title: Rozhodnutie Komisie z 21. apríla 2016 o zaslaní oznámenia tretej krajine o možnosti jej identifikácie ako nespolupracujúcej tretej krajiny v boji proti nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu

text:
               23.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 144/4

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   z 21. apríla 2016
   o zaslaní oznámenia tretej krajine o možnosti jej identifikácie ako nespolupracujúcej tretej krajiny v boji proti nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu
   (2016/C 144/05)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1005/2008 z 29. septembra 2008, ktorým sa ustanovuje systém Spoločenstva na zabraňovanie nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu, na odrádzanie od neho a jeho odstránenie, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a ktorým sa zrušujú nariadenia (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a najmä na jeho článok 32,
   keďže:
   1.   ÚVOD

               (1)

               Nariadením (ES) č. 1005/2008 (ďalej len „nariadenie o NNN rybolove“) sa stanovuje systém Únie na zabraňovanie nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu, na odrádzanie od neho a jeho odstraňovanie.

               (2)

               V kapitole VI nariadenia o NNN rybolove sa stanovuje postup identifikácie nespolupracujúcich tretích krajín, kroky voči takýmto krajinám, vytvorenie zoznamu takýchto krajín, vyradenie krajiny z tohto zoznamu, uverejnenie tohto zoznamu a akékoľvek mimoriadne opatrenia.

               (3)

               V súlade s článkom 32 nariadenia o NNN rybolove má Komisia tretím krajinám zaslať oznámenie o možnosti ich identifikácie ako nespolupracujúcich krajín. Takéto oznámenie má predbežnú povahu. Oznámenie sa má zakladať na kritériách stanovených v článku 31 nariadenia o NNN rybolove. Komisia má zároveň podniknúť voči tretím krajinám, ktorým zasiela oznámenie, všetky kroky uvedené v článku 32 nariadenia o NNN rybolove. Komisia by v oznámení mala uviesť predovšetkým hlavné skutočnosti a dôvody, z ktorých táto identifikácia vychádza, poskytnúť týmto krajinám príležitosť reagovať a predložiť dôkazy, ktoré túto identifikáciu vyvracajú, alebo prípadne aj akčný plán na zlepšenie situácie a opatrenia prijaté na jej nápravu. Komisia má tretím krajinám, ktorým zasiela oznámenie, poskytnúť dostatočný čas na to, aby mohli na oznámenie reagovať, ako aj primeranú lehotu na nápravu situácie.

               (4)

               Podľa článku 31 nariadenia o NNN rybolove má Komisia identifikovať tretie krajiny, ktoré považuje za krajiny nespolupracujúce v boji proti NNN rybolovu. Tretia krajina sa má identifikovať ako nespolupracujúca krajina vtedy, ak si neplní záväzky, ktoré jej ako vlajkovému, prístavnému, pobrežnému alebo trhovému štátu vyplývajú z medzinárodného práva a na základe ktorých musí prijať opatrenia na zabraňovanie NNN rybolovu, odrádzanie od neho a jeho odstraňovanie.

               (5)

               Identifikácia tretej krajiny ako nespolupracujúcej sa má zakladať na preskúmaní všetkých informácií podľa článku 31 ods. 2 nariadenia o NNN rybolove.

               (6)

               V súlade s článkom 33 nariadenia o NNN rybolove má Rada zostaviť zoznam nespolupracujúcich tretích krajín. Na tieto krajiny sa vzťahujú opatrenia uvedené okrem iného v článku 38 nariadenia o NNN rybolove.

               (7)

               Podľa článku 20 ods. 1 nariadenia o NNN rybolove je prijatie osvedčení o úlovku potvrdených tretím vlajkovým štátom podmienené tým, že Komisia dostala od príslušného vlajkového štátu osvedčenie o uplatňovaní dojednaní na vykonávanie, kontrolu a vynucovanie zákonov, iných právnych predpisov a opatrení v oblasti ochrany a riadenia, ktoré musia dodržiavať rybárske plavidlá príslušných tretích krajín.

               (8)

               Podľa článku 20 ods. 4 nariadenia o NNN rybolove má Komisia administratívne spolupracovať s tretími krajinami v oblastiach týkajúcich sa vykonávania uvedeného nariadenia.

         2.   POSTUP VOČI KIRIBATSKEJ REPUBLIKE

               (9)

               Kiribatská republika (ďalej len „Kiribati“) nepredložila Komisii oznámenie vlajkového štátu podľa článku 20 nariadenia o NNN rybolove.

               (10)

               Komisia v rokoch 2010 až 2016 administratívne spolupracovala s orgánmi Kiribati. Táto spolupráca sa týkala otázok súvisiacich s vykonávaním, kontrolou a presadzovaním zákonov, iných právnych prepisov a opatrení v oblasti ochrany a riadenia zo strany Kiribati. Zahŕňala výmenu ústnych a písomných pripomienok, ako aj kontroly na mieste. Komisia vyhľadala a overila všetky informácie, ktoré považovala za potrebné, pokiaľ ide o dojednania na vykonávanie, kontrolu a presadzovanie zákonov, iných právnych predpisov a opatrení v oblasti ochrany a riadenia zo strany Kiribati, ktorými sa musia riadiť jeho rybárske plavidlá, ako aj opatrení, ktoré Kiribati prijalo na splnenie svojich záväzkov v boji proti NNN rybolovu.

               (11)

               Kiribati je členom Komisie pre rybolov v západnom a strednom Tichom oceáne (WCPFC) a Medziamerickej komisie pre tropické tuniaky (IATTC). Kiribati v roku 1982 ratifikovalo Dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve z roku 1995 (ďalej len „UNCLOS“) a Dohodu Organizácie Spojených národov o uplatňovaní ustanovení Dohovoru Organizácie Spojených národov o morskom práve z 10. decembra 1982 o ochrane a využívaní transzonálnych populácií rýb a populácií rýb migrujúcich na veľké vzdialenosti (ďalej len „UNFSA“). Je zmluvnou stranou Dohovoru o rybárskej agentúre Fóra tichomorských ostrovov (ďalej len „Dohovor FFA“) (2) a Dohody z Nauru (PNA), ktoré sa týkajú spolupráce v oblasti riadenia rybolovu spoločného záujmu (3).

               (12)

               V záujme vyhodnotenia plnenia medzinárodných záväzkov Kiribati ako vlajkového, prístavného, pobrežného alebo trhového štátu vyplývajúcich z medzinárodných dohôd uvedených v odôvodnení 11 a stanovených príslušnou regionálnou organizáciou pre riadenie rybárstva (RFMO) uvedenou v danom odôvodnení Komisia vyhľadala, zhromaždila a zanalyzovala všetky informácie, ktoré považovala za nevyhnutné na účely takéhoto vyhodnotenia.

         3.   MOŽNOSŤ IDENTIFIKÁCIE KIRIBATSKEJ REPUBLIKY AKO NESPOLUPRACUJÚCEJ TRETEJ KRAJINY

               (13)

               Na základe článku 31 ods. 3 nariadenia o NNN rybolove Komisia preskúmala záväzky Kiribati ako vlajkového, prístavného, pobrežného alebo trhového štátu. Na účely tohto preskúmania Komisia zohľadnila kritériá uvedené v článku 31 ods. 4 až 7 nariadenia o NNN rybolove.

         3.1.   Opakovaný výskyt NNN rybolovných činností a obchodných tokov súvisiacich s NNN rybolovom (článok 31 ods. 4 nariadenia o NNN rybolove)

               (14)

               Na základe informácií, ktoré Komisia získala počas návštevy na mieste a verejne dostupných informácií, existujú jasné náznaky, že Kiribati nie je schopné poskytnúť informácie o vlastnostiach druhov migrujúcich na veľké vzdialenosti ulovených plavidlami jeho flotily rybárskych plavidiel alebo produktov rybolovu vylodených alebo preložených v jeho prístavoch, ani informácie o tom, aké boli obchodné toky týchto produktov. Zdá sa, že prístavná kontrola Kiribati, pri ktorej sa rozhoduje, či rybárske plavidlo dostane povolenie na vstup do prístavu, pozostáva len z niekoľkých dokladových kontrol (stav licencie, záznamy systému monitorovania plavidiel, správy pozorovateľov, zaradenie do zoznamu vyhovujúcich plavidiel vedený organizáciou FFA). Navyše sa zdá, že existuje krížová dokumentová kontrola porovnávajúca množstvá zo zoznamu nákladu rybárskeho plavidla s množstvami uvedenými v dokumente o prevzatí palubným námorným dôstojníkom prepravcu skôr, než sa udelí colný doklad a vyhlásenie o prekládke. Neexistujú však ďalšie pokyny týkajúce sa fyzickej kontroly činností vylodenia alebo prekládky.

               (15)

               Kiribati uznalo, že nemá systém vysledovateľnosti produktov rybolovu ulovených plavidlami plaviacimi sa pod jeho vlajkou alebo plavidlami tretích krajín loviacich a prekladajúcich v jeho vodách a prístavoch. Po uskutočnení vykládky alebo prekládky úlovkov v prístavoch Kiribati neexistuje mechanizmus na vysledovanie produktov v nasledujúcich fázach dodávateľského reťazca. Okrem toho je vysledovateľnosť výrobkov obmedzená tým, že vylodenia a prekládky v prístavoch Kiribati príslušné orgány nedostatočne kontrolujú, ako sa uvádza v odôvodnení 14. Kiribati preto nie je schopné zaručiť transparentnosť svojich trhov a umožniť tým vysledovateľnosť rýb alebo produktov z nich, ako sa stanovuje v bode 71 medzinárodného akčného plánu FAO na zabraňovanie nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu, odrádzanie od neho a jeho odstraňovanie (ďalej len „medzinárodný akčný plán“), v ktorom sa štátom odporúča, aby prijali opatrenia na zvýšenie transparentnosti svojich trhov.

               (16)

               Vzhľadom na zjavne nedostatočnú vysledovateľnosť a nedostatok informácií, ktoré majú k dispozícii orgány Kiribati o vylodeniach alebo prekládkach rýb vo svojich prístavoch, nie je pravdepodobné, že by uvedená krajina dokázala zabezpečiť, aby produkty rybolovu, s ktorými sa obchoduje v tejto krajine, nepochádzali z NNN rybolovu. V tejto súvislosti sa zdá, že Kiribati neplní povinnosť prístavného štátu podniknúť kroky na podporu účinnosti medzinárodných ochranných a riadiacich opatrení vrátane prístavných inšpekcií dokumentov, výstroja alebo úlovkov a zákazu vylodení a prekládok, ak sa zistilo, že príslušný úlovok bol získaný spôsobom, ktorý znižuje účinnosť týchto medzinárodných ochranných a riadiacich opatrení, ako sa uvádza v článku 23 dohovoru UNCLOS. Kiribati takisto nezohľadnilo odporúčania uvedené v bode 24 medzinárodného akčného plánu, v ktorom sa vlajkovým štátom odporúča, aby zabezpečili úplné a účinné monitorovanie a kontrolu rybolovu a dohľad na ním od miesta vylodenia po miesto konečného určenia.

               (17)

               So zreteľom na situáciu vysvetlenú v tomto oddiele a na základe všetkých skutočností zistených Komisiou a vyhlásení Kiribati možno podľa článku 31 ods. 3 a článku 31 ods. 4 písm. a) a b) nariadenia o NNN rybolove konštatovať, že existujú vážne dôvody domnievať sa, že Kiribati si nesplnilo povinnosti, ktoré mu ako vlajkovému a trhovému štátu vyplývajú z medzinárodného práva, súvisiace so zabránením prístupu produktov rybolovu pochádzajúcich z NNN rybolovu na jeho trh.

         3.2.   Nedostatočná spolupráca a presadzovanie právnych predpisov (článok 31 ods. 5 nariadenia o NNN rybolove)

               (18)

               Význam účinných mechanizmov spolupráce sa musí zdôrazniť vzhľadom na význam plavidiel plaviacich sa pod cudzou vlajkou vo vodách, ktoré patria do jurisdikcie Kiribati. Podľa informácií poskytnutých orgánmi Kiribati počas návštevy Komisie v novembri 2015 existuje celkovo 13 dvojstranných dohôd s rybárskymi združeniami. V tejto súvislosti flotila, ktorá má oprávnenie pôsobiť vo vodách Kiribati, pozostáva zo 178 plavidiel s vakovou sieťou a 195 plavidiel s lovnými šnúrami. Z nich sa pod vlajkou Kiribati plaví len 13 plavidiel s vakovou sieťou.

