenia kvalifikuje ako nástroj vlastného kapitálu Tier 1 a „nástroj kapitálu Tier 2“ je kapitálový nástroj, ktorý sa na základe uvedeného nariadenia kvalifikuje ako nástroj kapitálu Tier 2;

               (7)

               „nahrádzajúci nástroj“ je kapitálový nástroj, ktorý nahrádza kapitálový nástroj, ktorý má byť predmetom zníženia, spätného odkúpenia, uplatnenia kúpnej opcie alebo umorenia v zmysle článku 78 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 575/2013;

               (8)

               „nahradený nástroj“ je kapitálový nástroj, ktorý má byť predmetom niektorého z postupov uvedených v článku 77 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, a ktorý má byť nahradený nahrádzajúcim nástrojom pri znížení s náhradou podľa článku 78 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 575/2013;

               (9)

               „podiel vlastného kapitálu Tier 1“ je podiel vlastného kapitálu Tier 1 v zmysle článku 92 ods. 2 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, „podiel kapitálu Tier 1“ je podiel kapitálu Tier 1 v zmysle uvedeného ustanovenia a „celkový podiel kapitálu“ je celkový podiel kapitálu v zmysle uvedeného ustanovenia;

               (10)

               „rozhodnutie SREP“ je rozhodnutie prijaté ECB na základe článku 16 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 po každoročnom postupe preskúmania a hodnotenia orgánmi dohľadu v zmysle článku 97 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (9), ktoré stanovuje prudenciálne požiadavky;

               (11)

               „rozhodnutie o delegovaní právomocí“ má ten istý význam ako v článku 3 bod 2 rozhodnutia (EÚ) 2017/933 (ECB/2016/40) a „delegované rozhodnutie“ má ten istý význam ako v článku 3 bod 4 rozhodnutia (EÚ) 2017/933 (ECB/2016/40);

               (12)

               „vedúci pracovných útvarov“ sú vedúci pracovných útvarov ECB, na ktorých bola delegovaná právomoc prijímať rozhodnutia o vlastných zdrojoch;

               (13)

               „postupom nevznesenia námietok“ je postup stanovený v článku 26 ods. 8 nariadenia (EÚ) č. 1024/2013 a bližšie špecifikovaný v článku 13g rozhodnutia ECB/2004/2;

               (14)

               „zamietavé rozhodnutie“ je rozhodnutie, ktoré neudeľuje povolenie alebo neudeľuje povolenie v plnom rozsahu, o ktoré žiadal významný dohliadaný subjekt. Rozhodnutie s doplňujúcimi ustanoveniami, ako sú podmienky alebo povinnosti, sa považuje za zamietavé rozhodnutie, ak takéto doplňujúce ustanovenia: a) zabezpečujú, že dohliadaný subjekt spĺňa požiadavky príslušného práva Únie uvedené v článkoch 3 ods. 4, 4 ods. 3 a 5 ods. 6 a boli dohodnuté písomne alebo b) iba opätovne uvádzajú jednu alebo viacero existujúcich požiadaviek, ktoré musí inštitúcia spĺňať podľa ustanovení uvedených v článkoch 3 ods. 4, 4 ods. 3 a 5 ods. 6, alebo požadujú informácie o splnení jednej alebo viacerých takýchto požiadaviek;

               (15)

               „významný dohliadaný subjekt“ je významný dohliadaný subjekt, ako je vymedzený v článku 2 bode 16 nariadenia Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 (ECB/2014/17) (10).

         Článok 2
   Delegovanie rozhodnutí o vlastných zdrojoch
   1.   V súlade s článkom 4 rozhodnutia (EÚ) 2017/933 (ECB/2016/40) Rada guvernérov týmto deleguje na vedúcich pracovných útvarov vymenovaných Výkonnou radou v súlade s článkom 5 uvedeného rozhodnutia právomoc prijímať rozhodnutia o a) predchádzajúcom povolení klasifikovať kapitálové nástroje ako nástroje vlastného kapitálu Tier 1 na základe článku 26 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 575/2013; b) predchádzajúcom povolení klasifikovať kapitálové nástroje ako nástroje dodatočného kapitálu Tier 1 alebo kapitálu Tier 2, ak si to vyžadujú vnútroštátne právne predpisy; a c) predchádzajúcom povolení znížiť vlastné zdroje na základe článku 77 nariadenia (EÚ) č. 575/2013.
   2.   Rozhodnutia o vlastných zdrojoch uvedené v odseku 1 sa prijímajú prostredníctvom delegovaného rozhodnutia, iba ak sú splnené kritériá na prijatie delegovaných rozhodnutí ustanovené v článkoch 3, 4 a 5.
   3.   Rozhodnutia o vlastných zdrojoch nemožno prijať prostredníctvom delegovaného rozhodnutia, ak sa z dôvodu nedostatočných informácií alebo zložitosti posúdenia vyžaduje, aby sa rozhodnutia o vlastných zdrojoch prijali v súlade s postupom nevznesenia námietok.
   Článok 3
   Kritériá na prijatie delegovaných rozhodnutí o predchádzajúcom povolení klasifikovať nástroje ako nástroje vlastného kapitálu Tier 1
   1.   Rozhodnutia o klasifikácii kapitálových nástrojov ako nástrojov vlastného kapitálu Tier 1 sa prijmú prostredníctvom delegovaného rozhodnutia, ak je druh nástrojov, vo vzťahu ku ktorým sa žiada o predchádzajúce povolenie, zahrnutý do zoznamu EBA v čase, keď ECB prijala takúto žiadosť.
   2.   Zamietavé rozhodnutia a rozhodnutia podľa článku 31 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 nemožno prijať prostredníctvom delegovaného rozhodnutia.
   3.   Ak rozhodnutie o klasifikácii kapitálových nástrojov ako nástrojov vlastného kapitálu Tier 1 podľa odsekov 1 a 2 nemožno prijať prostredníctvom delegovaného rozhodnutia, prijme sa v súlade s postupom nevznesenia námietok.
   4.   Posúdenie klasifikácie kapitálových nástrojov ako nástrojov vlastného kapitálu Tier 1 sa vykonáva v súlade s článkami 27, 28 a 29 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a článkami 4 až 11 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 241/2014.
   Článok 4
   Kritériá na prijatie delegovaných rozhodnutí o predchádzajúcom povolení klasifikovať nástroje ako nástroje dodatočného kapitálu Tier 1 alebo kapitálu Tier 2
   1.   Ak je predchádzajúce povolenie podľa vnútroštátnych predpisov potrebné, rozhodnutia o predchádzajúcom povolení klasifikovať kapitálové nástroje ako nástroje dodatočného kapitálu Tier 1 alebo kapitálu Tier 2 sa prijímajú prostredníctvom delegovaného rozhodnutia.
   2.   Zamietavé rozhodnutia nemožno prijať prostredníctvom delegovaného rozhodnutia a prijmú sa v súlade s postupom nevznesenia námietok.
   3.   Posúdenie klasifikácie nástrojov ako nástrojov dodatočného kapitálu Tier 1 alebo kapitálu Tier 2 sa vykonáva v súlade s článkami 52 až 54 a 63 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a článkami 8, 9 a 20 až 24a delegovaného nariadenia (EÚ) č. 241/2014.
   Článok 5
   Kritériá na prijatie delegovaných rozhodnutí o predchádzajúcom povolení znížiť vlastné zdroje
   1.   Rozhodnutia o predchádzajúcom povolení pre zníženia vlastných zdrojov sa prijmú prostredníctvom delegovaného rozhodnutia, ak sú splnené podmienky odseku 2 alebo 3.
   2.   Pokiaľ ide o zníženia s náhradou, rozhodnutia sa prijímajú prostredníctvom delegovaného rozhodnutia, ak:

               a)

               nahrádzajúci nástroj je nástroj vlastného kapitálu Tier 1, ktorého agregovaná nominálna hodnota sa rovná aspoň nominálnej hodnote nahradeného nástroja; alebo

               b)

               nahrádzajúci nástroj je nástroj dodatočného kapitálu Tier 1, ktorého agregovaná nominálna hodnota sa rovná aspoň nominálnej hodnote nahradeného nástroja, ak je nahradený nástroj nástrojom dodatočného kapitálu Tier 1; alebo

               c)

               nahrádzajúci nástroj je nástroj dodatočného kapitálu Tier 1 alebo kapitálu Tier 2, ktorého agregovaná nominálna hodnota sa rovná aspoň nominálnej hodnote nahradeného nástroja, ak je nahradený nástroj nástrojom kapitálu Tier 2.

         3.   Pokiaľ ide o zníženia bez náhrady, rozhodnutia sa prijímajú prostredníctvom delegovaného rozhodnutia, ak:

               a)

               vlastné zdroje po znížení prevyšujú a očakáva sa, že aspoň počas troch finančných rokov po dátume podania žiadosti budú prevyšovať súčet požiadaviek ustanovených v článku 92 ods. 1 nariadenia (EÚ) č. 575/2013, vlastné zdroje, ktorých držba sa požaduje v súlade s článkom 16 ods. 2 písm. a) nariadenia (EÚ) č. 1024/2013, požiadavku na kombinovaný vankúš vymedzenú v článku 128 bode 6 smernice 2013/36/EÚ a výšku vlastných zdrojov v zmysle všeobecných zásad Piliera 2 podľa posledného dostupného rozhodnutia SREP; a

               b)

               vplyv zníženia na podiel vlastného kapitálu Tier 1, podiel kapitálu Tier 1 a celkový podiel kapitálu je nižší ako 100 bázických bodov.