               (19)

               Aj keď rybárske plavidlá, ktoré sa plavia pod vlajkou rôznych 13 krajín, sú držiteľmi licencie na prevádzku vo vodách Kiribati, príslušné orgány uznali, že sa nevytvorili žiadne nástroje spolupráce s príslušnými vlajkovými štátmi, ktorými by sa zabezpečilo, že Kiribati spĺňa svoje povinnosti v oblasti spolupráce s vlajkovými štátmi, ako sa uvádza v odôvodnení 21.

               (20)

               Kiribati doteraz nebolo príliš ochotné spolupracovať s Komisiou pri zlepšovaní platného režimu rybolovných dní plavidiel (Vessels Day Scheme, ďalej len „VDS“) v prípade riadenia rybolovu vakovými sieťami v západnom a strednom Tichom oceáne. Komisia poslala pobrežným a vlajkovým štátom viacero listov so žiadosťou, aby mali vlajkové štáty prístup k informáciám o rybolovnom úsilí, ktoré využili ich rybárske plavidlá v rámci režimu VDS. S týmto cieľom boli kiribatským orgánom zaslané listy 18. novembra 2014, 19. decembra 2014 a 27. apríla 2015. Na žiadnu z týchto troch žiadostí neprišla predtým, než Komisia navštívila Kiribati, žiadna odpoveď. Aj keď kiribatské orgány počas návštevy v novembri 2015 deklarovali, že budú ochotné podieľať sa na využívaní informácií VDS, neposkytli zatiaľ žiadne dôkazy o opatreniach orgánov príslušných vlajkových štátov na zabezpečenie prístupu.

               (21)

               Vystupovanie Kiribati opísané v odôvodnení 20 neumožňuje tejto krajine plniť si záväzky podľa článkov 63 a 64 dohovoru UNCLOS, v ktorých sa stanovuje, že pobrežné a vlajkové štáty spolupracujú v súvislosti s transzonálnymi druhmi rýb a druhmi rýb migrujúcich na veľké vzdialenosti. V článkoch 7 a 20 dohody UNFSA sa táto povinnosť spolupráce rozširuje na prijatie zlučiteľných ochranných a riadiacich opatrení a zabezpečenie dodržiavania a presadzovania týchto opatrení. Okrem toho sa v článku 7 ods. 1 bode 3 Kódexu správania FAO (4) odporúča, aby štáty, ktorých sa týka výlov transzonálnych populácií rýb a populácií migrujúcich rýb uzavreli dvojstranné dohody na zaistenie efektívnej spolupráce s cieľom zabezpečiť účinnú ochranu a riadenie zdrojov. To je bližšie špecifikované v bodoch 28 a 51 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu, v ktorých sú stanovené podrobné postupy na priamu spoluprácu medzi štátmi vrátane výmeny údajov alebo informácií, ktoré sú pobrežným štátom k dispozícii.

               (22)

               Právny rámec stanovený zákonom o rybolove z roku 2010 v znení (zmeneného) zákona o rybolove z roku 2015 (5) je neúplný, najmä pokiaľ ide o systém sankcií. Konkrétne platný právny rámec neobsahuje vymedzenie pojmu „NNN“, ktoré by bolo v súlade s medzinárodným akčným plánom. Zákon neobsahuje ani explicitné sankcie v prípade porušenia pravidiel organizácií RFMO, prekládky na mori a rybolovu v populácií, ktorá podlieha moratóriu alebo ktorej lov je zakázaný.

               (23)

               Pojem „závažné porušenia“ stanovený v článku 19 ods. 2 dohody UNFSA a prijatý komisiou WCPFC, CMM 2006-8 (6), ktorý sa týka postupov vstupu na palubu a výkonu inšpekcie, posilňuje odrádzajúci účinok systému sankcií prostredníctvom úpravy ich výšky, ktorá zodpovedá závažnosti nezákonnej činnosti, pričom cieľom je odňať porušovateľovi získanú ekonomickú výhodu. Súčasný právny rámec však neobsahuje pojem „závažné porušenia“ ani žiadne iné kritériá na úpravu sankcií medzi minimálnymi a maximálnymi hodnotami na riešenie ekonomických výhod vyplývajúcich z protizákonnej činnosti.

               (24)

               Okrem toho sa zdá, že zákon o rybárstve nerieši prípady opakovaného porušenia. Na zabezpečenie odrádzajúceho účinku systému sankcií je nevyhnutné aj riešenie opakovaných porušení zákona. Skutočnosť, že na opakované porušovania sa explicitne nezameriavajú vyššie tresty, narúša primeranosť a odrádzajúci účinok systému sankcií Kiribati. Výhody plynúce z opakovaného protiprávneho konania nie sú neutralizované tvrdšími sankciami a potenciálni páchatelia tak nie sú odrádzaní od pokračovania činností NNN rybolovu.

               (25)

               Na záver sa zdá, že systém sankcií v jeho súčasnej podobe, ako sa uvádza v odôvodneniach 22 až 24, nie je dostatočne komplexný ani prísny na to, aby mohol plniť svoju odrádzajúcu funkciu. V tejto súvislosti sa zdá, že riešenie závažných porušení teda nepostačuje na zabezpečenie dodržiavania predpisov, ani na odradenie od porušovania všade tam, kde k nemu dochádza, ani na to, aby sa páchateľom odňali výhody vyplývajúce z nezákonnej činnosti tak, ako sa to požaduje v článku 19 ods. 2 dohody UNFSA a článku 25 ods. 7 dohovoru WCPFC.

               (26)

               So zreteľom na situáciu vysvetlenú v tomto oddiele a na základe všetkých skutočností zistených Komisiou, ako aj všetkých vyhlásení Kiribati, možno podľa článku 31 ods. 3 a 5 nariadenia o NNN rybolove konštatovať, že existujú vážne dôvody domnievať sa, že Kiribati si nesplnilo záväzky, ktoré mu vyplývajú z medzinárodného práva v oblasti spolupráce a presadzovania právnych predpisov.

         3.3.   Nedodržiavanie medzinárodných dohôd (článok 31 ods. 6 nariadenia o NNN rybolove)

               (27)

               Komisia zanalyzovala všetky informácie, ktoré považovala za relevantné z hľadiska statusu Kiribati ako zmluvnej strany dohovoru UNCLOS, dohody UNFSA, dohovoru WCPFC a dohovoru IATTC.

               (28)

               Podľa informácií poskytnutých Kiribatskou republikou počas návštevy v novembri 2015 predstavoval výlov tuniaka vo výhradnej hospodárskej zóne (VHZ) Kiribati v roku 2014 približne 600 000 metrických ton (MT).

               (29)

               Na základe údajov uvedených v odôvodnení 28 sa zdá, že Kiribati riadi dôležité celosvetové zdroje tuniakov, a preto je ako pobrežný štát zodpovedné za zabezpečenie zodpovedného a dlhodobo udržateľného riadenia tohto zdroja. V článkoch 61 až 64 dohovoru UNCLOS a v článkoch 7 a 8 dohody UNFSA sa upravuje využívanie živých zdrojov pobrežnými štátmi, ktoré by sa mali podporiť cieľ optimálneho využívania živých zdrojov vo svojich výhradných hospodárskych zónach a zabezpečiť, aby štátni príslušníci ostatných štátov vykonávajúci rybolov v ich výhradnej hospodárskej zóne dodržiavali ochranné a riadiace opatrenia a spolupracovali s príslušnými štátmi a regionálnymi organizáciami zapojenými do rybolovu v danej oblasti.

               (30)

               V tejto súvislosti sa zdá, že právny rámec Kiribati nezabezpečuje efektívne ani účinné riadenie plavidiel pôsobiacich vo vodách patriacich do jeho jurisdikcie, v zjavnom rozpore so záväzkami a odporúčaniami podrobne uvedenými v odôvodnení (29). Uvedený právny rámec okrem toho zjavne neposkytuje jasné ani transparentné ochranné a riadiace opatrenia v prípade všetkých druhov vôd patriacich do jurisdikcie Kiribati. Plán hospodárenia s populáciami tuniakov aktualizovaný v roku 2014 obsahuje komplexný prehľad o love tuniakov v krajine, ale nenavrhuje konkrétne opatrenia riadenia s jasnými kritériami a cieľmi.

               (31)

               Všeobecné zásady, ktorými sa majú dodržiavať pobrežné štáty pri riadení transzonálnych populácií rýb a populácií rýb migrujúcich na veľké vzdialenosti, sú stanovené v článku 5 dohody UNFSA. V tejto súvislosti kiribatský zákon o rybárstve stanovuje cieľ podporovať udržateľné riadenie rybárstva a ochranu populácií rýb a morského prostredia. Zdá sa však, že ďalšie zásady stanovené v dohode UNFSA ako preventívny prístup, maximálny udržateľný výnos alebo zabránenie nadmernej rybolovnej kapacite a nadmernému rybolovu sa v uvedenom právnom rámci neriešia.

               (32)

               Vody patriace do jurisdikcie Kiribati sa označujú ako pobrežné vody, súostrovné vody a výhradná hospodárska zóna. Podľa článku 3 dohovoru WCPFC zahŕňa oblasť pôsobnosti WCPFC v zásade všetky vody Tichého oceánu vrátane vôd patriacich do jurisdikcie Kiribati. Kiribati však zrejme vylučuje svoje pobrežné a súostrovné vody z uplatňovania systému VDS, ktorým sa rybolovné úsilie flotily plavidiel na lov vakovou sieťou obmedzuje prostredníctvom prideľovania počtu dní rybolovu. Zdá sa teda, že hlavný právny nástroj na ochranu rybolovných zdrojov vo vodách Kiribati sa nevzťahuje na značnú časť vôd patriacich do jeho jurisdikcie.

               (33)

               Nedostatky v oblasti jasnosti a transparentnosti uplatniteľných ochranných a riadiacich pravidiel opísaných v odôvodneniach 30 až 32 vrátane kontroly rybolovného úsilia na základe systému VDS, spolu s prístupom 360 zahraničných rybárskych plavidiel, ako je podrobne uvedené v odôvodnení 18 oslabujú účinné vykonávanie ochranných a riadiacich opatrení a ohrozujú súlad s požiadavkami stanovenými v článku 61 ods. 2 až 5, článku 62 ods. 1 a článku 64 dohovoru UNCLOS, ktoré sa týkajú optimálneho využívania zdrojov prostredníctvom vhodných ochranných a riadiacich opatrení.

               (34)

               Navyše podľa verejne dostupných informácií na internete sa zdá, že Kiribati vedie medzinárodný register lodí (7), ktorý slúži na evidenciu plavidiel, no nachádza sa mimo Kiribati. Vzhľadom na zjavne nízku úroveň kontroly procesu registrácie príslušnými orgánmi a na nedostatok náležitých požiadaviek, ako sú napríklad požiadavky stanovené v bode 14 usmernení FAO na vykonávanie povinností vlajkového štátu, bude pre Kiribati zložité zabezpečiť, aby plavidlá plaviace sa pod vlajkou Kiribati mali s touto krajinou skutočnú väzbu. Absencia takejto skutočnej väzby medzi týmto štátom a plavidlami, ktoré sú zaevidované v jeho registri, je v rozpore s podmienkami stanovenými pre štátnu príslušnosť lodí podľa článku 91 dohovoru UNCLOS.

               (35)

               So zreteľom na situáciu vysvetlenú v tomto oddiele a na základe všetkých skutočností zistených Komisiou, ako aj všetkých vyhlásení Kiribati, možno podľa článku 31 ods. 3 a 6 nariadenia o NNN rybolove konštatovať, že existujú vážne dôvody domnievať sa, že Kiribati si nesplnilo záväzky, ktoré mu vyplývajú z medzinárodného práva v oblasti medzinárodných pravidiel, právnych predpisov a ochranných a riadiacich opatrení.

         3.4.   Osobitné prekážky rozvojových krajín

               (36)

               Podľa indexu ľudského rozvoja Organizácie Spojených národov (UNHDI) (8) sa Kiribati v roku 2015 považovalo za krajinu so stredným ľudským rozvojom (137. miesto zo 188 krajín).

               (37)

               Hoci vo všeobecnosti môžu existovať osobitné prekážky kapacity týkajúce sa kontroly a monitorovania, nemožno osobitné prekážky Kiribati vyplývajúce z úrovne jeho rozvoja použiť ako odôvodnenie absencie osobitných ustanovení vo vnútroštátnom právnom rámci, ktoré by odkazovali na medzinárodné nástroje na zabraňovanie NNN rybolovu, na odrádzanie od neho a na jeho odstránenie. Okrem toho sa zdá, že nedostatky v systéme monitorovania, kontroly a dohľadu vyplývajú z nerovnováhy medzi obmedzenými možnosťami Kiribati kontrolovať rybolovné činnosti vo svojej výhradnej hospodárskej zóne a veľkosťou zahraničných flotíl, ktoré majú prístup do jeho vôd.

               (38)

               So zreteľom na situáciu vysvetlenú v tomto oddiele a na základe všetkých skutočností zistených Komisiou, ako aj všetkých vyhlásení Kiribati možno podľa článku 31 ods. 7 nariadenia o NNN rybolove konštatovať, že stupeň rozvoja spravovania rybolovu v Kiribati môže byť oslabené úrovňou jeho rozvoja. No vzhľadom na povahu zistených nedostatkov Kiribati a opatrení prijatých na nápravu situácie nemožno úrovňou rozvoja Kiribati v plnej miere ospravedlniť ani inak odôvodniť výsledky, ktoré dosiahlo ako vlajkový, pobrežný alebo prístavný štát, ani nedostatočnú úroveň jeho opatrení na zabraňovanie NNN rybolovu, na odrádzanie od neho a na jeho odstránenie.

         4.   ZÁVERY TÝKAJÚCE SA MOŽNOSTI IDENTIFIKÁCIE TRETEJ KRAJINY AKO NESPOLUPRACUJÚCEJ

               (39)

               So zreteľom na dosiahnuté závery a vzhľadom na skutočnosť, že Kiribati si nesplnilo záväzky, ktoré mu ako vlajkovému, prístavnému, pobrežnému alebo trhovému štátu vyplývajú z medzinárodného práva, a neprijalo opatrenia na zabraňovanie NNN rybolovu, na odrádzanie od neho a jeho odstraňovanie, by sa malo tejto krajine zaslať oznámenie v súlade s článkom 32 nariadenia o NNN rybolove o možnosti jej identifikácie ako krajiny, ktorú Komisia považuje za nespolupracujúcu tretiu krajinu v boji proti NNN rybolovu.

               (40)

               V súlade s článkom 32 ods. 1 nariadenia o NNN rybolove by Komisia mala Kiribati zaslať oznámenie o možnosti jeho identifikácie ako nespolupracujúcej tretej krajiny. Komisia by takisto mala voči Kiribati podniknúť všetky kroky uvedené v článku 32 nariadenia o NNN rybolove. V záujme riadneho úradného postupu je potrebné stanoviť lehotu, v rámci ktorej môže uvedená krajina písomne odpovedať na oznámenie a napraviť danú situáciu.

               (41)

               V oznámení určenom Kiribati o možnosti jeho identifikácie ako krajiny, ktorú Komisia považuje za nespolupracujúcu na účely tohto rozhodnutia, sa nevylučuje ani z neho automaticky nevyplýva žiadne z následných opatrení prijatých Komisiou alebo Radou na účely identifikácie nespolupracujúcich krajín a zostavenia ich zoznamu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článok
   Kiribatskej republike sa oznámi, že ju Komisia môže identifikovať ako nespolupracujúcu tretiu krajinu v boji proti nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu.

      V Bruseli 21. apríla 2016

            Za Komisiu

         Karmenu VELLA

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 286, 29.10.2008, s. 1.

      (2)  http://www.ffa.int/.

      (3)  Dohoda z Nauru (http://www.ffa.int/node/93#attachments).

      (4)  Kódex správania pre zodpovedný rybolov, Organizácia OSN pre výživu a poľnohospodárstvo, 1995.

      (5)  Zákon Kiribatskej republiky (č. 6 z roku 2010) na ochranu, riadenie a rozvoj kiribatského rybolovu a kontrolu zahraničných rybárskych plavidiel a na súvisiace účely, zmenený zákonom Kiribatskej republiky (č. 1 z roku 2015), ktorým sa mení zákon o rybolove z roku 2010.

      (6)  https://www.wcpfc.int/system/files/Conservation%20and%20Management%20Measure-2006-08%20%5BHSB%26I%20Procedures%5D.pdf.

      (7)  Kiribatský register lodí, http://www.kiribaship.com/EN/Default.aspx.

      (8)  Informácie získané z webovej stránky http://hdr.undp.org/en/statistics.


title: Rozhodnutie Komisie z 3. júna 2014 , ktorým sa zriaďuje expertná skupina Komisie pre kontrolu rakoviny a zrušuje rozhodnutie 96/469/ES

text:
               4.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 167/4

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   z 3. júna 2014,
   ktorým sa zriaďuje expertná skupina Komisie pre kontrolu rakoviny a zrušuje rozhodnutie 96/469/ES
   2014/C 167/05
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 168 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa od členských štátov požaduje, aby v spojení s Komisiou navzájom koordinovali svoje politiky a programy v oblastiach uvedených v odseku 1. Komisia môže v úzkom kontakte s členskými štátmi vyvinúť akékoľvek užitočné podnety na podporu tejto koordinácie, najmä iniciatívy zamerané na vydanie usmernení a stanovenie ukazovateľov, organizovanie výmeny najlepších postupov a prípravu potrebných prvkov na pravidelné monitorovanie a vyhodnocovanie.

               (2)

               V bielej knihe Komisie Spoločne za zdravie: strategický prístup EÚ na obdobie 2008 – 2013 (1), ktorú Komisia prijala 23. októbra 2007 a ktorou sa rozvíja stratégia EÚ v oblasti zdravia, sa boj proti rakovine určil za jednu z prioritných akcií.

               (3)

               Dňa 2. decembra 2003 prijala Rada odporúčanie o skríningu rakoviny (2).

               (4)

               Dňa 10. júna 2008 Rada prijala závery o „znížení zaťaženia spôsobeného rakovinou“ (3) a 13. septembra 2010 o „opatreniach na boj proti rakovine“ (4).

               (5)

               Európska komisia prijala 24. júna 2009 Oznámenie Komisie Rade, Európskemu parlamentu, Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru a Výboru regiónov o opatreniach na boj proti rakovine: európske partnerstvo“ (5).

               (6)

               V oznámení predsedu Komisii z 10. novembra 2010 nazvanom Rámec pre expertné skupiny Komisie: horizontálne pravidlá a verejný register (6) (ďalej len „rámec pre expertné skupiny Komisie“) sa stanovuje zrevidovaný súbor pravidiel pre všetky expertné skupiny Komisie.

               (7)

               Príprava a vykonávanie činností v oblasti rakoviny si vyžadujú úzku spoluprácu so špecializovanými orgánmi v členských štátoch a so zainteresovanými stranami, ktorá by bola reakciou na požiadavku zástupcov členských štátov a zúčastnených strán na zlepšenie koordinácie s perspektívou rozšírenia činností v súvislosti s rakovinou. Okrem toho výmena poznatkov a informácií môže pomôcť vyriešiť niektoré problémy, ktorým čelia členské štáty pri kontrole rakoviny, a uľahčí spoluprácu s ďalšími významnými stranami, napr. organizáciami pacientov.

               (8)

               Neustále by malo byť k dispozícii poradenstvo zo strany špičkových európskych expertov na oblasť rakoviny, a to vo forme expertnej skupiny zriadenej Komisiou. Expertná skupina pre kontrolu rakoviny by mala poskytovať Komisii na jej žiadosť poradenstvo a odborné znalosti pri určovaní a vykonávaní činnosti Únie v oblasti rakoviny a podporovať výmenu príslušných skúseností, stratégií a praxe medzi členskými štátmi a rôznymi zúčastnenými stranami.

               (9)

               Táto skupina by mala byť zložená zo zástupcov členských štátov, zástupcov organizácií pacientov v oblasti rakoviny, zástupcov európskych združení činných v prevencii rakoviny, z európskych profesijných združení alebo vedeckých spoločností pôsobiacich v súvislosti s rakovinou, zo zástupcu výrobcov výrobkov alebo poskytovateľov služieb v oblasti rakoviny a zástupcu Medzinárodnej agentúry pre výskum rakoviny v záujme toho, aby sa umožnilo široké zastúpenie zúčastnených strán a odborníkov v súvislosti s rakovinou.

               (10)

               Expertná skupina pre kontrolu rakoviny by nemala konať ako výbor v zmysle nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 182/2011 zo 16. februára 2011, ktorým sa ustanovujú pravidlá a všeobecné zásady mechanizmu, na základe ktorého členské štáty kontrolujú vykonávanie vykonávacích právomocí Komisie (7).

               (11)

               Osobné údaje by sa mali spracúvať v súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (8).

               (12)

               Rozhodnutie Komisie 96/469/ES z 30. júla 1996 o zriadení Poradného výboru pre prevenciu rakoviny (9) by sa preto malo zrušiť,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Zriadenie expertnej skupiny
   Komisia týmto zriaďuje expertnú skupinu pre kontrolu rakoviny (ďalej len „expertná skupina“).
   Článok 2
   Úlohy expertnej skupiny
   1.   Na žiadosť Komisie alebo útvarov Komisie expertná skupina vykonáva tieto úlohy v oblasti rakoviny:

               a)

               pomáha Komisii pri vypracúvaní právnych nástrojov a politických dokumentov, usmernení a odporúčaní týkajúcich sa kontroly rakoviny, ako aj údajov o rakovine vrátane epidemiológie, včasného odhaľovania rakoviny a skríningu rakoviny, informovania verejnosti o prevencii rakoviny, postupov zabezpečovania kvality pri manažmente rakoviny a aspektov prevencie, ktoré sa môžu vyvíjať na základe výsledkov základného, translačného a klinického výskumu rakoviny uskutočňovaného v rámci výskumných programov EÚ a iných medzinárodných alebo národných výskumných iniciatív, ako aj prierezových tém týkajúcich sa rakoviny;

               b)

               radí Komisii pri vykonávaní opatrení Únie a navrhuje, ako zlepšiť prijaté opatrenia;

               c)

               radí Komisii pri monitorovaní, hodnotení a šírení výsledkov opatrení prijatých na úrovni Únie a na národnej úrovni;

               d)

               radí Komisii v oblasti medzinárodnej spolupráce;

               e)

               uľahčuje koordináciu a výmenu informácií medzi členskými štátmi;

               f)

               poskytuje Komisii prehľad politík Únie a národných politík;

               g)

               zhromažďuje informácie o príslušných skúsenostiach, politikách a praxi členských štátov a rôznych zúčastnených strán.

         2.   V záujme vykonávania úloh uvedených v odseku 1 smie expertná skupina na požiadanie útvarov Komisie predkladať stanoviská, odporúčania a správy.
   3.   Úlohy expertnej skupiny sa nesmú prekrývať so záležitosťami pod pôsobnosťou Poradného výboru pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci (ACSH) zriadeného rozhodnutím Rady 2003/C 218/01 (10), Vedeckého výboru pre najvyššie prípustné hodnoty vystavenia chemickým faktorom pri práci zriadeného rozhodnutím Komisie 2014/113/EÚ (11) alebo pod pôsobnosťou smernice 2004/37/ES o ochrane pracovníkov pred rizikami z vystavenia účinkom karcinogénov alebo mutagénov pri práci (12), ani so záležitosťami, ktoré patria medzi úlohy Farmaceutického výboru zriadeného rozhodnutím Rady 75/320/EHS (13).
   Článok 3
   Konzultácie
   Komisia môže s expertnou skupinou konzultovať akékoľvek záležitosti týkajúce sa rakoviny.
   Článok 4
   Členstvo – vymenovanie
   1.   Expertnú skupinu tvoria títo členovia:

               a)

               príslušné orgány členských štátov;

               b)

               traja zástupcovia organizácií pacientov v oblasti rakoviny;

               c)

               dvaja zástupcovia európskych združení činných v prevencii rakoviny;

               d)

               traja zástupcovia európskych profesijných združení alebo vedeckých spoločností pôsobiacich v súvislosti s rakovinou;

               e)

               jeden zástupca výrobcov výrobkov alebo poskytovateľov služieb v oblasti rakoviny;

               f)

               jeden zástupca Medzinárodnej agentúry pre výskum rakoviny.