         4.   Zamietavé rozhodnutia nemožno prijať prostredníctvom delegovaného rozhodnutia.
   5.   Ak podľa odsekov 1 až 4 rozhodnutie o znížení vlastných zdrojov nemožno prijať prostredníctvom delegovaného rozhodnutia, príjme sa v súlade s postupom nevznesenia námietok.
   6.   Posúdenie zníženia vlastných zdrojov sa vykonáva v súlade s článkom 78 nariadenia (EÚ) č. 575/2013 a kapitolou IV oddielom 2 delegovaného nariadenia (EÚ) č. 241/2014.
   Článok 6
   Prechodné ustanovenie
   Toto rozhodnutie sa neuplatňuje, ak bola žiadosť predložená ECB pred nadobudnutím účinnosti tohto rozhodnutia.
   Článok 7
   Nadobudnutie účinnosti
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 15. marca 2018

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 287, 29.10.2013, s. 63.

      (3)  Ú. v. EÚ L 141, 1.6.2017, s. 14.

      (4)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 241/2014 zo 7. januára 2014, ktorým sa dopĺňa nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013, pokiaľ ide o regulačné technické predpisy týkajúce sa požiadaviek na vlastné zdroje inštitúcií (Ú. v. EÚ L 74, 14.3.2014, s. 8).

      (5)  AKZO Chemie proti Komisii, 5/85, ECLI:EU:C:1986:328, bod 37 a Carmine Salvatore Tralli proti ECB, C-301/02 P, ECLI:EU:C:2005:306, bod 59.

      (6)  Rozhodnutie ECB/2004/2 z 19. februára 2004, ktorým sa prijíma rokovací poriadok Európskej centrálnej banky (Ú. v. EÚ L 80, 18.3.2004, s. 33).

      (7)  Rozhodnutie ECB/2014/16 zo 14. apríla 2014 o zriadení Administratívneho revízneho výboru a jeho pravidlách činnosti (Ú. v. EÚ L 175, 14.6.2014, s. 47).

      (8)  Uverejnené na webovom sídle EBA na www.eba.europa.eu.

      (9)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338).

      (10)  Nariadenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 468/2014 zo 16. apríla 2014 o rámci pre spoluprácu v rámci jednotného mechanizmu dohľadu medzi Európskou centrálnou bankou, príslušnými vnútroštátnymi orgánmi a určenými vnútroštátnymi orgánmi (nariadenie o rámci JMD) (ECB/2014/17) (Ú. v. EÚ L 141, 14.5.2014, s. 1).


title: Rozhodnutie Rady (SZBP) 2018/568 z 12. apríla 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/235/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne

text:
               13.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 95/14

         ROZHODNUTIE RADY (SZBP) 2018/568
   z 12. apríla 2018,
   ktorým sa mení rozhodnutie 2011/235/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 29,
   so zreteľom na návrh vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
   keďže:

               (1)

               Rada prijala 12. apríla 2011 rozhodnutie 2011/235/SZBP (1).

               (2)

               Rada na základe preskúmania rozhodnutia 2011/235/SZBP rozhodla, že reštriktívne opatrenia v ňom ustanovené by sa mali predĺžiť do 13. apríla 2019.

               (3)

               Rada tiež dospela k záveru, že záznamy o 29 osobách a jednom subjekte uvedené v prílohe k rozhodnutiu 2011/235/SZBP by sa mali aktualizovať.

               (4)

               Rozhodnutie 2011/235/SZBP by sa malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Rozhodnutie 2011/235/SZBP sa mení takto:

               1.

               V článku 6 sa odsek 2 nahrádza takto:
               „2.   Toto rozhodnutie sa uplatňuje do 13. apríla 2019. Pravidelne sa preskúmava. Predlžuje sa alebo mení podľa potreby, ak Rada nepovažuje jeho ciele za splnené.“

               2.

               Príloha sa mení tak, ako sa uvádza v prílohe k tomuto rozhodnutiu.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Luxemburgu 12. apríla 2018

            Za Radu

            predseda

         T. DONCHEV

      (1)  Rozhodnutie Rady 2011/235/SZBP z 12. apríla 2011 o reštriktívnych opatreniach voči určitým osobám a subjektom s ohľadom na situáciu v Iráne (Ú. v. EÚ L 100, 14.4.2011, s. 51).

      PRÍLOHA
      Tieto záznamy nahrádzajú zodpovedajúce záznamy na zozname osôb a subjektov stanovenom v prílohe k rozhodnutiu 2011/235/SZBP:

         „Osoby

                     Meno

                     Identifikačné údaje

                     Dôvody

                     Dátum zaradenia na zoznam

                     1.

                     AHMADI- MOQADDAM Esmail

                     miesto nar.: Teherán (Irán)
                     dátum nar.: 1961

                     Bývalý hlavný poradca pre bezpečnostné záležitosti pri náčelníkovi generálneho štábu ozbrojených síl. Od roku 2005 do začiatku roka 2015 riaditeľ iránskej štátnej polície. Jednotky pod jeho velením brutálne napádali účastníkov pokojných demonštrácií a 15. júna 2009 uskutočnili násilný nočný útok na internát Teheránskej univerzity. V súčasnosti riaditeľ iránskeho veliteľstva na podporu jemenského obyvateľstva.

                     12.4.2011

                     3.

                     ARAGHI (ERAGHI) Abdollah

                     Bývalý zástupca veliteľa pozemných síl IRGC. Nesie priamu a osobnú zodpovednosť za zásah počas demonštrácií v lete 2009.

                     12.4.2011

                     9.

                     NAQDI Mohammad-Reza

                     miesto nar.: Najaf (Irak)
                     dátum nar.: okolo 1952

                     Zástupca riaditeľa IRGC pre kultúrne a sociálne otázky. Bývalý veliteľ jednotiek Basídž. Ako veliteľ jednotiek Basídž v rámci IRGC bol zodpovedný alebo spoluzodpovedný za násilnosti páchané týmto hnutím koncom roka 2009 vrátane násilného zásahu počas sviatku Ašura v decembri 2009, počas ktorého zahynulo do 15 osôb a boli zatknuté stovky demonštrantov. Pred vymenovaním za veliteľa hnutia Basídž v októbri 2009 bol riaditeľom jeho spravodajskej jednotky hnutia zodpovedným za vypočúvanie osôb zatknutých počas povolebného zásahu.

                     12.4.2011

                     10.

                     RADAN Ahmad-Reza

                     miesto nar.: Isfahán (Irán)
                     dátum nar.: 1963

                     V minulosti viedol stredisko pre strategické štúdie iránskeho orgánu pre presadzovanie práva, ktorý je napojený na štátnu políciu. Bývalý riaditeľ centra pre policajné strategické štúdie, do júna 2014 zástupca veliteľa iránskej štátnej polície. Ako zástupca veliteľa iránskej štátnej polície od roku 2008 niesol zodpovednosť za bitie, vraždy a svojvoľné zatýkanie a väznenie demonštrantov zo strany policajných síl. V súčasnosti veliteľ IRGC zodpovedný za výcvik irackých „protiteroristických“ síl.

                     12.4.2011

                     11.

                     RAJABZADEH Azizollah

                     Bývalý vedúci teheránskej organizácie pre zmierňovanie následkov katastrof (TDMO). Bývalý veliteľ teheránskej polície (do januára 2010).
                     Ako veliteľ síl presadzovania práva v aglomerácii Teherán je najvyššie postavenou osobou obvinenou v prípade násilností v detenčnom centre Kahrizak.

                     12.4.2011

                     12.

                     SAJEDI-NIA Hossein

                     Zástupca veliteľa policajných operácií. Bývalý veliteľ teheránskej polície, bývalý zástupca veliteľa iránskej štátnej polície zodpovedný za policajné operácie. V rámci ministerstva vnútra zodpovedá za koordináciu represívnych operácií v iránskom hlavnom meste.

                     12.4.2011

                     13.

                     TAEB Hossein

                     miesto nar.: Teherán
                     dátum nar.: 1963

                     Riaditeľ spravodajskej služby IRGC. Bývalý zástupca veliteľa IRGC pre spravodajstvo. Do októbra 2009 veliteľ jednotiek Basídž. Sily pod jeho velením za zúčastňovali na masovom bití, vraždách, väznení a mučení pokojných demonštrantov.

                     12.4.2011

                     16.

                     HADDAD Hassan (alias Hassan ZAREH DEHNAVI)

                     Bývalý námestník bezpečnostného referenta Teheránskeho revolučného súdu. Bývalý sudca, Teheránsky revolučný súd, úsek 26. Mal na starosti prípady osôb väznených v súvislosti s povolebnými krízami a pravidelne sa vyhrážal ich rodinám, aby ich umlčal. Pomáhal pri vydávaní príkazov na vzatie do väzby pre detenčné centrum Kahrizak. V novembri 2014 iránske orgány oficiálne uznali, že zohrával úlohu v súvislosti so smrťou zadržaných osôb.

                     12.4.2011

                     21.

                     MOHSENI-EJEI Gholam-Hossein

                     miesto nar.: Ejiyeh
                     dátum nar.: okolo 1956

                     Člen Zhromaždenia pre obranu štátnych záujmov. Od septembra 2009 generálny prokurátor Iránu a podpredseda a hovorca justície. Bývalý minister pre spravodajstvo počas volieb v roku 2009. Keď bol počas volieb v roku 2009 ministrom pre spravodajstvo, spravodajský agenti pod jeho velením niesli zodpovednosť za väznenie a mučenie stoviek aktivistov, žurnalistov, disidentov a reformných politikov a vynucovali od nich pod nátlakom falošné priznania. Okrem toho boli politické osobnosti nútené k falošným priznaniam počas neznesiteľného vypočúvania, ktoré zahŕňalo mučenie, násilie, vydieranie a zastrašovanie rodinných príslušníkov.