         2.   Príslušné orgány štátov EZVO, ktoré sú stranami Dohody o Európskom hospodárskom priestore, sa môžu tiež stať členmi skupiny, a to na požiadanie dotknutých štátov EZVO.
   3.   Príslušné orgány kandidátskych krajín žiadajúcich o vstup do Európskej únie sa môžu tiež stať členmi skupiny, a to na požiadanie dotknutých štátov.
   4.   Členov vymenúva generálny riaditeľ pre zdravie a spotrebiteľov.
   5.   Členovia uvedení v odseku 1 písm. b), c), d) a e) sa vymenúvajú zo zoznamu vhodných kandidátov zostaveného po uverejnení výzvy na vyjadrenie záujmu. Vo výzve na vyjadrenie záujmu je potrebné špecifikovať požadované kvalifikácie a podmienky členstva v expertnej skupine.
   6.   Členovia uvedení v odseku 1 písm. a) až f) a v odsekoch 2 a 3 nominujú zástupcov a náhradníkov, ktorí nahradia zástupcu v prípade jeho neprítomnosti alebo indispozície. Náhradníci sa nominujú v súlade s rovnakými podmienkami ako zástupcovia. Náhradníci automaticky nahrádzajú ktorýchkoľvek členov v prípade ich neprítomnosti alebo indispozície.
   7.   Generálny riaditeľ pre zdravie a spotrebiteľov môže odmietnuť zástupcu alebo náhradníka navrhnutých organizáciou, ak tento zástupca alebo náhradník nespĺňa profil požadovaný vo výzve na vyjadrenie záujmu uvedenej v odseku 5. V takýchto prípadoch sa dotknutá organizácia požiada, aby nominovala iného zástupcu alebo náhradníka.
   8.   Funkčné obdobie členov expertnej skupiny je tri roky a možno ho obnoviť po prihlásení sa do ďalšej výzvy na vyjadrenie záujmu.
   9.   Funkčné obdobie člena sa môže skončiť pred uplynutím uvedeného trojročného obdobia v prípade jeho rezignácie.
   10.   Členov uvedených v odseku 1 písm. b) až f) alebo ich zástupcov možno vylúčiť alebo nahradiť na zvyšok funkčného obdobia v ktoromkoľvek z týchto prípadov:

               a)

               trvalá neschopnosť zúčastňovať sa na zasadnutiach;

               b)

               neschopnosť efektívne prispievať k práci skupiny;

               c)

               nedodržanie podmienok stanovených v článku 339 Zmluvy o fungovaní Európskej únie;

               d)

               následný nesúlad s kvalifikáciami a podmienkami špecifikovanými vo výzve na vyjadrenie záujmu, ako sa uvádza v odseku 5.

         11.   Generálny riaditeľ pre zdravie a spotrebiteľov môže požiadať člena uvedeného v odseku 1 písm. b) až f), aby v prípadoch uvedených v odseku 10 nominoval ďalšieho zástupcu alebo ďalšieho náhradníka.
   12.   Členov, ktorých funkčné obdobie sa skončí pred uplynutím trojročného obdobia podľa odsekov 8 a 9, možno nahradiť na zvyšné obdobie ich mandátu.
   13.   Mená/názvy členov a ich zástupcov sa uverejnia v Registri expertných skupín Komisie a podobných subjektov (ďalej len „register“) (14). V registri sa môžu uverejniť názvy orgánov členských štátov.
   14.   Osobné údaje sa zhromažďujú, spracúvajú a uverejňujú v súlade s nariadením (ES) č. 45/2001.
   Článok 5
   Činnosť
   1.   Expertnej skupine predsedá riaditeľ zodpovedný za politiku v oblasti verejného zdravia v Generálnom riaditeľstve Komisie pre zdravie a spotrebiteľov. Tento riaditeľ môže predsedníctvo delegovať na iného úradníka Komisie.
   2.   Expertná skupina môže so súhlasom Komisie zriaďovať podskupiny na preskúmanie špecifických otázok na základe referenčného rámca vymedzeného skupinou. Takéto podskupiny sa hneď po splnení svojho mandátu rozpustia.
   3.   Komisia môže prizývať expertov, ktorí nie sú členmi expertnej skupiny a majú špecifickú kompetentnosť v riešenej záležitosti, aby sa zúčastnili na práci skupiny. Navyše Komisia môže udeliť štatút pozorovateľa jednotlivcom alebo organizáciám, ako sa vymedzuje v pravidle 8 ods. 3 rámca pre expertné skupiny Komisie, a kandidátskym krajinám žiadajúcim o vstup do EÚ.
   4.   Členovia expertných skupín a ich zástupcovia a náhradníci, ako aj prizvaní experti a pozorovatelia dodržiavajú povinnosť zachovávať služobné tajomstvo stanovené v zmluvách a ich vykonávacích pravidlách, ako aj bezpečnostné pravidlá Komisie týkajúce sa ochrany utajovaných skutočností EÚ stanovené v prílohe k rozhodnutiu Komisie 2001/844/ES, ESUO, Euratom (15). V prípade nedodržania týchto povinností môže Komisia prijať všetky primerané opatrenia.
   5.   Zasadnutia expertnej skupiny a podskupín sa konajú v priestoroch Komisie, ak nejde o zasadnutie, ktoré je výnimočne usporiadané inde na základe riadne odôvodnených príčin. Komisia zabezpečuje služby sekretariátu. Program zasadnutí a zápisnice zo zasadnutí expertnej skupiny zostavuje Komisia. Na zasadnutiach expertnej skupiny a jej podskupín sa môžu zúčastniť aj iní úradníci Komisie, ktorí majú záujem o prerokúvané otázky.
   6.   Expertná skupina prijíma svoj rokovací poriadok na základe štandardného rokovacieho poriadku Komisie pre expertné skupiny.
   7.   Komisia sprístupní všetky náležité dokumenty o činnostiach uskutočnených expertnou skupinou (ako napr. riešené záležitosti, zápisnice a návrhy účastníkov) buď ich začlenením do registra, alebo prostredníctvom linky z registra na príslušnú webovú lokalitu, kde možno nájsť uvedené informácie. Dokument sa neuverejní, ak by jeho zverejnenie mohlo poškodiť ochranu verejného alebo súkromného záujmu, ako sa vymedzuje v článku 4 nariadenia (ES) č. 1049/2001 (16).
   Článok 6
   Výdavky na zasadnutia
   1.   Účastníci podieľajúci sa na činnostiach expertnej skupiny nie sú za poskytované služby odmeňovaní.
   2.   Komisia cestovné náklady a náklady na pobyt, ktoré účastníkom vzniknú v súvislosti s činnosťou expertnej skupiny, refunduje v súlade s ustanoveniami účinnými v Komisii.
   3.   Výdavky uvedené v odseku 2 sa refundujú v rámci dostupných rozpočtových prostriedkov pridelených v rámci ročného postupu prideľovania zdrojov.
   Článok 7
   Zrušenie
   Rozhodnutie 96/469/ES sa zrušuje.
   Článok 8
   Toto rozhodnutie sa uplatňuje od dátumu prijatia.

      V Bruseli 3. júna 2014

            Za Komisiu

         Tonio BORG

            člen Komisie

      (1)  KOM(2007) 630 v konečnom znení, 23. októbra 2007.

      (2)  Ú. v. EÚ L 327, 16.12.2003, s. 34.

      (3)  2876. zasadnutie Rady pre zamestnanosť, sociálnu politiku, zdravie a spotrebiteľské záležitosti, 10. júna 2008.

      (4)  3032. zasadnutie Rady pre všeobecné záležitosti, 13. septembra 2010.

      (5)  KOM(2009) 291 v konečnom znení, 24. júna 2009.

      (6)  K(2010) 7649 v konečnom znení, 10. novembra 2010.

      (7)  Ú. v. EÚ L 55, 28.2.2011, s. 13.

      (8)  Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (9)  Ú. v. ES L 192, 2.8.1996, s. 31, a Ú. v. ES L 204, 14.8.1996, s. 20.

      (10)  Ú. v. EÚ C 218, 13.9.2003, s. 1.

      (11)  Ú. v. EÚ L 62, 4.3.2014, s. 18.

      (12)  Ú. v. EÚ L 229, 29.6.2004, s. 23.

      (13)  Ú. v. ES L 147, 9.6.1975, s. 23.

      (14)  Členovia, ktorí si neželajú, aby boli zverejnené ich mená/názvy, môžu požiadať o uplatnenie výnimky z tohto pravidla. Žiadosť o nezverejnenie mena/názvu člena expertnej skupiny sa považuje za odôvodnenú vtedy, keď by uverejnenie mohlo ohroziť jeho bezpečnosť alebo vnímanie jeho bezúhonnosti, alebo neprimerane poškodiť jeho súkromie.

      (15)  Rozhodnutie Komisie 2001/844/ES, ESUO, Euratom z 29. novembra 2001, ktorým sa mení a dopĺňa jej rokovací poriadok (Ú. v. ES L 317, 3.12.2001, s. 1).

      (16)  Účelom týchto výnimiek je ochrana verejnej bezpečnosti, vojenských záležitostí, medzinárodných vzťahov, finančnej, menovej alebo hospodárskej politiky, súkromia a bezúhonnosti jednotlivca, obchodných záujmov, súdnych konaní a právneho poradenstva, inšpekcií/vyšetrovaní/auditov a rozhodovacieho procesu príslušných orgánov.


title: Rozhodnutie Rady 2008/974/SZBP z  18. decembra 2008 na podporu Haagskeho kódexu správania proti šíreniu balistických rakiet v rámci vykonávania stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia

text:
               23.12.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 345/91

      ROZHODNUTIE RADY 2008/974/SZBP
   z 18. decembra 2008
   na podporu Haagskeho kódexu správania proti šíreniu balistických rakiet v rámci vykonávania stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 13 ods. 3 a článok 23 ods. 1,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 12. decembra 2003 prijala stratégiu EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia, ktorá v kapitole III obsahuje zoznam opatrení zameraných na boj proti šíreniu týchto zbraní, ktoré je potrebné prijať nielen v rámci Európskej únie (EÚ), ale aj v tretích krajinách.

               (2)

               EÚ túto stratégiu aktívne vykonáva a zavádza opatrenia uvedené v jej kapitolách II a III, ako sú napríklad uvoľňovanie finančných zdrojov na podporu konkrétnych projektov, ktoré povedú k zlepšeniu multilaterálneho systému nešírenia zbraní a multilaterálnych opatrení na budovanie dôvery. Haagsky kódex správania proti šíreniu balistických rakiet (ďalej len „kódex správania“) je neoddeliteľnou súčasťou tohto systému. Jeho cieľom je predchádzanie šíreniu systémov balistických rakiet schopných dopravovať zbrane hromadného ničenia a súvisiacich technológií, ako aj jeho obmedzovanie.

               (3)

               Rada 17. novembra 2003 prijala spoločnú pozíciu 2003/805/SZBP (1) o všeobecnom uplatňovaní a posilňovaní multilaterálnych dohôd v oblasti nešírenia zbraní hromadného ničenia a nosičov zbraní. Táto spoločná pozícia si okrem iného vyžaduje podporu podpísania kódexu správania čo najväčším počtom krajín, najmä tými, ktoré disponujú kapacitami v oblasti balistických rakiet ako aj ďalší rozvoj a vykonávanie kódexu správania, najmä jeho opatrení na budovanie dôvery a podporu užšieho vzťahu medzi kódexom správania a multilaterálnym systémom OSN nešírenia zbraní.

               (4)

               Rada 23. mája 2007 rozhodla o prijatí opatrení na podporu univerzálnosti kódexu správania a dodržiavania jeho zásad. Na tento účel sa popri výročnej schôdzi signatárskych štátov v roku 2007 zorganizoval seminár, na ktorom sa stretli štáty, ktoré disponujú značnými kapacitami v oblasti balistických rakiet, vrátane tých, ktoré kódex správania nepodpísali. Prioritou EÚ je pokračovanie tohto dialógu medzi štátmi, ktoré kódex správania podpísali, a tými, ktoré ho nepodpísali, s cieľom ďalej podporovať všeobecné uplatňovanie kódexu správania, ako aj jeho lepšie vykonávanie a zlepšenie. Toto rozhodnutie by malo prispieť k tomuto procesu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   1.   Na účely zabezpečenia plynulého a praktického vykonávania určitých prvkov stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia podporuje EÚ činnosti signatárskych štátov kódexu správania s cieľom plniť tieto ciele:

               a)

               podporovať všeobecné uplatňovanie kódexu správania, a najmä jeho podpísanie všetkými štátmi, ktoré disponujú kapacitami v oblasti balistických rakiet,

               b)

               podporovať vykonávanie kódexu správania,

               c)

               podporovať ďalšie zlepšovanie kódexu správania.

         2.   V tejto súvislosti Európska únia bude podporovať projekty, ktoré zahŕňajú tieto konkrétne činnosti:

               a)

               poskytovanie prostriedkov na organizáciu cielených činností, napríklad formou seminárov, ktorých cieľom je podpora podpísania kódexu správania čo najväčším počtom štátov pre región, kde je najmenej štátov, ktoré kódex správania podpísali,

               b)

               poskytovanie finančných a technických prostriedkov na uľahčenie výmeny informácií medzi signatárskymi štátmi na strane jednej a uľahčenie návštev medzinárodných pozorovateľov na odpaľovacích základniach rakiet, na ktorých sa testuje odpaľovanie kozmických nosičov rakiet (SLV – Space Launch Vehicles), o ktorých signatárske štáty rozhodli, že budú zvažovať na dobrovoľnom základe podľa článku 4 písm. a) bod (ii) kódexu správania na strane druhej,

               c)

               poskytovanie prostriedkov pre signatárske štáty na pokračovanie rokovaní o tom, ako zachovať význam a realizovateľnosť kódexu správania. Pri rokovaniach sa zohľadní nový vývoj v oblasti šírenia balistických rakiet a vývoj medzinárodných inštitucionálnych a právnych rámcov súvisiacich s balistickými raketami.

         Tieto projekty sa uskutočňujú v prospech všetkých štátov, ktoré kódex správania podpísali, i tých, ktoré ho nepodpísali.
   Podrobný opis projektov sa uvádza v prílohe.
   Článok 2
   1.   Za vykonávanie tohto rozhodnutia zodpovedá predsedníctvo, ktorému pomáha generálny tajomník Rady/vysoký predstaviteľ pre spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku (GT/VP). Komisia sa plne zapája.
   2.   Technické vykonávanie projektov uvedených v článku 1 ods. 2 uskutoční Nadácia pre strategický výskum v Paríži (FRS).
   Túto úlohu vykonáva pod vedením GT/VP, ktorý pomáha predsedníctvu, a v úzkej spolupráci s predsedom výročných schôdzí signatárskych štátov kódexu správania rovnako ako Rakúskom vystupujúcim vo funkcii bezprostredného centrálneho kontaktu (ICC)/výkonného sekretariátu kódexu správania. Na tento účel uzavrie GT/VP potrebné dojednania s FRS.
   3.   Predsedníctvo, GT/VP a Komisia sa v súlade s ich príslušnými právomocami navzájom o vykonávaní tohto rozhodnutia pravidelne informujú.
   Článok 3
   1.   Finančná referenčná suma na realizáciu projektov uvedených v článku 1 ods. 2 je 1 015 000 EUR.
   2.   Výdavky financované zo sumy uvedenej v odseku 1 sa spravujú podľa postupov a pravidiel, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev.
   3.   Komisia dohliada na riadne spravovanie výdavkov uvedených v odseku 2, ktoré sa poskytujú vo forme grantu. Na tento účel uzavrie potrebnú dohodu o financovaní s FRS. V dohode o financovaní sa stanoví, že FRS má zabezpečiť zviditeľnenie príspevku EÚ zodpovedajúce jeho výške.
   4.   Komisia vyvinie úsilie, aby sa dohoda o financovaní uvedená v odseku 3 uzavrela čo najskôr po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia. O všetkých ťažkostiach v tomto procese, ako aj o dátume uzavretia dohody o financovaní informuje Radu.
   Článok 4
   Predsedníctvo, ktorému pomáha GT/VP, podáva Rade správu o vykonávaní tohto rozhodnutia na základe pravidelných správ vypracovaných FRS. Tieto správy tvoria základ pre hodnotenie, ktoré vykoná Rada. Komisia sa plne zapája. Podáva správy o finančných aspektoch vykonávania tohto rozhodnutia.
   Článok 5
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   Jeho platnosť skončí 6 mesiacov odo dňa nadobudnutia jeho účinnosti, pokiaľ Komisia pred uplynutím tejto lehoty neuzavrie dohodu o financovaní s FRS, v takom prípade platnosť tohto rozhodnutia skončí 24 mesiacov odo dňa uzavretia dohody o financovaní.
   Článok 6
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 18. decembra 2008

            Za Radu

            predseda

         M. BARNIER

      (1)  Ú. v. EÚ L 302, 20.11.2003, s. 34.

      PRÍLOHA
      Podpora Haagskeho kódexu správania proti šíreniu balistických rakiet zo strany EÚ v rámci vykonávania stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia
      1.   Ciele
      Európska únia výrazne podporuje kódex správania už od jeho vzniku. Európska únia považuje kódex správania za dôležitý multilaterálny nástroj, ktorého cieľom je obmedzovanie šírenia systému balistických rakiet a súvisiacich technológií prostredníctvom transparentnosti a opatrení na budovanie dôvery. Všetky štáty Európskej únie podpísali kódex správania a vykonávajú ho v dobrej viere.
      V minulosti sa Európska únia pokúsila vyplniť zostávajúce medzery vo vykonávaní kódexu správania a jeho univerzálnosti usporiadaním seminára za účasti štátov, ktoré kódex správania podpísali, i tých, ktoré ho nepodpísali, popri výročnej schôdzi v roku 2007. Európska únia, povzbudená výsledkami tohto seminára, chce v tejto iniciatíve pokračovať a podporovať kódex správania v týchto troch aspektoch:

                  —

                  univerzálnosť kódexu správania,

                  —

                  vykonávanie kódexu správania,

                  —

                  zlepšovanie kódexu správania a jeho lepšieho fungovania.

            2.   Opis projektov
      2.1.   Projekt č. 1: Podpora všeobecného uplatňovania kódexu správania
      2.1.1.   Účel projektu
      Zatiaľ čo počet signatárskych štátov dosiahol úroveň dvoch tretín zo všetkých členských štátov OSN, pre dosiahnutie všeobecného uplatňovania kódexu správania je potrebné vykonať viac. Signatárske štáty na výročných schôdzach konštatovali, že dôvody za neochotou štátov, ktoré nie sú signatárskymi štátmi, podpísať kódex správania sa značne líšia, a to od všeobecnej nedostatočnej informovanosti a nedostatočného porozumenia kódexu správania až po dôvody politického charakteru.
      2.1.2.   Výsledky projektu

                  —

                  zvýšiť informovanosť o kódexe správania, jeho porozumenie a podporu,

                  —

                  zlepšiť interakciu medzi štátmi, ktoré kódex správania podpísali, a tými, ktoré ho nepodpísali,

                  —

                  zvýšiť počet signatárskych štátov kódexu správania.

            2.1.3.   Opis projektu
      Projekt zabezpečuje zorganizovanie dvoch pracovných seminárov:

                  —

                  seminár zameraný na zvýšenie informovanosti v regióne s najmenším počtov signatárskych štátov.
                  V Afrike nepodpísali kódex správania tieto krajiny: Alžírsko, Angola, Botswana, Egypt, Konžská demokratická republika, Konžská republika, Lesotho, Namíbia, Pobrežie Slonoviny, Somálsko, Stredoafrická republika, Swazijsko, Togo, a Zimbabwe.

                  —

                  všeobecný seminár na základe modelu seminára, ktorý sa zorganizoval v roku 2007 popri výročnej schôdzi štátov, ktoré kódex správania podpísali, s cielenou a štruktúrovanou výmenou skúseností týkajúcich sa technických a politicko-bezpečnostných otázok súvisiacich so šírením balistických rakiet a relevantnosťou kódexu správania.

            2.2.   Projekt č. 2: Podpora vykonávania kódexu správania v signatárskych štátoch
      2.2.1.   Účel projektu
      Hoci kódex správania prestavuje dôležitý nástroj, ktorého cieľom je obmedzovanie šírenia systému balistických rakiet a súvisiacich technológií prostredníctvom transparentnosti a opatrení na budovanie dôvery, na podporu lepšej výmeny skúseností medzi signatárskymi štátmi kódexu správania je potrebné vykonať viac. Projekt sa sústredí na tie aspekty výmeny skúseností, kde je možné dosiahnuť reálne výsledky.
      2.2.2.   Výsledky projektu

                  —

                  vytvorenie prototypu bezpečného internetového informačného a komunikačného mechanizmu (e-ICC), ktorý by umožnil rýchlejšiu, ľahšiu a bezpečnejšiu výmenu informácií medzi signatárskymi štátmi a zabezpečil elektronickú distribúciu dokumentov,

                  —

                  v prípade ak signatárske štáty na svojej výročnej schôdzi rozhodnú o vytvorení e-ICC, takýto prototyp by sa mohol uviesť do prevádzky,

                  —

                  väčšia podpora pre návštevu pozorovateľov na odpaľovacích základniach rakiet, na ktorých sa testuje odpaľovanie kozmických nosičov rakiet (SLV – Space Launch Vehicles).

            2.2.3.   Opis projektu
      Projekt ustanovuje dva typy opatrení:

                  a)

                  Uľahčenie výmeny informácií a komunikácie medzi signatárskymi štátmi vytvorením e-ICC. Skúsenosť Francúzska s elektronickým systémom kontaktných bodov kontrolného režimu technológie riadených striel (MTCR) e-POC systém má pre tento projekt osobitný význam.
                  Vzhľadom na skutočnosť, že rozhodnutie o vytvorení takéhoto systému prináleží signatárskym štátom kódexu správania na výročnej schôdzi, projekt sa vykoná v dvoch fázach. Vykonávaniu druhej fázy budú predchádzať rokovania signatárskych štátov kódexu správania o e-ICC, ktoré sa uskutočnia na výročnej schôdzi.
                  Fáza 1: Návrh EÚ signatárskym štátom kódexu správania na vytvorenie e-ICC
                  Prototyp e-ICC sa pripraví s cieľom predstaviť ho signatárskym štátom pravdepodobne v roku 2009 a získať od nich spätnú väzbu o jeho fungovaní.
                  Fáza 2: Uvedenie prototypu e-ICC do prevádzky
                  Ak signatárske štáty rozhodnú na výročnej schôdzi o vytvorení e-ICC, uvedený prototyp by sa mohol uviesť do prevádzky. Na tento účel by sa know-how a materiálne aspekty prototypu preniesli na ICC/výkonný sekretariát pre riadenie a ICC a signatárskym štátom by sa poskytla odborná príprava.

                  b)

                  Poskytnutie finančných prostriedkov návšteve medzinárodných pozorovateľov na odpaľovacích základniach rakiet členských štátov EÚ, na ktorých sa testuje odpaľovanie kozmických nosičov rakiet (SLV – Space Launch Vehicles).

            2.3.   Projekt č. 3: Podpora ďalšieho zlepšovania kódexu správania a jeho lepšieho fungovania
      2.3.1.   Účel projektu
      Bezpečnostné prostredie sa neustále vyvíja, a to aj v oblasti šírenia prostriedkov schopných dopravovať zbrane hromadného ničenia. Signatárske štáty kódexu správania sa stretávajú každý rok a hodnotia vykonávanie kódexu správania, ako aj nové trendy v šírení balistických rakiet a súvisiacich technológií.
      Projektom sa podporí podrobnejšie rokovanie medzi signatárskymi štátmi, ktorých by sa prípadne mohli zúčastniť aj štáty, ktoré nie sú signatárskymi štátmi kódexu správania, v neformálnejšom prostredí mimo vládnych kruhov, a zabezpečí sa prístup k technickej expertíze v oblasti šírenia balistických rakiet. Výsledky projektu by sa mohli predložiť na zamyslenie na výročnej schôdzi signatárskych štátov.
      2.3.2.   Výsledky projektu

                  —

                  lepšie porozumenie súčasných trendov v šírení balistických rakiet a programov kozmických nosičov rakiet (SLV - Space Launch Vehicles) s odporúčaniami pre signatárske štáty kódexu správania,

                  —

                  analýza možností, ako motivovať signatárske štáty na účasť na programoch BM (Ballistic Missile - balistických rakiet) a kozmických nosičov rakiet (SLV - Space Launch Vehicles),

                  —

                  lepšie porozumenie prepojenia medzi kódexom správania, MTCR (Missile Technology Control Regime – Režim kontroly raketových technológií) a bilaterálnymi a regionálnymi opatreniami na budovanie dôvery pri sledovaní cieľa nešírenia rakiet a vymedzenia politických odporúčaní,

                  —

                  pracovných dokumentov alebo iných foriem dokumentácie zo seminárov, ktoré by EÚ mohla predložiť na výročnej schôdzi Medzinárodného kódexu správania proti šíreniu balistických rakiet.