                     12.4.2011

                     26.

                     SHARIFI Malek Adjar (alias: SHARIFI Malek Ajdar)

                     Sudca Najvyššieho súdu, riaditeľ 43. sekcie. Bývalý vedúci predstaviteľ justície v provincii Východný Azerbajdžan. Bol zodpovedný za proces so Sakineh Mohammadi-Aštianiovou.

                     12.4.2011

                     28.

                     YASAGHI Ali-Akbar

                     Sudca Najvyššieho súdu, riaditeľ 44. sekcie. Zástupca výkonného riaditeľa nadácie Setad-e Dieh. Bývalý predsedajúci sudca, Mašhadský revolučný súd. Pojednávania pod jeho dohľadom prebiehali povrchne a bez prístupu verejnosti, bez dodržiavania základných práv obvinených. Keďže rozsudky o popravách sa vydávali hromadne, pri udeľovaní trestu smrti sa nedodržiavali zásady spravodlivého procesu.

                     12.4.2011

                     32.

                     ZANJIREI Mohammad-Ali

                     Hlavný radca a bývalý zástupca predsedu Organizácie iránskych väzníc, nesie zodpovednosť za násilie a porušovanie práv v detenčných centrách. Nariadil presun mnohých väzňov do samoväzby.

                     12.4.2011

                     33.

                     ABBASZADEH- MESHKINI Mahmoud

                     Radca v Rade pre ľudské práva. Bývalý tajomník Rady pre ľudské práva. Bývalý guvernér provincie Ilam. Bývalý politický riaditeľ ministerstva vnútra. Ako predseda Výboru článku 10 zákona o aktivitách politických strán a skupín zodpovedal za povoľovanie demonštrácií a iných verejných podujatí a registrovanie politických strán.
                     V roku 2010 pozastavil činnosť dvoch reformných politických strán napojených na Musávího – Islamského iránskeho frontu účasti a Mudžahedínskej organizácie islamskej revolúcie.
                     Od roku 2009 dôsledne a neustále zamietal všetky mimovládne zhromaždenia, čím sa popieralo ústavné právo na protest a dôsledkom čoho bolo uväznenie veľkého počtu pokojných demonštrantov v rozpore s právom na slobodu zhromažďovania.
                     V roku 2009 tiež nedal opozícii povolenie na zhromaždenie, v rámci ktorého chcela vyjadriť smútok za ľuďmi zabitými počas protestov spojených s prezidentskými voľbami.

                     10.10.2011

                     34.

                     AKBARSHAHI Ali-Reza

                     Bývalý generálny riaditeľ iránskeho centra pre kontrolu drog (alias: centrum pre boj proti narkotikám). Bývalý veliteľ teheránskej polície. Pod jeho vedením bol policajný zbor zodpovedný za vyvíjanie mimosúdneho nátlaku na podozrivých počas zatýkania a vyšetrovacej väzby. Teheránska polícia sa v júni 2009 tiež podieľala na zásahu v internátoch Teheránskej univerzity, počas ktorého podľa komisie iránskeho parlamentu zranila polícia a milície Basídž viac ako 100 študentov. V súčasnosti riaditeľ železničnej polície.

                     10.10.2011

                     36.

                     AVAEE Seyyed Ali-Reza (alias: AVAEE Seyyed Alireza)

                     Minister spravodlivosti. Bývalý riaditeľ špeciálneho vyšetrovacieho úradu. Do júla 2016 námestník ministra vnútra a riaditeľ verejného registra. Od apríla 2014 poradca disciplinárneho súdu pre sudcov. Bývalý predseda teheránskeho sudcovského zboru. Ako predseda teheránskeho sudcovského zboru zodpovedá za porušovanie ľudských práv, svojvoľné zatýkanie, odopieranie práv väzňom a zvýšenie počtu popráv.

                     10.10.2011

                     40.

                     HABIBI Mohammad Reza

                     Vedúci kancelárie ministerstva spravodlivosti v meste Yazd. Bývalý zástupca prokurátora v Isfaháne. Podieľal sa na súdnych konaniach, v rámci ktorých sa obvineným odoprel spravodlivý proces – ako napr. v prípade Abdulaha Fathiho, ktorý bol v máji 2011 popravený po tom, čo Habibi počas súdneho konania v marci 2010 ignoroval jeho právo na vypočutie, ako aj problémy súvisiace s duševným zdravím. Je preto spoluzodpovedný za vážne porušovanie práva na riadny proces, čím prispel k nadmernému a zvyšujúcemu sa využívaniu trestu smrti a k prudkému nárastu počtu popráv od začiatku roka 2011.

                     10.10.2011

                     45.

                     JOKAR Mohammad Saleh

                     Zástupca revolučných gárd parlamentné záležitosti. V rokoch 2011 – 2016 poslanec za provinciu Yazd a člen parlamentného výboru pre národnú bezpečnosť a zahraničnú politiku. Bývalý veliteľ študentských basídžskych síl.
                     Ako veliteľ študentských basídžskych síl sa aktívne podieľal na potláčaní protestov v školách a na univerzitách a nezákonnom zadržiavaní aktivistov a novinárov.

                     10.10.2011

                     48.

                     MAHSOULI Sadeq (alias: MAHSULI Sadeq)

                     miesto nar.: Oroumieh (Irán)
                     dátum nar.: 1959/60

                     Poradca bývalého prezidenta Mahmúda Ahmadínedžáda, súčasný člen Zhromaždenia pre obranu štátnych záujmov a podpredseda Frontu vytrvalosti. Minister sociálnych vecí a sociálneho zabezpečenia v období rokov 2009 až 2011. Minister vnútra do augusta 2009. Ako minister vnútra mal právomoc nad všetkými policajnými silami, bezpečnostnými agentmi ministerstva vnútra a neuniformovanými agentmi. Tieto sily boli pod jeho velením zodpovedné za útoky na internáty Teheránskej univerzity 14. júna 2009 a mučenie študentov v suteréne ministerstva (známe štvrté podzemné podlažie). Ďalší demonštranti boli vážne týraní v detenčnom centre Kahrizak, ktoré riadila polícia pod velením Mahsouliho.

                     10.10.2011

                     50.

                     OMIDI Mehrdad (alias: Reza; OMIDI Reza)

                     Riaditeľ policajnej sekcie VI, vyšetrovacie oddelenie. Bývalý riaditeľ spravodajskej služby v rámci iránskej polície. Bývalý riaditeľ jednotky iránskej polície pre počítačovú trestnú činnosť. Je zodpovedný za tisícky vyšetrovaní a obžalovaní reformistov a odporcov politického režimu, ktorí používajú internet. Zodpovedá tak za vážne porušovanie ľudských práv pri represiách voči osobám, ktoré sa stavajú na obranu svojich legitímnych práv vrátane slobody prejavu.

                     10.10.2011

                     51.

                     SALARKIA Mahmoud

                     Bývalý riaditeľ teheránskeho futbalového klubu „Persepolis“.

                     Bývalý vedúci komisie mesta Teherán pre naftu a dopravu. Zástupca generálneho prokurátora Teheránu pre väzenské záležitosti počas zásahu proti demonštráciám v roku 2009.
                     Ako zástupca generálneho prokurátora Teheránu pre väzenské záležitosti bol priamo zodpovedný za vydanie mnohých zatýkacích rozkazov voči nevinným a pokojným demonštrantom a aktivistom. Z mnohých správ obhajcov ľudských práv je zrejmé, že skoro všetky tieto uväznené osoby boli na základe jeho pokynu rôznu dobu bez obvinenia zadržiavané v izolácii bez možnosti kontaktovať advokáta alebo rodinných príslušníkov, a to často v podmienkach podobných nútenému zmiznutiu. Ich rodiny často nie sú o zatknutí informované.

                     10.10.2011

                     53.

                     TALA Hossein (alias: TALA Hosseyn)

                     Starosta mesta Eslamshahr. Bývalý poslanec iránskeho parlamentu. Do septembra 2010 generálny guvernér („Farmandar“) provincie Teherán, zodpovedný za zásah policajných síl a teda potláčanie demonštrácií. Za úlohu, ktorú zohral v represiách po voľbách, dostal v decembri 2010 ocenenie.

                     10.10.2011

                     54.

                     TAMADDON Morteza (alias: TAMADON Morteza)

                     miesto nar.: Shahr Kord-Isfahan
                     dátum nar.: 1959

                     Bývalý predseda teheránskej provinčnej rady pre verejnú bezpečnosť. Bývalý generálny guvernér Teheránskej provincie za IRGC. V rámci výkonu funkcie guvernéra a vedúceho teheránskej provinčnej rady pre verejnú bezpečnosť nesie celkovú zodpovednosť za všetky represívne aktivity IRGC v Teheránskej provincii vrátane zákrokov počas politických protestov od júna 2009. V súčasnosti člen univerzitnej rady na Technologickej univerzite Khajeha Nasireddina Tusiho.

                     10.10.2011

                     55.

                     ZEBHI Hossein

                     Sudca Najvyššieho súdu. Bývalý zástupca generálneho prokurátora Iránu. Zodpovedá za viaceré súdne prípady súvisiace s povolebnými protestmi.

                     10.10.2011

                     59.