            2.3.3.   Opis projektu
      Projekt zabezpečuje dva typy činností:

                  a)

                  Financovanie štúdia o súčasných trendoch v oblasti balistických rakiet a dynamiky v ich šírení, ako aj programov SLV, ktoré by sa mohli predložiť ako materiál na zamyslenie na výročnej schôdzi signatárskych štátov. FRS pri práci na tejto štúdii zabezpečuje, aby nedošlo k zdvojovaniu činnosti so skupinou vládnych expertov OSN.

                  b)

                  Financovanie seminárov expertov zo signatárskych štátov aj tých štátov, ktoré nie sú signatárskymi štátmi kódexu správania, a to z vládneho aj mimovládneho sektoru. Semináre by sa mohli organizovať popri výročných schôdzach. Výsledky by sa mohli predložiť ako pracovný dokument na výročnej schôdzi signatárskych štátov. Semináre sa budú zaoberať týmito otázkami:

                              —

                              Prepojenie medzi kódexom správania proti šíreniu balistických rakiet, MTCR, bilaterálnymi a regionálnymi opatreniami na budovanie dôvery pri sledovaní cieľa nešírenia rakiet, ako aj medzi Medzinárodným kódexom správania proti šíreniu balistických rakiet a systémom OSN (VZ OSN).

                              —

                              Ako motivovať signatárske štáty na účasť na programoch balistických rakiet a SLV.

            3.   Trvanie
      Celková odhadovaná doba realizácie projektov je 24 mesiacov.
      4.   Cieľové skupiny
      Cieľovými skupinami projektov v tomto rozhodnutí sú signatárske štáty aj tie štáty, ktoré nie sú signatárskymi štátmi kódexu správania.
      Konečný výber cieľových štátov sa urobí po porade medzi vykonávajúcim subjektom a predsedníctvom, ktorému pomáha GT/VP, v úzkej spolupráci s členskými štátmi a Komisiou v rámci príslušnej pracovnej skupiny Rady. Konečné rozhodnutie vychádza z návrhov, ktoré v súlade s článkom 2 ods. 2 tohto rozhodnutia vypracuje vykonávajúci subjekt.
      5.   Vykonávajúci subjekt
      Technickou realizáciou projektov sa poverí FRS. Projekty bude realizovať priamo personál FRS alebo jej partnerov, s ktorými spolupracuje – Inštitútu mierového výskumu a bezpečnostnej politiky Hamburskej univerzity a Poľského centra pre výskum vesmíru vo Varšave.
      Vykonávajúci subjekt pripravuje:

                  a)

                  štvrťročné správy o realizácii projektov,

                  b)

                  záverečnú správu najneskôr jeden mesiac po ukončení realizácie projektov.

            Správy sa zašlú predsedníctvu, ktorému pomáha GT/VP.
      FRS zabezpečí zviditeľnenie príspevku EÚ zodpovedajúce jeho výške.
      6.   Účastníci tretích strán
      Projekty sa budú v plnej výške financovať týmto rozhodnutím. Odborníkov zo signatárskych štátov kódexu správania aj z tých, ktoré signatárskymi štátmi nie sú, možno považovať za účastníkov tretej strany. Budú pracovať podľa štandardných pravidiel FRS.


title: Rozhodnutie Rady z 20. júla 1972, ktorým sa uzatvára dodatková dohoda k Dohode o výrobkoch hodinárskeho priemyslu medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi a Švajčiarskou konfederáciou

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31974D0215

Úradný vestník L 118 , 30/04/1974 S. 0011 - 0011 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 11 Zväzok 2 S. 0003  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 11 Zväzok 5 S. 0109  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 11 Zväzok 2 S. 0003  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 11 Zväzok 5 S. 0109

		Rozhodnutie Radyz 20. júla 1972,ktorým sa uzatvára dodatková dohoda k Dohode o výrobkoch hodinárskeho priemyslu medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi a Švajčiarskou konfederáciou(74/215/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEVso zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 113,so zreteľom na odporúčanie Komisie,keďže je potrebné, v záujme lepšieho fungovania Dohody o výrobkoch hodinárskeho priemyslu medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi a Švajčiarskou konfederáciou, ktorá bola podpísaná v Ženeve 30. júna 1967, aby sa prijali ďalšie ustanovenia,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Dodatková dohoda k Dohode o výrobkoch hodinárskeho priemyslu medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi a Švajčiarskou konfederáciou sa týmto uzatvára v mene spoločenstva a jej text je uvedený v prílohe.Článok 2Pán Th. C. Hijzen, úradujúci generálny riaditeľ pre zahraničný obchod Komisie Európskych spoločenstiev, sa týmto splnomocňuje podpísať v mene Rady dohodu uvedenú v článku 1. Táto dohoda zaväzuje spoločenstvo.V Bruseli 20. júla 1972Za RadupredsedaTh. E. Westerterp--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie Rady z 19. decembra 2002 o obchode s určitými výrobkami z ocele medzi Európskym spoločenstvom a Ukrajinou

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002D1001

Úradný vestník L 349 , 24/12/2002 S. 0100 - 0102

		Rozhodnutie Radyz 19. decembra 2002o obchode s určitými výrobkami z ocele medzi Európskym spoločenstvom a Ukrajinou(2002/1001/ES)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 133,so zreteľom na návrh Komisie,keďže:(1) Dohoda o partnerstve a spolupráci medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Ukrajinou na druhej strane [1] vo svojom článku 22 ods. 1 stanovuje, že na obchod s niektorými výrobkami z ocele sa vzťahuje zvláštna dohoda.(2) Predchádzajúcej dvojstrannej dohode medzi ESUO a ukrajinskou vládou o obchode s určitými výrobkami z ocele skončila 31. decembra 2001 platnosť.(3) Zmluvné strany sa dohodli na uzavretí novej dohody, avšak rokovania o tejto novej dohode ešte neboli ukončené.(4) Európske spoločenstvo (ES) prevzalo od ukončenia platnosti Zmluvy ESUO medzinárodné povinnosti ESUO a opatrenia týkajúce sa obchodu s výrobkami z ocele s tretími krajinami teraz patria do kompetencie ES v oblasti obchodnej politiky.(5) Množstvové obmedzenia pre rok 2002 boli pevne stanovené rozhodnutím 2001/933/ESUO na stretnutí Rady zástupcov vlád členských štátov 19. decembra 2001 [2].(6) Až do podpísania a vstupu do platnosti novej dohody sa musia stanoviť množstvové obmedzenia pre rok 2003.(7) Ukrajinský parlament prijal zákon, ktorým sa uvaľuje daň EUR 30/tonu na dovoz železného šrotu, ktorá sa bude uplatňovať od 1. januára 2003; táto navrhnutá daň predstavuje prekážku vo voľnom obchode so železným šrotom a môže vážne obmedzovať, ak nie blokovať vývoz železného šrotu, čím penalizuje oceľový priemysel spoločenstva a nepriaznivo tak ovplyvňuje trh so železným šrotom spoločenstva. Preto je vhodné znížiť množstvové obmedzenia pre rok 2003 o 30 % v porovnaní s množstvovými obmedzeniami stanovenými pre rok 2002 až do uspokojivého vyriešenia tejto otázky a uzavretia rokovaní o novej dohode,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Počas obdobia uvedeného v prílohe I sa na dovoz výrobkov z ocele uvedených v prílohe II s pôvodom na Ukrajine do Európskeho spoločenstva bude vzťahovať povolenie. Tieto povolenia sa vydávajú len v rámci obmedzení uvedených v článku 2.Článok 2Dovoz sa povoľuje pre každú skupinu výrobkov a pre celé spoločenstvo až do množstvových obmedzení uvedených v prílohe I.Doba platnosti dovozných licencií sa týmto stanovuje na štyri mesiace. Nepoužité alebo čiastočne použité dovozné licencie je možné obnoviť na dobu dvoch mesiacov.Článok 3Členské štáty vydajú oprávnenia podľa pravidiel schválených v rámci Výboru spolupráce v oblasti ocele a bezodkladne o tom informujú Komisiu. Komisia pravidelne informuje členské štáty o rozšíreniach, na ktoré boli množstva využité.Členské štáty a Komisia sa poradia s cieľom zaistiť nepresiahnutie týchto množstiev.Článok 4Ustanovenia dohody o obchode s určitými výrobkami z ocele spolu s každým opatrením, ktoré sa ho týka, nahradia od vstupu do platnosti dohody ustanovenia tohto rozhodnutia.Článok 5Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.V Bruseli 19. decembra 2002Za RadupredsedaL. Espersen[1] Ú. v. ES L 49, 19.2.1998, s. 3.[2] Ú. v. ES L 345, 29.12.2001, s. 75. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené rozhodnutím 2002/476/ESUO (Ú. v. ES L 164, 22.6.2002, s. 37).--------------------------------------------------PRÍLOHA IMNOŽSTVOVÉ OBMEDZENIA STANOVENÉ NA OBDOBIE OD 1.1.2002 DO 31.12.2003Výrobky | V tonách || |SA.Ploché výrobky| SA1. Plechové zvitky | 46604 || SA2. Neopracovaný plech | 178364 || SA3. Iné ploché výrobky | 14391 |SB.Dlhé výrobky| SB1. Trámy | 6273 || SB2. Valcovaný drôt | 89624 || SB3. Iné dlhé výrobky | 112926 |--------------------------------------------------PRÍLOHA IISA Ploché výrobkySA1. Plechové zvitky72081000720825007208260072082700720836007208371072083790720838107208389072083910720839907211141072111920721911007219121072191290721913107219139072191410721914907225202072253000SA2. Neopracovaný plech7208401072085110720851307208515072085191720851997208521072085291720852997208531072111300722540207225405072259910SA3. Iné ploché výrobky7208409072085390720854107208549072089010720915007209161072091690720917107209179072091810720918917209189972092500720926107209269072092710720927907209281072092890720990107210111072101211721012197210201072103010721041107210491072105010721061107210691072107031721070397210903172109033721090387211149072111990721123107211235172112920721190117212101072121091721220117212301172124010721240917212503172125051721260117212609172192110721921907219221072192290721923007219240072193100721932107219329072193310721933907219341072193490721935107219359072254080SB Dlhé výrobkySB1. Trámy720719317207207172163111721631197216319172163199721632117216321972163291721632997216331072163390SB2. Valcovaný drôt7213100072132000721391107213912072139141721391497213917072139190721399107213999072210010722100907227100072272000722790107227905072279095SB3. Iné dlhé výrobky720719117207191472071916720720517207205572072057721420007214300072149110721491907214991072149931721499397214995072149961721499697214998072149990721590107216100072162100721622007216401072164090721650107216509172165099721699107218992072221111722211197222112172221129722211917222119972221910722219907222301072224010722240307224903172249039722810107228103072282011722820197228203072283020722830417228304972283061722830697228307072283089722860107228701072287031722880107228809073011000--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie Rady z 3. mája 1989 o uzavretí Tretieho dodatkového protokolu k Dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou v dôsledku pristúpenia Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky do spoločenstva

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31989D0436

Úradný vestník L 206 , 18/07/1989 S. 0016 - 0016 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 2 Zväzok 7 S. 0077  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 2 Zväzok 7 S. 0077

		Rozhodnutie Radyz 3. mája 1989o uzavretí Tretieho dodatkového protokolu k Dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou v dôsledku pristúpenia Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky do spoločenstva(89/436/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva a najmä na jej článok 113,so zreteľom na návrh Komisie,keďže úplné oslobodenie dovozu zo Španielska od cla Švajčiarskou konfederáciou by uľahčilo obchodovanie medzi týmito dvoma krajinami;keďže Dodatkový protokol k Dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou [1] v dôsledku pristúpenia Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky do spoločenstva, podpísaný 22. júla 1972 v Bruseli, nestanovuje, aby Švajčiarska konfederácia oslobodila dovážaný tovar zo Španielska od cla;keďže je preto nevyhnutné schváliť tretí dodatkový protokol k horeuvedenej dohode, s cieľom stanoviť úplné oslobodenie od cla výrobky dovážané zo Španielska do Švajčiarska, na ktoré sa vzťahuje táto dohoda,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Tretí dodatkový protokol k Dohode medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou v dôsledku pristúpenia Španielskeho kráľovstva a Portugalskej republiky do spoločenstva sa týmto schvaľuje v mene spoločenstva.Text tohoto protokolu je pripojené k tomuto rozhodnutiu.Článok 2Predseda Rady predloží oznámenie stanovené v článku 3 protokolu [2].Článok 3Rozhodnutie nadobúda účinnosť deň po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.V Bruseli 3. mája 1989Za RadupredsedaP. Solbes[1] Ú. v. ES L 300, 31.12.1971, s. 189.[2] Dátum vstupu protokolu do platnosti bude uverejnený Generálnym sekretariátom Rady v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.--------------------------------------------------


title: 2012/244/EÚ: Rozhodnutie zástupcov vlád členských štátov Európskej únie z  25. apríla 2012 , ktorým sa vymenúvajú sudcovia a generálni advokáti Súdneho dvora

text:
               8.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 121/21

         ROZHODNUTIE ZÁSTUPCOV VLÁD ČLENSKÝCH ŠTÁTOV EURÓPSKEJ ÚNIE
   z 25. apríla 2012,
   ktorým sa vymenúvajú sudcovia a generálni advokáti Súdneho dvora
   (2012/244/EÚ)
   ZÁSTUPCOVIA VLÁD ČLENSKÝCH ŠTÁTOV EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 19,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej články 253 a 255,
   keďže:

               (1)

               Funkčné obdobie sudcov Súdneho dvora pánov Alexandra ARABADJIEVA, Georgea ARESTISA, pani Marie BERGEROVEJ, pánov Jeana-Clauda BONICHOTA, Anthonyho BORGA BARTHETA, Josého Narcisa CUNHU RODRIGUESA, Carla Gustava FERNLUNDA, Egidijusa JARAŠIŪNASA, Egilsa LEVITSA, Jiřího MALENOVSKÉHO, pani Alexandry PRECHALOVEJ, pánov Konrada SCHIEMANNA, Antonia TIZZANA a Thomasa VON DANWITZA a generálnych advokátov Súdneho dvora pánov Yvesa BOTA, Jána MAZÁKA, Paola MENGOZZIHO a pani Verice TRSTENJAKOVEJ sa skončí 6. októbra 2012.