                     BAKHTIARI Seyyed Morteza

                     miesto nar.: Mašhad (Irán)
                     dátum nar.: 1952

                     Zástupca správcu svätyne imáma Rezu. Bývalý úradník špeciálneho správneho súdu. V rokoch 2009 až 2013 minister spravodlivosti. Počas výkonu jeho funkcie ministra spravodlivosti podmienky vo väzniciach v Iráne klesli výrazne pod akceptované medzinárodné normy a rozmohlo sa zlé zaobchádzanie s väzňami. Okrem toho zohrával kľúčovú úlohu v zastrašovaní a prenasledovaní iránskej diaspóry tým, že informoval o zriadení špeciálneho súdu, ktorý bude príslušný pre konania s Iráncami žijúcimi v zahraničí. Pod jeho vedením došlo aj k prudkému nárastu počtu popráv v Iráne vrátane tajných popráv, ktoré vláda neoznámila, a popráv za trestné činy súvisiace s drogami.

                     10.10.2011

                     60.

                     HOSSEINI Dr Mohammad (alias: HOSSEYNI Dr Seyyed Mohammad; Seyed, Sayyed a Sayyid)

                     miesto nar.: Rafsanjan, Kerman
                     dátum nar.: 1961

                     Poradca bývalého prezidenta Mahmúda Ahmadínedžáda z hovorca politickej frakcie YEKTA, ktorá zastáva tvrdú líniu. Bývalý minister kultúry a islamskej cesty (2009 – 2013). Ako bývalý príslušník IRGC je spoluzodpovedný za represie voči novinárom.

                     10.10.2011

                     69.

                     MORTAZAVI Seyyed Solat

                     miesto nar.: Farsan, Čahármahál a Bachtiarí (juh) – (Irán)
                     dátum nar.: 1967

                     Bývalý starosta druhého najväčšieho mesta Iránu Mašhad, v ktorom pravidelne dochádza k verejným popravám. Bývalý námestník ministra vnútra pre politické záležitosti. Zodpovedal za riadenie útlaku osôb, ktoré vystupovali na obhajobu svojich legitímnych práv vrátane slobody prejavu. Neskôr vymenovaný za predsedu iránskej volebnej komisie pre parlamentné voľby v roku 2012 a prezidentské voľby v roku 2013.

                     23.3.2012

                     73.

                     FAHRADI Ali

                     Zástupca vedúceho inšpektorátu pre právne záležitosti a verejnú kontrolu na teheránskom ministerstve spravodlivosti. Bývalý prokurátor v Karadži. Zodpovedný za hrubé porušovanie ľudských práv vrátane súdnych procesov, v ktorých sa udelil trest smrti. Počas výkonu jeho funkcie prokurátora došlo v regióne Karadž k veľkému počtu popráv.

                     23.3.2012

                     75.

                     RAMEZANI Gholamhossein

                     Od roku 2011 riaditeľ spravodajskej služby na ministerstve obrany; od novembra 2009 do marca 2011: veliteľ spravodajskej služby Revolučných gárd; od marca 2008 do novembra 2009: zástupca veliteľa spravodajskej služby Revolučných gárd; od apríla 2006 do marca 2008: riaditeľ pre ochranu a spravodajskú činnosť Revolučných gárd. Zapojený do potláčania slobody prejavu, okrem iného svojim prepojením s osobami zodpovednými za zatýkanie blogerov/novinárov v roku 2004, a údajne zapojený so potláčania protestov po voľbách v roku 2009.

                     23.3.2012

                     82.

                     SARAFRAZ, Mohammad (Dr.) (alias: Haj-agha Sarafraz)

                     miesto nar.: Teherán
                     dátum nar.: okolo 1963
                     miesto pobytu: Teherán – pracovisko: centrála IRIB a PressTV, Teherán

                     Bývalý člen Najvyššej rady pre kybernetický priestor. Bývalý riaditeľ vysielacej spoločnosti Iránskej republiky – IRIB. Bývalý riaditeľ svetovej služby IRIB a Press TV, zodpovedný za všetky programové rozhodnutia. Úzko spätý s aparátom štátnej bezpečnosti. Pod jeho vedením Press TV a IRIB spolupracovali s iránskymi bezpečnostnými službami a prokurátormi na vysielaní vynútených priznaní väzňov vrátane priznania iránsko-kanadského novinára a filmára Maziara Bahariho v týždenníku „Iran Today“. Nezávislý regulátor v oblasti vysielania OFCOM udelil Press TV v Spojenom kráľovstve pokutu 100 000  GPB za to, že v roku 2011 odvysielala Bahariho priznanie, ktoré sa natočilo pod nátlakom vo väzení. Safaraz sa preto spája s porušovaním práva na riadny proces a spravodlivé súdne konanie.

                     12.3.2013

               Subjekty

                     Meno

                     Identifikačné údaje

                     Dôvody

                     Dátum zaradenia na zoznam

                     1.

                     Počítačová polícia

                     Miesto: Teherán, Irán
                     Webové sídlo: http://www.cyberpolice.ir

                     Iránska počítačová polícia, založená v januári 2011, je jednotka polície Islamskej iránskej republiky, na čele ktorej v tom čase (do začiatku roku 2015) stál Esmail Ahmadi-Moqaddam (zaradený na zoznam). Ahmadi-Moqaddam zdôraznil, že počítačová polícia bude bojovať s kontrarevolučnými a disidentskými skupinami, ktoré v roku 2009 využili internetové sociálne siete na rozpútanie protestov proti znovuzvoleniu prezidenta Mahmúda Ahmadinedžáda. V januári 2012 počítačová polícia vydala nové smernice pre internetové kaviarne, podľa ktorých používatelia musia poskytnúť osobné informácie, ktoré majitelia kaviarní budú uchovávať šesť mesiacov, ako aj záznamy o webových stránkach, ktoré navštívili. Podľa týchto pravidiel musia tiež majitelia kaviarní nainštalovať uzavretý kamerový systém (CCTV) a získané záznamy uchovávať šesť mesiacov. Podľa týchto nových pravidiel môžu orgány získať záznamy, pomocou ktorých vystopujú aktivistov, či kohokoľvek, koho považujú za hrozbu národnej bezpečnosti.
                     V júni 2012 iránske médiá oznámili, že počítačová polícia začne kroky na boj proti virtuálnym súkromným sieťam (VPNs). Počítačová polícia 30. októbra 2012 zatkla blogera Sattara Beheshtiho bez zatykača za „činnosť proti národnej bezpečnosti na sociálnych sieťach a Facebooku“. Behesti vo svojom blogu kritizoval iránsku vládu. Behestiho našli mŕtveho v jeho cele 3. novembra 2012 a predpokladá sa, že ho príslušníci počítačovej polície umučili na smrť.

                     12.3.2013“


title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2018/598 z 18. apríla 2018 o poskytnutí ďalšej makrofinančnej pomoci Gruzínsku

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 103/8

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2018/598
   z 18. apríla 2018
   o poskytnutí ďalšej makrofinančnej pomoci Gruzínsku
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 212 ods. 2,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   konajúc v súlade s riadnym legislatívnym postupom (1),
   keďže:

               (1)

               Vzťahy medzi Európskou úniou (ďalej len „Únia“) a Gruzínskom sa naďalej rozvíjajú v rámci európskej susedskej politiky (ďalej len „ESP“) a Východného partnerstva. Gruzínsko pristúpilo k Východnému partnerstvu EÚ v roku 2009 a potom medzi EÚ a Gruzínskom prebiehali rokovania o dohode o pridružení. Uvedená dohoda (2) (ďalej len „dohoda o pridružení“), ktorá zahŕňa postupné vytvorenie prehĺbenej a komplexnej zóny voľného obchodu (ďalej len „DCFTA“), bola podpísaná v júni 2014 a nadobudla platnosť 1. júla 2016.

               (2)

               Gruzínsko stále čelí slabému vonkajšiemu prostrediu, ktoré prostredníctvom zníženého exportu a remitencií prispelo k pomerne utlmenému rastu HDP v roku 2016. V roku 2017 sa síce zvýšil regionálny a celosvetový rast, naďalej však podlieha rizikám nepriaznivého vývoja.

               (3)

               Rozpočtový deficit Gruzínska zostáva na vysokej úrovni a jeho pomer verejného dlhu k HDP sa zvyšuje. Zraniteľným zostáva aj stav platobnej bilancie Gruzínska v dôsledku veľmi vysokého deficitu bežného účtu a vysokého zahraničného dlhu. Devízové rezervy Gruzínska sú v absolútnom vyjadrení stabilné, ale vzhľadom na zvyšujúce sa potreby rezerv klesli pod úroveň, ktorú Medzinárodný menový fond (ďalej len „MMF)“ považuje za primeranú. Gruzínsko sa takisto naďalej prispôsobuje požiadavkám DCFTA s Úniou.

               (4)

               V tejto súvislosti gruzínske orgány a MMF v apríli 2017 uzatvorili trojročnú dohodu v rámci nástroja rozšíreného fondu (ďalej len „EFF“) vo výške 285,3 milióna USD na obdobie rokov 2017 – 2020. Táto dohoda bola schválená výkonnou radou MMF 12. apríla 2017. Cieľom dohody v rámci EFF je podpora programu hospodárskych reforiem, ktorý Gruzínsku pomôže zredukovať slabé miesta hospodárstva a posilniť vyšší a inkluzívnejší hospodársky rast.

               (5)

               Vzhľadom na zostatkové potreby vonkajšieho financovania Gruzínska požiadali v júni 2017 gruzínske orgány Úniu o doplnkovú makrofinančnú pomoc.