               (2)

               Vlády členských štátov navrhli opätovné vymenovanie sudcov Súdneho dvora pánov Alexandra ARABADJIEVA, Georgea ARESTISA, pani Marie BERGEROVEJ, pánov Jeana-Clauda BONICHOTA, Carla Gustava FERNLUNDA, Egidijusa JARAŠIŪNASA, Egilsa LEVITSA, Jiřího MALENOVSKÉHO, pani Alexandry PRECHALOVEJ a pána Thomasa VON DANWITZA, ako aj generálneho advokáta Súdneho dvora pána Yvesa BOTA. Vlády členských štátov okrem toho navrhli vymenovanie pána Josého Luísa DA CRUZ VILAÇU za sudcu Súdneho dvora a vymenovanie pánov Nilsa WAHLA a Melchiora WATHELETA za generálnych advokátov Súdneho dvora. Výbor ustanovený v článku 255 Zmluvy o fungovaní Európskej únie zaujal stanovisko k vhodnosti uvedených štrnástich kandidátov vykonávať funkciu sudcu a generálneho advokáta Súdneho dvora.

               (3)

               Je preto vhodné pristúpiť k vymenovaniu jedenástich sudcov a troch generálnych advokátov Súdneho dvora na obdobie od 7. októbra 2012 do 6. októbra 2018. K vymenovaniu troch sudcov a jedného generálneho advokáta Súdneho dvora na zostávajúce voľné miesta sa pristúpi neskôr,

         PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   1.   Za sudcov Súdneho dvora sa na obdobie od 7. októbra 2012 do 6. októbra 2018 vymenúvajú:

               pán Alexander ARABADJIEV,

               pán George ARESTIS,

               pani Maria BERGER,

               pán Jean-Claude BONICHOT,

               pán José Luís DA CRUZ VILAÇA,

               pán Carl Gustav FERNLUND,

               pán Egidijus JARAŠIŪNAS,

               pán Egils LEVITS,

               pán Jiří MALENOVSKÝ,

               pani Alexandra PRECHAL,

               pán Thomas VON DANWITZ.

         2.   Za generálnych advokátov Súdneho dvora sa na obdobie od 7. októbra 2012 do 6. októbra 2018 vymenúvajú:

               pán Yves BOT,

               pán Nils WAHL,

               pán Melchior WATHELET.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 25. apríla 2012

            Predseda

         J. TRANHOLM-MIKKELSEN


title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu (EÚ) 2017/1672 z 27. apríla 2017 o absolutóriu za plnenie rozpočtu Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť za rozpočtový rok 2015

text:
               29.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 252/232

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU (EÚ) 2017/1672
   z 27. apríla 2017
   o absolutóriu za plnenie rozpočtu Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť za rozpočtový rok 2015
   EURÓPSKY PARLAMENT,

               —

               so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť za rozpočtový rok 2015,

               —

               so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení ročnej účtovnej závierky Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť za rozpočtový rok 2015 spolu s odpoveďou inštitútu (1),

               —

               so zreteľom na vyhlásenie o vierohodnosti (2) vedenia účtov a zákonnosti a riadnosti príslušných operácií, ktoré poskytol Dvor audítorov za rozpočtový rok 2015 v súlade s článkom 287 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na odporúčanie Rady z 21. februára 2017 o udelení absolutória inštitútu za plnenie rozpočtu za rozpočtový rok 2015 (05873/2017 – C8-0071/2017),

               —

               so zreteľom na článok 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a o zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a najmä na jeho článok 208,

               —

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 z 20. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (4), a najmä na jeho článok 15,

               —

               so zreteľom na delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1271/2013 z 30. septembra 2013 o rámcovom nariadení o rozpočtových pravidlách pre subjekty uvedené v článku 208 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (5), a najmä na jeho článok 108,

               —

               so zreteľom na článok 94 rokovacieho poriadku a prílohu IV k nemu,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanovisko Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť (A8-0106/2017),

               1.

               udeľuje absolutórium riaditeľke Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť za plnenie rozpočtu inštitútu za rozpočtový rok 2015;

               2.

               uvádza svoje poznámky v priloženom uznesení;

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie a uznesenie, ktoré je jeho neoddeliteľnou súčasťou, riaditeľke Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť, Rade, Komisii a Dvoru audítorov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Antonio TAJANI

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ C 449, 1.12.2016, s. 102.

      (2)  Pozri poznámku pod čiarou č. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ L 403, 30.12.2006, s. 9.

      (5)  Ú. v. EÚ L 328, 7.12.2013, s. 42.


title: Rozhodnutie Rady z  21. júna 2012 , ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci riadiacej rady Európskej agentúry pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci za Luxembursko

text:
               27.6.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 187/2

         ROZHODNUTIE RADY
   z 21. júna 2012,
   ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci riadiacej rady Európskej agentúry pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci za Luxembursko
   2012/C 187/03
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2062/94 z 18. júla 1994, ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci (1), a najmä na jeho článok 8,
   so zreteľom na zoznam osôb navrhnutých na vymenovanie, ktorý Rade predložili vlády členských štátov a zamestnávateľské a zamestnanecké organizácie,
   so zreteľom na zoznamy členov a náhradníkov Poradného výboru pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci,
   keďže:

               (1)

               Rada svojimi rozhodnutiami z 22. novembra 2010 (2), 7. marca 2011 (3), 21. marca 2011 (4) a 18. júla 2011 (5) vymenovala členov a náhradníkov riadiacej rady Európskej agentúry pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci na obdobie od 8. novembra 2010 do 7. novembra 2013.

               (2)

               Vláda Luxemburska navrhla kandidátov na viaceré neobsadené miesta,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Za členov a náhradníkov riadiacej rady Európskej agentúry pre bezpečnosť a ochranu zdravia pri práci sa na obdobie, ktoré sa končí 7. novembra 2013, vymenúvajú:
   ZÁSTUPCOVIA VLÁDY

               Krajina

               Členovia

               Náhradníci

               Luxembursko

               pán Paul WEBER

               pán Robert HUBERTY

         Článok 2
   Členov a náhradníkov, ktorí ešte nie sú navrhnutí, vymenuje Rada neskôr.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Luxemburgu 21. júna 2012

            Za Radu

            predsedníčka

         M. FREDERIKSEN

      (1)  Ú. v. ES L 216, 20.8.1994, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ C 322, 27.11.2010, s. 3.

      (3)  Ú. v. EÚ C 83, 17.3.2011, s. 2.

      (4)  Ú. v. EÚ C 92, 24.3.2011, s. 8.

      (5)  Ú. v. EÚ C 217, 23.7.2011, s. 27.


title: Rozhodnutie Rady 2004/792/SZBP z 22. novembra 2004 o predĺžení účinnosti a o zmene a doplnení rozhodnutia 1999/730/SZBP o vykonávaní jednotnej akcie 1999/34/SZBP na účely príspevku Európskej únie k boju proti destabilizačnému zhromažďovaniu a rozširovaniu zbraní malého kalibru a ľahkých zbraní v Kambodži

text:
               24.11.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 348/47

      ROZHODNUTIE RADY 2004/792/SZBP
   z 22. novembra 2004
   o predĺžení účinnosti a o zmene a doplnení rozhodnutia 1999/730/SZBP o vykonávaní jednotnej akcie 1999/34/SZBP na účely príspevku Európskej únie k boju proti destabilizačnému zhromažďovaniu a rozširovaniu zbraní malého kalibru a ľahkých zbraní v Kambodži
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, najmä na jej článok 23 ods. 2,
   so zreteľom na jednotnú akciu Rady 1999/34/SZBP zo 17. decembra 1998 o príspevku Európskej únie na boj proti destabilizačnému zhromažďovaniu a rozširovaniu zbraní malého kalibru a ľahkých zbraní (1), najmä na jej článok 6,
   keďže:

               (1)

               Rada 15. novembra 1999 prijala rozhodnutie 1999/730/SZBP týkajúce sa príspevku Európskej únie na boj proti destabilizujúcemu zhromažďovaniu a rozširovaniu zbraní malého kalibru a ľahkých zbraní v Kambodži (2), cieľom ktorého bolo vykonanie jednotnej akcie 1999/34/SZBP.

               (2)

               Niektoré ciele sa nemôžu splniť do 15. novembra 2004, čo je dátum, kedy skončí účinnosť rozhodnutia 1999/730/SZBP, a iné ciele by sa mali konsolidovať a rozšíriť po tomto dátume. Príslušný projekt je viacročným projektom.

               (3)

               Rozhodnutie 1999/730/SZBP by sa preto malo zmeniť a doplniť a jeho účinnosť by sa mala predĺžiť,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Rozhodnutie 1999/730/SZBP sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               V článku 3 ods. 1 sa finančná referenčná čiastka „1 436 953 EUR“ nahrádza čiastkou „1 375 565 EUR“;

               2.

               V článku 4 druhom pododseku sa dátum „15. november 2004“ nahrádza dátumom „15. november 2005“.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 16. novembra 2004.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 22. novembra 2004

            Za Radu

            predseda

         B. R. BOT

      (1)  Ú. v. ES L 9, 15.1.1999, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 294, 16.11.1999, s. 5.