               (6)

               Od vojenského konfliktu s Ruskom v roku 2008 boli Gruzínsku poskytnuté dve operácie makrofinančnej pomoci, ku ktorým sa Únia zaviazala na medzinárodnej konferencii darcov v Bruseli v októbri 2008. Prvá z týchto operácií, ktorá bola vo výške 46 miliónov EUR poskytnutá plne vo forme grantov, sa vykonala v rokoch 2009 – 2010. Druhá, opäť vo výške 46 miliónov EUR, z ktorej polovica bola poskytnutá v grantoch a polovica v úveroch, sa vykonala v rokoch 2015 – 2017. Únia takisto poskytla Gruzínsku 610 – 746 miliónov EUR v rámci nástroja európskeho susedstva na obdobie rokov 2014 – 2020 vrátane rozpočtovej podpory a technickej pomoci. Gruzínsko okrem toho využíva investičný nástroj európskej susedskej politiky, ktorý v období rokov 2008 – 2017 prispel približne 86 miliónmi EUR na projekty v Gruzínsku.

               (7)

               Vzhľadom na to, že Gruzínsko je krajina, na ktorú sa vzťahuje ESP, malo by sa považovať za oprávnené na získanie makrofinančnej pomoci Únie.

               (8)

               Makrofinančná pomoc Únie by mala byť výnimočným finančným nástrojom určeným na účelovo neviazanú a všeobecnú podporu platobnej bilancie, ktorý je zameraný na okamžité potreby vonkajšieho financovania príjemcu, pričom by sa malo podporiť vykonávanie politického programu obsahujúceho zásadné bezodkladné opatrenia v oblasti úprav a štrukturálnych reforiem zamerané na zlepšenie platobnej bilancie v krátkodobom horizonte.

               (9)

               Keďže v platobnej bilancii Gruzínska naďalej existuje značný zostatkový rozdiel vo vonkajšom financovaní presahujúci zdroje poskytnuté MMF a ďalšími multilaterálnymi inštitúciami, makrofinančná pomoc Únie Gruzínsku sa v súčasnej výnimočnej situácii považuje za primeranú reakciu na žiadosť Gruzínska o podporu stabilizácie jeho hospodárstva v spojení s programom MMF. Prostredníctvom makrofinančnej pomoci Únie, ktorou sa dopĺňajú zdroje dostupné v rámci finančnej dohody MMF, by sa podporil program Gruzínska zameraný na stabilizáciu hospodárstva a štrukturálne reformy.

               (10)

               Makrofinančná pomoc Únie by mala byť zameraná na podporu obnovy udržateľnej vonkajšej finančnej situácie Gruzínska a zároveň aj na podporu jeho hospodárskeho a sociálneho rozvoja.

               (11)

               Výška makrofinančnej pomoci Únie sa určuje na základe celkového kvantitatívneho posúdenia zostatkových potrieb vonkajšieho financovania Gruzínska, pričom sa zároveň berie do úvahy jeho schopnosť financovania z vlastných zdrojov, najmä z medzinárodných rezerv, ktoré má k dispozícii. Makrofinančná pomoc Únie by mala dopĺňať programy a zdroje poskytované MMF a Svetovou bankou. Pri určení výšky pomoci sa takisto zohľadňujú očakávané finančné príspevky od dvojstranných a viacstranných darcov, potreba zaistiť spravodlivé rozdelenie zaťaženia medzi Úniu a ostatných darcov, ako aj doterajšie využívanie ďalších nástrojov Únie pre vonkajšie financovanie v Gruzínsku a celkový prínos zapojenia Únie.

               (12)

               S prihliadnutím na zostatkové potreby vonkajšieho financovania Gruzínska, úroveň jeho hospodárskeho a sociálneho rozvoja hodnotenú podľa príjmu na obyvateľa a podľa výskytu chudoby, ako aj na jeho úroveň zadlženosti by sa mala časť pomoci poskytnúť vo forme grantov.

               (13)

               Komisia by mala zaistiť, aby bola makrofinančná pomoc Únie právne a vecne zosúladená s hlavnými zásadami vonkajšej činnosti zakotvenými v článku 21 Zmluvy o Európskej Únii a s cieľmi a opatreniami prijatými v rôznych oblastiach vonkajšej činnosti a ostatnými relevantnými politikami Únie.

               (14)

               Makrofinančnou pomocou Únie by sa mala podporovať vonkajšia politika Únie voči Gruzínsku. Útvary Komisie a Európska služba pre vonkajšiu činnosť by mali úzko spolupracovať pri operácii makrofinančnej pomoci tak, aby koordinovali vonkajšiu politiku Únie a zabezpečili jej jednotnosť.

               (15)

               Makrofinančnou pomocou Únie by sa mal podporiť záväzok Gruzínska voči hodnotám, ktoré vyznáva spoločne s Úniou, vrátane hodnôt, ako sú demokracia, právny štát, dobrá správa vecí verejných, dodržiavanie ľudských práv, udržateľný rozvoj a znižovanie chudoby, ako aj jeho záväzok dodržiavať zásady otvoreného a spravodlivého obchodu založeného na pravidlách.

               (16)

               Podmienkou poskytnutia makrofinančnej pomoci Únie by malo byť rešpektovanie účinných demokratických mechanizmov vrátane pluralitného parlamentného systému a zásad právneho štátu a dodržiavanie ľudských práv zo strany Gruzínska. Prostredníctvom špecifických cieľov makrofinančnej pomoci Únie by sa okrem toho mala zvýšiť efektívnosť, transparentnosť a zodpovednosť systémov hospodárenia s verejnými financiami v Gruzínsku a mali by sa podporiť štrukturálne reformy zamerané na podporu udržateľného a inkluzívneho rastu, vytvárania pracovných miest a fiškálnej konsolidácie. Makrofinančná pomoc Únie Gruzínsku by mala tiež zahŕňať opatrenia na podporu vykonávania dohody o pridružení vrátane DCFTA. S cieľom zabezpečiť, aby sa špecifické ciele mohli riadne posúdiť, musia byť stanovené preukázateľným a merateľným spôsobom. Plnenie podmienok, ako aj dosahovanie uvedených cieľov by mali pravidelne monitorovať Komisia a Európska služba pre vonkajšiu činnosť. Ak podmienka a ciele nie sú splnené alebo ak sa ciele a zásady dohody o pridružení vo všeobecnosti nedodržiavajú, Komisia by mala dočasne pozastaviť alebo zrušiť vyplácanie makrofinančnej pomoci Únie.

               (17)

               S cieľom zaistiť účinnú ochranu finančných záujmov Únie v súvislosti s makrofinančnou pomocou Únie by malo Gruzínsko prijať vhodné opatrenia týkajúce sa predchádzania a boja proti podvodom, korupcii a všetkým ďalším nezrovnalostiam súvisiacim s makrofinančnou pomocou Únie. Okrem toho by sa malo stanoviť, že Komisia bude vykonávať kontroly a Dvor audítorov bude vykonávať audity.

               (18)

               Uvoľnením makrofinančnej pomoci Únie nie sú dotknuté právomoci Európskeho parlamentu a Rady ako rozpočtového orgánu.

               (19)

               Sumy makrofinančnej pomoci poskytovanej vo forme grantov a sumy makrofinančnej pomoci poskytovanej vo forme úverov by mali byť v súlade s rozpočtovými prostriedkami stanovenými vo viacročnom finančnom rámci.

               (20)

               Makrofinančnú pomoc Únie by mala riadiť Komisia. S cieľom zabezpečiť, aby Európsky parlament a Rada mohli sledovať vykonávanie tohto rozhodnutia, Komisia by ich mala pravidelne informovať o vývoji v súvislosti s pomocou a poskytovať im príslušné dokumenty.

               (21)

               S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania tohto rozhodnutia by sa mali na Komisiu preniesť vykonávacie právomoci. Uvedené právomoci by sa mali vykonávať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 (3).

               (22)

               Makrofinančná pomoc Únie by mala podliehať podmienkam hospodárskej politiky, ktoré sa stanovia v memorande o porozumení. S cieľom zabezpečiť jednotné podmienky vykonávania a na účely efektívnosti by mala byť Komisia splnomocnená rokovať o týchto podmienkach s gruzínskymi orgánmi pod dohľadom výboru zástupcov členských štátov v súlade s nariadením (EÚ) č. 182/2011. Podľa uvedeného nariadenia by sa mal konzultačný postup vo všeobecnosti uplatňovať vo všetkých prípadoch okrem tých, ktoré sú stanovené v uvedenom nariadení. Vzhľadom na potenciálne významný vplyv pomoci presahujúcej 90 miliónov EUR je vhodné, aby sa na operácie presahujúce túto prahovú hodnotu uplatnil postup preskúmania. Vzhľadom na výšku makrofinančnej pomoci Únie Gruzínsku by sa mal na prijatie memoranda o porozumení a na zníženie, pozastavenie alebo zrušenie pomoci uplatniť postup preskúmania,

         PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   1.   Únia v záujme podpory stabilizácie hospodárstva a programu rozsiahlych reforiem v Gruzínsku poskytne Gruzínsku makrofinančnú pomoc (ďalej len „makrofinančná pomoc Únie“) v maximálnej výške 45 miliónov EUR. Z tejto maximálnej sumy sa maximálne 35 miliónov EUR poskytne vo forme úverov a maximálne 10 miliónov EUR vo forme grantov. Uvoľnenie makrofinančnej pomoci Únie podlieha schváleniu rozpočtu Únie na príslušný rok Európskym parlamentom a Radou. Účelom pomoci je prispieť na pokrytie potrieb Gruzínska spojených s platobnou bilanciou, ako sa uvádza v programe MMF.
   2.   Na financovanie časti makrofinančnej pomoci Únie poskytovanej vo forme úveru je Komisia splnomocnená požičať si v mene Únie potrebné finančné prostriedky na kapitálových trhoch alebo od finančných inštitúcií a následne ich požičať Gruzínsku. Úvery majú maximálnu priemernú splatnosť 15 rokov.
   3.   Uvoľnenie makrofinančnej pomoci Únie riadi Komisia spôsobom, ktorý je v súlade s dohodami alebo dohovormi dosiahnutými medzi MMF a Gruzínskom a s kľúčovými zásadami a cieľmi hospodárskych reforiem stanovenými v dohode o pridružení vrátane DCFTA.
   Komisia pravidelne informuje Európsky parlament a Radu o vývoji v súvislosti s poskytovaním makrofinančnej pomoci Únie vrátane jej vyplácania a včas týmto inštitúciám poskytuje príslušné dokumenty.
   4.   Makrofinančná pomoc Únie je k dispozícii počas obdobia dva a pol roka, počínajúc prvým dňom od nadobudnutia účinnosti memoranda o porozumení uvedeného v článku 3 ods. 1
   5.   Ak sa potreby Gruzínska v oblasti financovania počas vyplácania makrofinančnej pomoci Únie v porovnaní s pôvodnými prognózami zásadne znížia, Komisia konajúc v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 7 ods. 2 zníži výšku tejto pomoci alebo ju pozastaví, či zruší.
   Článok 2
   1.   Podmienkou poskytnutia makrofinančnej pomoci Únie je rešpektovanie účinných demokratických mechanizmov vrátane pluralitného parlamentného systému a zásad právneho štátu a dodržiavanie ľudských práv zo strany Gruzínska.
   2.   Komisia a Európska služba pre vonkajšiu činnosť monitorujú plnenie podmienky stanovenej v odseku 1 počas celého obdobia trvania makrofinančnej pomoci Únie.
   3.   Odseky 1 a 2 tohto článku sa uplatňujú v súlade s rozhodnutím Rady 2010/427/EÚ (4).
   Článok 3
   1.   Komisia sa v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 7 ods. 2 dohodne s gruzínskymi orgánmi na jasne vymedzených podmienkach v oblasti hospodárskej politiky a finančných podmienkach zameraných na štrukturálne reformy a zdravé verejné financie, ktorým makrofinančná pomoc Únie podlieha a ktoré sa stanovia v spoločnom memorande o porozumení (ďalej len „memorandum o porozumení“) zahŕňajúcom časový rámec plnenia týchto podmienok. Podmienky v oblasti hospodárskej politiky a finančné podmienky stanovené v memorande o porozumení musia byť v súlade s dohodami alebo dohovormi uvedenými v článku 1 ods. 3 vrátane programov makroekonomických úprav a štrukturálnych reforiem, ktoré Gruzínsko vykonáva s podporou MMF.
   2.   Podmienky uvedené v odseku 1 sa zamerajú najmä na zvýšenie efektívnosti, transparentnosti a zodpovednosti systémov riadenia verejných financií v Gruzínsku, a to aj pri využívaní makrofinančnej pomoci Únie. Pri navrhovaní politických opatrení sa riadne zohľadňuje aj pokrok dosiahnutý pri vzájomnom otváraní trhov, rozvoj spravodlivého obchodu založeného na pravidlách a ostatné priority v kontexte vonkajšej politiky Únie. Pokrok pri dosahovaní týchto cieľov Komisia pravidelne monitoruje.
   3.   Podrobné finančné podmienky makrofinančnej pomoci Únie sa stanovia v dohode o úvere a dohode o grante, ktoré Komisia uzavrie s gruzínskymi orgánmi.
   4.   Komisia v pravidelných intervaloch overuje, či sa aj naďalej plnia podmienky stanovené v článku 4 ods. 3 a či je hospodárska politika Gruzínska v súlade s cieľmi makrofinančnej pomoci Únie. Komisia pri tejto činnosti úzko spolupracuje s MMF a so Svetovou bankou a v prípade potreby s Európskym parlamentom a Radou.
   Článok 4
   1.   Za predpokladu splnenia podmienok uvedených v odseku 3 poskytne Komisia makrofinančnú pomoc Únie v dvoch splátkach, z ktorých každá pozostáva z grantovej a úverovej časti. Výška každej splátky sa stanoví v memorande o porozumení.
   2.   Výška makrofinančnej pomoci Únie poskytnutej vo forme úverov sa v prípade potreby financujú v súlade s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 (5).
   3.   Komisia rozhodne o vyplatení splátok za predpokladu splnenia všetkých týchto podmienok:

               a)

               podmienka stanovená v článku 2 ods. 1;

               b)

               trvalo uspokojivé výsledky pri vykonávaní politického programu obsahujúceho zásadné opatrenia v oblasti úprav a štrukturálnych reforiem s podporou nepreventívneho úverového mechanizmu MMF; a

               c)

               uspokojivé plnenie podmienok v oblasti hospodárskej politiky a finančných podmienok, ktoré sa dohodli v memorande o porozumení.

         Uvoľnenie druhej splátky sa v zásade uskutoční najskôr tri mesiace po uvoľnení prvej splátky.
   4.   V prípade, že podmienky uvedené v odseku 3 prvom pododseku nie sú splnené, Komisia dočasne pozastaví alebo zruší vyplácanie makrofinančnej pomoci Únie. V takýchto prípadoch oznámi Európskemu parlamentu a Rade dôvody tohto pozastavenia alebo zrušenia.
   5.   Makrofinančná pomoc Únie sa vypláca Národnej banke Gruzínska. V súlade s ustanoveniami, ktoré sa dohodnú v memorande o porozumení, vrátane potvrdenia zostatkových potrieb financovania rozpočtu, sa finančné prostriedky Únie môžu previesť gruzínskemu ministerstvu financií ako konečnému príjemcovi.
   Článok 5
   1.   Operácie prijímania a poskytovania pôžičiek súvisiace s časťou makrofinančnej pomoci Únie poskytovanej vo forme úveru sa vykonávajú v eurách s použitím valuty rovnakého dátumu a nesmú pre Úniu predstavovať zmenu splatnosti, ani ju vystaviť žiadnemu riziku spojenému so zmenou výmenného kurzu alebo úrokovej sadzby, ani inému obchodnému riziku.
   2.   Pokiaľ to okolnosti umožňujú a ak o to Gruzínsko požiada, Komisia môže prijať potrebné kroky, aby zabezpečila, že sa do zmluvných podmienok poskytnutia úveru zahrnie doložka o predčasnom splatení úveru a že tejto doložke bude zodpovedať príslušná doložka v podmienkach týkajúcich sa operácií prijímania pôžičiek.
   3.   Pokiaľ okolnosti umožnia zlepšenie úrokovej sadzby úveru a ak o to Gruzínsko požiada, Komisia sa môže rozhodnúť úplne alebo čiastočne refinancovať svoje počiatočné úvery alebo môže reštrukturalizovať príslušné finančné podmienky. Operácie refinancovania alebo reštrukturalizácie sa vykonávajú v súlade s odsekmi 1 a 4 a nesmú viesť k predĺženiu splatnosti dotknutých prijatých úverov ani k zvýšeniu sumy istiny nesplatenej k dátumu refinancovania alebo reštrukturalizácie.
   4.   Všetky náklady, ktoré vzniknú Únii a ktoré súvisia s operáciami prijímania a poskytovania pôžičiek na základe tohto rozhodnutia, znáša Gruzínsko.
   5.   Komisia informuje Európsky parlament a Radu o vývoji operácií uvedených v odsekoch 2 a 3.
   Článok 6
   1.   Makrofinančná pomoc Únie sa poskytuje v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (6) a s delegovaným nariadením Komisie (EÚ) č. 1268/2012 (7).
   2.   Makrofinančná pomoc Únie sa implementuje v rámci priameho hospodárenia.
   3.   Dohoda o úvere a dohoda o grante uvedené v článku 3 ods. 3 obsahujú ustanovenia s cieľom:

               a)

               zabezpečiť, aby Gruzínsko pravidelne kontrolovalo, či sa finančné prostriedky poskytované z rozpočtu Únie využívajú riadne, aby prijalo vhodné opatrenia na predchádzanie nezrovnalostiam a podvodom a v prípade potreby podniklo právne kroky s cieľom získať späť akékoľvek finančné prostriedky poskytnuté podľa tohto rozhodnutia, ktoré boli získané neoprávnene;

               b)

               zabezpečiť ochranu finančných záujmov Únie, a to najmä zavedením konkrétnych opatrení v súvislosti s prevenciou a bojom proti podvodom, korupcii a iným nezrovnalostiam s dosahom na makrofinančnú pomoc Únie v súlade s nariadením Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 (8), nariadením Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 (9) a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 (10);

               c)

               výslovne splnomocniť Komisiu vrátane Európskeho úradu pre boj proti podvodom alebo jeho zástupcov na vykonávanie kontrol vrátane kontrol a inšpekcií na mieste;

               d)

               výslovne splnomocniť Komisiu a Dvor audítorov na vykonávanie auditov počas obdobia dostupnosti makrofinančnej pomoci Únie a po tomto období vrátane auditov dokladov alebo auditov na mieste, ako sú napríklad operatívne posúdenia; a

               e)

               zabezpečiť, aby mala Únia nárok na predčasné splatenie úveru a/alebo plné splatenie grantu, ak sa zistí, že Gruzínsko sa v súvislosti s riadením makrofinančnej pomoci Únie dopustilo podvodu alebo korupcie alebo akéhokoľvek iného protiprávneho konania poškodzujúceho finančné záujmy Únie.