Dôležité právne oznámenie

|

52007BP0115(01)

1. Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 24. apríla 2007 o absolutóriu za plnenie rozpočtu Európskeho strediska pre monitorovanie rasizmu a xenofóbie za rozpočtový rok 2005 (C6-0389/2006 - 2006/2156(DEC))

Úradný vestník 074 E , 20/03/2008 S. 0196 - 0197

		1.Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 24. apríla 2007 o absolutóriu za plnenie rozpočtu Európskeho strediska pre monitorovanie rasizmu a xenofóbie za rozpočtový rok 2005 (C6-0389/2006 — 2006/2156(DEC))Európsky parlament,- so zreteľom na konečnú účtovnú závierku Európskeho strediska pre monitorovanie rasizmu a xenofóbie za rozpočtový rok 2005 [1],- so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení ročnej účtovnej závierky Európskeho strediska pre monitorovanie rasizmu a xenofóbie za rozpočtový rok 2005 spolu s odpoveďami strediska [2],- so zreteľom na odporúčanie Rady z 27. februára 2007 (5711/2007 — C6-0080/2007),- so zreteľom na Zmluvu o ES, a najmä na jej článok 276,- so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev [3], a najmä na jeho článok 185,- so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1035/97 z 2. júna 1997, ktorým sa zriaďuje Európske stredisko pre monitorovanie rasizmu a xenofóbie [4], a najmä na jeho článok 12a,- so zreteľom na nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 [5], a najmä na jeho článok 94,- so zreteľom na článok 71 a prílohu V rokovacieho poriadku,- so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanovisko Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci (A6-0118/2007),1. udeľuje riaditeľovi Európskeho strediska pre monitorovanie rasizmu a xenofóbie absolutórium za plnenie rozpočtu strediska za rozpočtový rok 2005;2. uvádza svoje poznámky v priloženom uznesení;3. poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie a uznesenie, ktoré je jeho neoddeliteľnou súčasťou, riaditeľovi Európskeho strediska pre monitorovanie rasizmu a xenofóbie, Rade, Komisii a Dvoru audítorov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).[1] Ú. v. EÚ C 266, 31.10.2006, s. 46.[2] Ú. v. EÚ C 312, 19.12.2006, s. 93.[3] Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Ú. v. EÚ L 390, 30.12.2006, s. 1).[4] Ú. v. ES L 151, 10.6.1997, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 1652/2003 (Ú. v. EÚ L 245, 29.9.2003, s. 33).[5] Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/799 z 5. mája 2017, ktorým sa vymenúvajú traja členovia a dvaja náhradníci Výboru regiónov navrhnutí Cyperskou republikou

text:
               11.5.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 120/20

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2017/799
   z 5. mája 2017,
   ktorým sa vymenúvajú traja členovia a dvaja náhradníci Výboru regiónov navrhnutí Cyperskou republikou
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 305,
   so zreteľom na návrh cyperskej vlády,
   keďže:

               (1)

               Rada prijala 26. januára 2015 rozhodnutie (EÚ) 2015/116 (1), 5. februára 2015 rozhodnutie (EÚ) 2015/190 (2) a 23. júna 2015 rozhodnutie (EÚ) 2015/994 (3), ktorými sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2015 do 25. januára 2020. Rozhodnutím Rady (EÚ) 2016/1233 (4) nahradil 26. júla 2016 pán Kyriakos CHATZITTOFIS pána Georgiosa GEORGIOUA ako člena a pán Stavros YEROLATSITES nahradil pána Kyriakosa CHATZITTOFISA ako náhradníka.

               (2)

               V dôsledku skončenia funkčného obdobia pána Kyriakosa CHATZITTOFISA, pani Louisy MAVROMMATIOVEJ a pána Charalambosa PITTASA sa uvoľnili tri miesta členov Výboru regiónov.

               (3)

               V dôsledku skončenia funkčného obdobia pána Stavrosa YEROLATSITESA sa uvoľnilo miesto náhradníka Výboru regiónov.

               (4)

               V dôsledku vymenovania pána Stavrosa STAVRINIDESA za člena Výboru regiónov sa uvoľnilo jedno miesto náhradníka,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Na zvyšný čas súčasného funkčného obdobia sa do Výboru regiónov vymenúvajú:

               a)

               za členov:

                           —

                           Nikos ANASTASIOU, Mayor of Kato Polemidia Municipality,

                           —

                           Andros KARAYIANNIS, Mayor of Deryneia Municipality,

                           —

                           Stavros STAVRINIDES, Municipal Councillor of Strovolos Municipality,

                     a

               b)

               za náhradníkov:

                           —

                           Kyprianos ANDRONIKOU, Mayor of Dromolaxia – Meneou Municipality,

                           —

                           Theodoros ANTONIOU AVVAS, Mayor of Mesa Yitonia Municipality.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 5. mája 2017

            Za Radu

            predseda

         L. GRECH

      (1)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/116 z 26. januára 2015, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2015 do 25. januára 2020 (Ú. v. EÚ L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/190 z 5. februára 2015, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2015 do 25. januára 2020 (Ú. v. EÚ L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/994 z 23. júna 2015, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2015 do 25. januára 2020 (Ú. v. EÚ L 159, 25.6.2015, s. 70).

      (4)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/1233 z 26. júla 2016, ktorým sa vymenúva jeden člen a jeden náhradník Výboru regiónov navrhnutí Cyperskou republikou (Ú. v. EÚ L 202, 28.7.2016, s. 41).


title: 2012/245/EÚ: Rozhodnutie Rady z 26. apríla 2012 o revízii štatútu Hospodárskeho a finančného výboru

text:
               8.5.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 121/22

         ROZHODNUTIE RADY
   z 26. apríla 2012
   o revízii štatútu Hospodárskeho a finančného výboru
   (2012/245/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä jej článok 242,
   so zreteľom na stanovisko Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               V súlade s článkom 114 ods. 2 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva bol Hospodársky a finančný výbor (ďalej len „výbor“) zriadený 1. januára 1999.

               (2)

               Rada prijala 21. decembra 1998 rozhodnutie 98/743/ES o podrobných ustanoveniach týkajúcich sa zloženia Hospodárskeho a finančného výboru (1).

               (3)

               Rada prijala 31. decembra 1998 rozhodnutie 1999/8/ES, ktorým sa prijíma štatút Hospodárskeho a finančného výboru (2); tento štatút bol revidovaný rozhodnutím Rady 2003/476/ES z 18. júna 2003 (3) s cieľom zabezpečiť, aby výbor po pristúpení desiatich členských štátov 1. mája 2004 naďalej efektívne fungoval.

               (4)

               Hlavy štátov alebo predsedovia vlád členských štátov, ktorých menou je euro, 26. októbra 2011 uviedli, že prípravnému orgánu uvedenému v článku 1 Protokolu (č. 14) o Euroskupine, zloženému zo zástupcov ministrov zodpovedných za financie členských štátov, ktorých menou je euro, a zástupcov Komisie (ďalej len „pracovná skupina pre Euroskupinu“), bude predsedať stály predseda. V dôsledku toho osoba nominovaná na toto pracovné miesto prestane byť úradníkom vnútroštátnej správy a bude zamestnaná inštitúciami EÚ.

               (5)

               V ten istý deň hlavy štátov alebo predsedovia vlád členských štátov, ktorých menou je euro, uviedli, že súčasné administratívne štruktúry, ktoré poskytujú pomoc Rade a výboru, konkrétne Generálny sekretariát Rady a sekretariát Hospodárskeho a finančného výboru, by mali poskytovať primeranú podporu predsedovi samitu eurozóny a predsedovi Euroskupiny, a to na základe pokynov predsedu výboru/pracovnej skupiny pre Euroskupinu.

               (6)

               Výbor by mal svojho predsedu vybrať spomedzi najkvalifikovanejších kandidátov vrátane predsedu pracovnej skupiny pre Euroskupinu.

               (7)

               Štatút výboru by sa mal preto revidovať,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Štatút Hospodárskeho a finančného výboru uvedený v prílohe k rozhodnutiu 1999/8/ES, zmenenému a doplnenému rozhodnutím 2003/476/ES, sa nahrádza textom, ktorý je uvedený v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Luxemburgu 26. apríla 2012

            Za Radu

            predseda

         M. BØDSKOV

      (1)  Ú. v. ES L 358, 31.12.1998, s. 109.

      (2)  Ú. v. ES L 5, 9.1.1999, s. 71.

      (3)  Ú. v. EÚ L 158, 27.6.2003, s. 58.

      PRÍLOHA

            „ŠTATÚT HOSPODÁRSKEHO A FINANČNÉHO VÝBORU
            Článok 1
            Hospodársky a finančný výbor (ďalej len ‚výbor‘) vykonáva úlohy opísané v článku 134 ods. 2 a 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.
            Článok 2
            Okrem iného:

                        —

                        s výborom sa môže konzultovať v procese vedúcom k rozhodnutiam súvisiacim s mechanizmom výmenných kurzov tretej etapy hospodárskej a menovej únie,

                        —

                        bez toho, aby bol dotknutý článok 240 zmluvy, výbor môže pripravovať hodnotenia Rady o vývoji výmenného kurzu eura,

                        —

                        výbor môže poskytnúť rámec, v ktorom sa môže pripraviť dialóg medzi Radou a Európskou centrálnou bankou (ECB), a tento dialóg môže pokračovať na úrovni vyšších úradníkov ministerstiev, národných centrálnych bánk, Komisie a ECB.

                  Článok 3
            Členovia výboru a náhradníci sa pri plnení svojich povinností riadia všeobecnými záujmami Únie.
            Článok 4
            Výbor sa pod vedením predsedu stretáva v dvoch zostavách: buď s členmi vybranými z vnútroštátnej správy, národných centrálnych bánk, Komisie a ECB, alebo s členmi z vnútroštátnej správy, Komisie a ECB. Výbor v plnom zložení pravidelne preskúmava zoznam otázok, v súvislosti s ktorými by sa členovia národných centrálnych bánk mali zúčastňovať zasadnutí.
            Článok 5
            Ak sa požaduje hlasovanie, stanoviská, správy a oznámenia sa prijímajú väčšinou hlasov členov. Každý člen výboru má jeden hlas. Ak sa však poskytuje poradenstvo alebo stanovisko k otázkam, v súvislosti s ktorými môže Rada následne prijať rozhodnutie, členovia z centrálnych bánk, ak sú prítomní, a Komisie sa môžu plne zúčastňovať na rokovaniach, ale nezúčastňujú sa na hlasovaní. Výbor podáva správu aj o menšinových alebo nesúhlasných stanoviskách vyjadrených v priebehu rokovania.
            Článok 6
            Výbor si väčšinou hlasov svojich členov zvolí predsedu na dvojročné funkčné obdobie, ktoré sa môže obnoviť. Osobami vhodnými na zvolenie za predsedu sú členovia výboru, ktorí sú vyššími úradníkmi vnútroštátnej správy, a predseda prípravného orgánu uvedeného v článku 1 Protokolu č. 14 o Euroskupine zloženého zo zástupcov ministrov zodpovedných za financie členských štátov, ktorých menou je euro, a zástupcov Komisie (ďalej len ‚pracovná skupina pre Euroskupinu‘).
            Ak je predsedom výboru člen výboru z vnútroštátnej správy, deleguje svoje hlasovacie právo na svojho náhradníka.
            Článok 7
            Keď si predseda výboru nemôže plniť svoje povinnosti, nahradí ho podpredseda výboru. Podpredseda výboru sa väčšinou hlasov členov výboru zvolí na funkčné obdobie dvoch rokov. Osobami vhodnými na zvolenie za podpredsedu sú členovia výboru, ktorí sú vyššími úradníkmi vnútroštátnej správy a predseda pracovnej skupiny pre Euroskupinu, pokiaľ predseda pracovnej skupiny pre Euroskupinu nebol zvolený za predsedu výboru.
            Článok 8
            Pokiaľ výbor nerozhodne inak, ak predseda pracovnej skupiny pre Euroskupinu nie je zároveň predsedom výboru, môže sa zúčastňovať na zasadnutiach výboru, ako aj na rokovaniach.
            Pokiaľ výbor nerozhodne inak, náhradníci sa môžu zúčastňovať na zasadnutiach výboru. Náhradníci nehlasujú. Pokiaľ výbor nerozhodne inak, nezúčastňujú sa na rokovaniach.
            Člen, ktorý sa nemôže zúčastniť na zasadnutí výboru, môže delegovať svoje funkcie na jedného z náhradníkov alebo na iného člena. Predseda a tajomník výboru by mali byť písomne informovaní pred zasadnutím. Za výnimočných okolností môže predseda schváliť alternatívne postupy.
            Článok 9
            Výbor môže poveriť preštudovaním konkrétnych otázok svojich náhradníkov, podvýbory alebo pracovné skupiny. V takýchto prípadoch výboru predsedá člen alebo náhradný člen výboru, ktorého vymenuje výbor. Členovia výboru, jeho náhradníci a jeho podvýbory alebo pracovné skupiny si môžu prizvať na pomoc odborníkov.
            Článok 10
            Výbor zvoláva predseda z vlastného podnetu alebo na žiadosť Rady, Komisie alebo aspoň štyroch členov výboru.
            Článok 11
            Výbor zastupuje spravidla predseda; výbor môže predsedu najmä poveriť, aby podával správy o rokovaniach a ústne vyjadroval pripomienky k stanoviskám a správam, ktoré vypracoval výbor. Predseda zodpovedá za udržiavanie vzťahov výboru s Európskym parlamentom.
            Článok 12
            Rokovania výboru sú dôverné. Rovnaké pravidlo sa vzťahuje na rokovania jeho náhradníkov, podvýborov alebo pracovných skupín.
            Článok 13
            Výboru pomáha sekretariát pod vedením tajomníka. Tajomníka a pracovníkov potrebných pre sekretariát poskytne Komisia. Tajomníka vymenuje Komisia po porade s výborom. Tajomník a jeho pracovníci pri plnení svojich povinností voči výboru konajú podľa pokynov výboru.
            Výdavky výboru sa zahrnú do odhadu Komisie.
            Článok 14
            Výbor prijme svoj rokovací poriadok.“