         4.   Komisia pred implementáciou makrofinančnej pomoci Únie posúdi prostredníctvom operatívneho posúdenia primeranosť finančných opatrení, administratívnych postupov a vnútorných a vonkajších kontrolných mechanizmov Gruzínska, ktoré sa týkajú tejto pomoci.
   Článok 7
   1.   Komisii pomáha výbor. Uvedený výbor je výborom v zmysle nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňuje sa článok 4 nariadenia (EÚ) č. 182/2011.
   Článok 8
   1.   Komisia každý rok do 30. júna predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o vykonávaní tohto rozhodnutia v predchádzajúcom roku vrátane hodnotenia tohto vykonávania. V uvedenej správe sa:

               a)

               preskúma dosiahnutý pokrok v implementácii makrofinančnej pomoci Únie;

               b)

               posúdi hospodárska situácia a vyhliadky Gruzínska, ako aj dosiahnutý pokrok vo vykonávaní opatrení politiky uvedených v článku 3 ods. 1;

               c)

               uvedú súvislosti medzi podmienkami v oblasti hospodárskej politiky stanovenými v memorande o porozumení, priebežnými hospodárskymi a fiškálnymi výsledkami Gruzínska a rozhodnutiami Komisie o vyplatení splátok makrofinančnej pomoci Únie.

         2.   Najneskôr do dvoch rokov po uplynutí obdobia dostupnosti pomoci uvedeného v článku 1 ods. 4 Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade správu o následnom hodnotení, v ktorej posúdi výsledky a efektívnosť ukončenej makrofinančnej pomoci Únie a rozsah, v akom prispela k cieľom pomoci.
   Článok 9
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť tretím dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Štrasburgu 18. apríla 2018

            Za Európsky parlament

            predseda

         A. TAJANI

            Za Radu

            predsedníčka

         L. PAVLOVA

      (1)  Pozícia Európskeho parlamentu zo 14. marca 2018 (zatiaľ neuverejnená v úradnom vestníku) a rozhodnutie Rady z 12. apríla 2018.

      (2)  Dohoda o pridružení medzi Európskou úniou a Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a ich členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom na strane druhej (Ú. v. EÚ L 261, 30.8.2014, s. 4).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13).

      (4)  Rozhodnutie Rady 2010/427/EÚ z 26. júla 2010 o organizácii a fungovaní Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (Ú. v. EÚ L 201, 3.8.2010, s. 30).

      (5)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 480/2009 z 25. mája 2009, ktorým sa zriaďuje Garančný fond pre vonkajšie opatrenia (Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 10).

      (6)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1).

      (7)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 Európskeho parlamentu a Rady o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 31.12.2012, s. 1).

      (8)  Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (Ú. v. ES L 312, 23.12.1995, s. 1).

      (9)  Nariadenie Rady (Euratom, ES) č. 2185/96 z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste, vykonávaných Komisiou s cieľom ochrany finančných záujmov Európskych spoločenstiev pred spreneverou a inými podvodmi (Ú. v. ES L 292, 15.11.1996, s. 2).

      (10)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 883/2013 z 11. septembra 2013 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF), ktorým sa zrušuje nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 a nariadenie Rady (Euratom) č. 1074/1999 (Ú. v. EÚ L 248, 18.9.2013, s. 1).


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2018/615 zo 16. apríla 2018, ktorým sa mení rozhodnutie 1999/70/ES o externých audítoroch národných centrálnych bánk, pokiaľ ide o externých audítorov Banque de France

text:
               23.4.2018

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 102/9

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2018/615
   zo 16. apríla 2018,
   ktorým sa mení rozhodnutie 1999/70/ES o externých audítoroch národných centrálnych bánk, pokiaľ ide o externých audítorov Banque de France
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Protokol č. 4 o Štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, a najmä na jeho článok 27 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej centrálnej banky z 9. marca 2018 Rade Európskej únie o externých audítoroch Banque de France (ECB/2018/9) (1),
   keďže:

               (1)

               Účty Európskej centrálnej banky (ECB) a národných centrálnych bánk členských štátov, ktorých menou je euro, majú overiť nezávislí externí audítori, odporúčaní Radou guvernérov ECB a schválení Radou Európskej únie.

               (2)

               Podľa článku L.142-2 menového a finančného zákonníka má Generálna rada Banque de France vymenovať dvoch štatutárnych audítorov na vykonávanie auditu účtov Banque de France.

               (3)

               Mandát externých audítorov Banque de France skončil po vykonaní auditu za finančný rok 2017. Preto je potrebné vymenovať externých audítorov od finančného roku 2018.

               (4)

               Banque de France vybrala za svojich externých audítorov na finančné roky 2018 až 2023 spoločnosti Mazars a KPMG S.A.

               (5)

               Rada guvernérov ECB odporučila, aby boli spoločnosti Mazars a KPMG S.A. spoločne vymenované za externých audítorov Banque de France na finančné roky 2018 až 2023.

               (6)

               Následne po odporúčaní Rady guvernérov ECB by sa rozhodnutie Rady 1999/70/ES (2) malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   V článku 1 rozhodnutia 1999/70/ES sa odsek 4 nahrádza takto:

      „4.   Týmto sa spoločnosti Mazars a KPMG S.A. schvaľujú za externých audítorov Banque de France na finančné roky 2018 až 2023.“.

   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho oznámenia.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie je určené ECB.

      V Luxemburgu 16. apríla 2018

            Za Radu

            predsedníčka

         F. MOGHERINI

      (1)  Ú. v. EÚ C 107, 22.3.2018, s. 1.

      (2)  Rozhodnutie Rady 1999/70/ES z 25. januára 1999 o externých audítoroch národných centrálnych bánk (Ú. v. ES L 22, 29.1.1999, s. 69).


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2018/616 zo 17. apríla 2018 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Spoločnom výbore EHP, pokiaľ ide o zmenu prílohy XIII (Doprava) k Dohode o EHP

text:
                  23.4.2018

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 102/11

            ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2018/616
      zo 17. apríla 2018
      o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Spoločnom výbore EHP, pokiaľ ide o zmenu prílohy XIII (Doprava) k Dohode o EHP
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 91 a 172 v spojení s jej článkom 218 ods. 9,
      so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2894/94 z 28. novembra 1994 o opatreniach na vykonávanie Dohody o Európskom hospodárskom priestore (1), a najmä na jeho článok 1 ods. 3,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      keďže:

                  (1)

                  Dohoda o Európskom hospodárskom priestore (2) (ďalej len „Dohoda o EHP“) nadobudla platnosť 1. januára 1994.

                  (2)

                  Podľa článku 98 Dohody o EHP sa na základe rozhodnutia Spoločného výboru EHP môže meniť, okrem iného, príloha XIII (Doprava) k Dohode o EHP.

                  (3)

                  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1305/2014 (3) sa má začleniť do Dohody o EHP.

                  (4)

                  Príloha XIII (Doprava) k Dohode o EHP by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.

                  (5)

                  Pozícia Únie v Spoločnom výbore EHP by preto mala byť založená na pripojenom návrhu rozhodnutia,

            PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
      Článok 1
      Pozícia, ktorá sa má v mene Únie prijať v Spoločnom výbore EHP pokiaľ ide o navrhovanú zmenu prílohy XIII (Doprava) k Dohode o EHP, je založená na návrhu rozhodnutia Spoločného výboru EHP pripojenom k tomuto rozhodnutiu.
      Článok 2
      Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

         V Luxemburgu 17. apríla 2018

               Za Radu

               predsedníčka

            E. ZAHARIEVA

         (1)  Ú. v. ES L 305, 30.11.1994, s. 6.

         (2)  Ú. v. ES L 1, 3.1.1994, s. 3.

         (3)  Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1305/2014 z 11. decembra 2014 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „telematické aplikácie v nákladnej doprave“ železničného systému v Európskej únii, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 62/2006 (Ú. v. EÚ L 356, 12.12.2014, s. 438).

         NÁVRH
         ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP č. …/2018
         z …,
         ktorým sa mení príloha XIII (Doprava) k Dohode o EHP
         SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
         so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej článok 98,
         keďže:

                     (1)

                     Nariadenie Komisie (EÚ) č. 1305/2014 z 11. decembra 2014 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „telematické aplikácie v nákladnej doprave“ železničného systému v Európskej únii, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 62/2006 (1), sa má začleniť do Dohody o EHP.

                     (2)

                     Nariadením (EÚ) č. 1305/2014 sa zrušuje nariadenie Komisie (ES) č. 62/2006 (2) začlenené do Dohody o EHP, a preto je potrebné odkaz naň v rámci Dohody o EHP vypustiť.

                     (3)

                     Príloha XIII k Dohode o EHP by sa preto mala zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

               PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
         Článok 1
         Text bodu 37h (nariadenie Rady (ES) č. 62/2006) v prílohe XIII k Dohode o EHP sa nahrádza takto:
         „32014 R 1305: nariadenie Komisie (EÚ) č. 1305/2014 z 11. decembra 2014 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „telematické aplikácie v nákladnej doprave“ železničného systému v Európskej únii, ktorým sa zrušuje nariadenie (ES) č. 62/2006 (Ú. v. EÚ L 356, 12.12.2014, s. 438).
         Nariadenie sa na účely tejto dohody vykladá s touto úpravou:
         Za oddiel 7.1.4 bod 3 prílohy sa dopĺňa tento bod:

                     4.

                     Dozorný úrad EZVO má v riadiacom výbore štatút pozorovateľa.“

               Článok 2
         Znenie nariadenia (EÚ) č. 1305/2014 v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejní v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
         Článok 3
         Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť […] pod podmienkou, že Spoločnému výboru EHP boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP (*1), alebo dňom nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Spoločného výboru EHP č. xx/xxxx z x. xx xxxx (3) [ktorým sa začleňuje smernica 2012/34/EÚ], podľa toho, čo nastane neskôr.
         Článok 4
         Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

            V Bruseli

                  Za Spoločný výbor EHP

                  predseda

                  tajomníci Spoločného výboru EHP

            (1)  Ú. v. EÚ L 356, 12.12.2014, s. 438.

            (2)  Ú. v. EÚ L 13, 18.1.2006, s. 1.

            (*1)  [Ústavné požiadavky neboli oznámené.] [Ústavné požiadavky boli oznámené.]

            (3)  Ú. v. EÚ L …


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2018/635 zo 17. apríla 2018 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Spoločnom výbore EHP pokiaľ ide o zmenu prílohy XXII (Právo obchodných spoločností) a protokolu 37 (obsahujúceho zoznam podľa článku 101) k Dohode o EHP

text:
                  25.4.2018

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 105/21

            ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2018/635
      zo 17. apríla 2018
      o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Spoločnom výbore EHP pokiaľ ide o zmenu prílohy XXII (Právo obchodných spoločností) a protokolu 37 (obsahujúceho zoznam podľa článku 101) k Dohode o EHP
      RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 50 a 114 v spojení s článkom 218 ods. 9,
      so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2894/94 z 28. novembra 1994 o opatreniach na vykonávanie Dohody o Európskom hospodárskom priestore (1), a najmä na jeho článok 1 ods. 3,
      so zreteľom na návrh Európskej komisie,
      keďže:

                  (1)

                  Dohoda o Európskom hospodárskom priestore (2) (ďalej len „Dohoda o EHP“) nadobudla platnosť 1. januára 1994.

                  (2)

                  Podľa článku 98 Dohody o EHP sa na základe rozhodnutia Spoločného výboru EHP môže meniť, okrem iného, príloha XXII (Právo obchodných spoločností) a protokol 37 (obsahujúci zoznam podľa článku 101) k Dohode o EHP.

                  (3)

                  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 537/2014 (3) sa má začleniť do Dohody o EHP.

                  (4)

                  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/56/EÚ (4) sa má začleniť do Dohody o EHP.

                  (5)

                  V záujme riadneho fungovania Dohody o EHP je potrebné rozšíriť protokol 37 k Dohode o EHP tak, aby zahŕňal Výbor európskych orgánov pre dohľad nad výkonom auditu zriadený nariadením (EÚ) č. 537/2014, a prílohu XXII k Dohode o EHP je potrebné zmeniť tak, aby sa v nej vymedzili postupy zapojenia sa do tohto výboru.

                  (6)

                  Príloha XXII a protokol 37 k Dohode o EHP by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť.

                  (7)

                  Pozícia Únie v Spoločnom výbore EHP by preto mala byť založená na pripojenom návrhu rozhodnutia,

            PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
      Článok 1
      Pozícia, ktorá sa má v mene Únie prijať v Spoločnom výbore EHP pokiaľ ide o navrhovanú zmenu prílohy XXII (Právo obchodných spoločností) a protokolu 37 (obsahujúceho zoznam podľa článku 101) k Dohode o EHP, je založená na návrhu rozhodnutia Spoločného výboru EHP pripojenom k tomuto rozhodnutiu.
      Článok 2
      Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

         V Luxemburgu 17. apríla 2018

               Za Radu

               predsedníčka

            E. ZAHARIEVA

         (1)  Ú. v. ES L 305, 30.11.1994, s. 6.

         (2)  Ú. v. ES L 1, 3.1.1994, s. 3.

         (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 537/2014 zo 16. apríla 2014 o osobitných požiadavkách týkajúcich sa štatutárneho auditu subjektov verejného záujmu a zrušení rozhodnutia Komisie 2005/909/ES (Ú. v. EÚ L 158, 27.5.2014, s. 77).

         (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/56/EÚ zo 16. apríla 2014, ktorou sa mení smernica 2006/43/ES o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok (Ú. v. EÚ L 158, 27.5.2014, s. 196).

         NÁVRH
         ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP č.
         z …,
         ktorým sa mení príloha XXII (Právo obchodných spoločností) a protokol 37 (obsahujúci zoznam podľa článku 101) k Dohode o EHP
         SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
         so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej článok 98,
         keďže:

                     (1)

                     Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 537/2014 zo 16. apríla 2014 o osobitných požiadavkách týkajúcich sa štatutárneho auditu subjektov verejného záujmu a zrušení rozhodnutia Komisie 2005/909/ES (1), v znení korigenda uverejneného v Ú. v. EÚ L 170, 11.6.2014, s. 66, sa má začleniť do Dohody o EHP.

                     (2)

                     Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/56/EÚ zo 16. apríla 2014, ktorou sa mení smernica 2006/43/ES o štatutárnom audite ročných účtovných závierok a konsolidovaných účtovných závierok (2), sa má začleniť do Dohody o EHP.

                     (3)

                     V záujme riadneho fungovania Dohody o EHP je potrebné rozšíriť protokol 37 k Dohode o EHP tak, aby zahŕňal Výbor európskych orgánov pre dohľad nad výkonom auditu (CEAOB) zriadený nariadením (EÚ) č. 537/2014, a prílohu XXII k Dohode o EHP je potrebné zmeniť tak, aby sa v nej vymedzili postupy zapojenia sa do tohto výboru.

                     (4)

                     Príloha XXII a protokol 37 k Dohode o EHP by sa preto mali zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

               PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
         Článok 1
         Príloha XXII k Dohode o EHP sa mení takto:

                     1.

                     V bode 10f (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES) sa dopĺňa tento text:

                                 „—

                                    32014 L 0056: smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/56/EÚ zo 16. apríla 2014 (Ú. v. EÚ L 158, 27.5.2014, s. 196).

                           Ustanovenia smernice sa na účely tejto dohody vykladajú s touto úpravou:
                     Pokiaľ ide o štáty EZVO, v článku 30c ods. 3 sa neuplatňujú slová ‚ustanovené v Charte základných práv Európskej únie‘.“

                     2.

                     Za bod 10i (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/34/EÚ) sa vkladá tento text:

                                 „10j.

                                    32014 R 0537: Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 537/2014 zo 16. apríla 2014 o osobitných požiadavkách týkajúcich sa štatutárneho auditu subjektov verejného záujmu a zrušení rozhodnutia Komisie 2005/909/ES (Ú. v. EÚ L 158, 27.5.2014, s. 77), v znení korigenda uverejneného v Ú. v. EÚ L 170, 11.6.2014, s. 66.
                                 Spôsoby zapojenia štátov EZVO v súlade s článkom 101 dohody:

                                             Príslušné orgány štátov EZVO uvedené v článku 32 ods. 1 smernice 2006/43/ES majú právo sa v plnej miere zúčastňovať vo Výbore európskych orgánov pre dohľad nad výkonom auditu (CEAOB) za rovnakých podmienok ako príslušné orgány členských štátov EÚ, ale bez hlasovacieho práva. Členovia zo štátov EZVO nie sú oprávnení na predsedníctvo CEAOB podľa článku 30 ods. 6.

                                             Ustanovenia nariadenia sa na účely tejto dohody vykladajú s týmito úpravami:

                                                         a)

                                                         Slová ‚právne predpisy Únie alebo vnútroštátne právne predpisy‘ sa nahrádzajú slovami ‚Dohoda o EHP alebo vnútroštátne právne predpisy‘ a slová ‚právo Únie alebo vnútroštátne právo‘ sa nahrádzajú slovami ‚Dohoda o EHP alebo vnútroštátne právo‘.

                                                         b)

                                                         V článku 41, pokiaľ ide o štáty EZVO:

                                                                     i)

                                                                     sa slovami ‚17. júna 2020‘ rozumie ‚šesť rokov po dátume nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Spoločného výboru EHP č.…/… z… [toto rozhodnutie]‘;

                                                                     ii)

                                                                     sa slovami ‚17. júna 2023‘ rozumie ‚deväť rokov po dátume nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Spoločného výboru EHP č.…/… z… [toto rozhodnutie]‘;

                                                                     iii)

                                                                     sa slovami ‚16. júnom 2014‘ rozumie ‚dátumom nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Spoločného výboru EHP č.…/… z… [toto rozhodnutie]‘;

                                                                     iv)

                                                                     sa slovami ‚17. júna 2016‘ rozumie ‚dva roky po dátume nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Spoločného výboru EHP č.…/… z… [toto rozhodnutie]‘;

                                                         c)

                                                         V článku 44, pokiaľ ide o štáty EZVO, sa slovami ‚17. júna 2017‘ rozumie ‚jeden rok od dátumu nadobudnutia účinnosti rozhodnutia Spoločného výboru EHP č. …/… z … [toto rozhodnutie]‘.“

               Článok 2
         V protokole 37 k Dohode o EHP sa dopĺňa tento bod:

                        „40.

                        Výbor európskych orgánov pre dohľad nad výkonom auditu (CEAOB) [nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 537/2014]“.

         Článok 3
         Znenie nariadenia (EÚ) č. 537/2014, v znení korigenda uverejneného v Ú. v. EÚ L 170, 11.6.2014, s. 66, a smernice 2014/56/EÚ v islandskom a nórskom jazyku, ktoré sa uverejní v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie, je autentické.
         Článok 4
         Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť […] pod podmienkou, že boli doručené všetky oznámenia podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP (*1).
         Článok 5
         Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

            V Bruseli

                  Za Spoločný výbor EHP

                  predseda

                  tajomníci Spoločného výboru EHP

            (1)  Ú. v. EÚ L 158, 27.5.2014, s. 77.

            (2)  Ú. v. EÚ L 158, 27.5.2014, s. 196.

            (*1)  [Ústavné požiadavky neboli oznámené.] [Ústavné požiadavky boli oznámené.]