title: Rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 228/05/COL z  21. septembra 2005 , ktorým sa vydáva oznámenie s názvom Usmernenia o uplatňovaní článku 53 Dohody o EHP na dohody o transfere technológií

text:
               4.10.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 259/1

      ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO

   č. 228/05/COL
   z 21. septembra 2005,
   ktorým sa vydáva oznámenie s názvom Usmernenia o uplatňovaní článku 53 Dohody o EHP na dohody o transfere technológií
   DOZORNÝ ÚRAD EZVO,
   SO ZRETEĽOM na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (1), a najmä na jej články 53 a 55,
   SO ZRETEĽOM na Dohodu medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdneho dvora (2), a najmä na jej článok 5 ods. 2 písm. b) a článok 25 ods. 1,
   PO PORADE s Poradným výborom pre reštriktívne postupy a dominantné postavenia a Európskou komisiou,
   KEĎŽE Európska komisia prijala oznámenie s názvom Usmernenia o uplatňovaní článku 81 Zmluvy o ES na dohody o transfere technológií (3),
   KEĎŽE toto oznámenie má význam aj pre Európsky hospodársky priestor,
   KEĎŽE je potrebné usmerniť podniky stanovením zásad na uplatňovanie článku 53 Dohody o EHP na dohody o transfere technológií,
   KEĎŽE sa má jednotné uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže EHP zabezpečiť v celom Európskom hospodárskom priestore,
   KEĎŽE dozorný úrad má podľa bodu II v kapitole Všeobecné na konci prílohy XIV k Dohode o EHP prijať po porade s Európskou komisiou právne akty zodpovedajúce právnym aktom prijatým Európskou komisiou s cieľom zabezpečiť rovnaké podmienky hospodárskej súťaže,
   PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

               1.

               Vydáva sa toto oznámenie, ktoré je pripojené k tomuto rozhodnutiu Usmernenia o uplatňovaní článku 53 Dohody o EHP na dohody o transfere technológií.

               2.

               Text tohto rozhodnutia vrátane oznámenia uvedeného v prílohe v anglickom jazyku je autentický.

               3.

               Toto oznámenie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

               4.

               Štáty EZVO budú informované prostredníctvom kópie tohto rozhodnutia vrátane prílohy.

               5.

               Európska komisia bude informovaná prostredníctvom kópie tohto rozhodnutia vrátane prílohy.

      V Bruseli 21. septembra 2005

            Za Dozorný úrad EZVO

         Einar M. BULL

            predseda

         Kurt JÄGER

            člen kolégia

      (1)  Ďalej len „Dohoda o EHP“.

      (2)  Ďalej len „dohoda o dozore a súde“.

      (3)  Ú. v. EÚ C 101, 27.4.2004, s. 2.

      PRÍLOHA
      „OZNÁMENIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO
      Usmernenia o uplatňovaní článku 53 Dohody o EHP na dohody o transfere technológií

                  A.

                  Toto oznámenie sa vydáva v súlade s pravidlami Dohody o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len ‚Dohoda o EHP‘) a Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení Dozorného úradu a Súdneho dvora (ďalej len ‚dohoda o dozore a súde‘).

                  B.

                  Európska komisia (ďalej len ‚Komisia‘) vydala oznámenie s názvom Usmernenia o uplatňovaní článku 81 Zmluvy o ES na dohody o transfere technológií (1). V týchto nezáväzných usmerneniach sa stanovujú zásady hodnotenia dohôd o transfere technológií podľa článku 81 Zmluvy o ES.

                  C.

                  Podľa Dozorného úradu EZVO má uvedené oznámenie význam pre EHP. Dozorný úrad prijíma uvedené oznámenie na základe právomoci, ktorá bola na neho prenesená na základe článku 5 ods. 2 písm. b) dohody o dozore a súde, s cieľom zabezpečiť rovnaké podmienky hospodárskej súťaže a jednotné uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže EHP v celom Európskom hospodárskom priestore. Dozorný úrad má v úmysle dodržiavať zásady a pravidlá stanovené v tomto oznámení pri uplatňovaní príslušných pravidiel EHP na konkrétny prípad (2).

                  D.

                  V tomto oznámení sa predovšetkým stanovujú zásady hodnotenia dohôd o transfere technológií podľa článku 53 Dohody o EHP a obsahuje usmernenia o ich uplatňovaní.

                  E.

                  Toto oznámenie sa vzťahuje na prípady, v ktorých je dozorný úrad príslušným dozorným úradom podľa článku 56 Dohody o EHP.

            I.   ÚVOD

                  1.

                  Tieto usmernenia stanovujú zásady hodnotenia dohôd o transfere technológií podľa článku 53 Dohody o EHP. Dohody o transfere technológií sa týkajú licencovania technológie, pri ktorom poskytovateľ licencie dovolí užívateľovi licencie využívať licencovanú technológiu na výrobu tovaru alebo služieb v zmysle definície článku 1 ods. 1 písm. b) právneho aktu uvedeného v bode 5 prílohy XIV k Dohode o EHP [nariadenie Komisie (ES) č. 772/2004 (3)] o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP na kategórie dohôd o transfere technológií (ďalej len ‚TTBER‘) (4).

                  2.

                  Účelom usmernení je poskytnúť usmernenie v súvislosti s uplatňovaním TTBER, ako aj s uplatňovaním článku 53 Dohody o EHP na dohody o transfere technológií, ktoré nespadajú do rámca pôsobnosti TTBER. TTBER a usmernenia nemajú vplyv na možné súbežné uplatňovanie článku 54 Dohody o EHP na licenčné dohody (5).

                  3.

                  Normy stanovené v týchto usmerneniach sa musia uplatňovať z hľadiska špecifických okolností každého prípadu. Vylučuje to mechanické uplatňovanie. Každý prípad sa musí hodnotiť na základe jemu vlastných skutočností a usmernenia sa musia uplatňovať primerane a pružne. Uvádzané príklady slúžia len na ilustráciu a nepovažujú sa za vyčerpávajúce príklady. Dozorný úrad EZVO bude sledovať fungovanie TTBER a usmernení v novom systéme presadzovania vytvorenom kapitolou II protokolu 4 k dohode o dozore a súde (6), aby zvážil, či sú potrebné zmeny.

                  4.

                  Tieto usmernenia nemajú vplyv na výklad článku 53 Dohody o EHP a TTBER, ktorý môže stanoviť Súdny dvor EZVO, Súdny dvor ES a Súd prvého stupňa Európskych spoločenstiev.

            II.   VŠEOBECNÉ ZÁSADY
      1.   Článok 53 Dohody o EHP a práva duševného vlastníctva

                  5.

                  Cieľom článku 53 Dohody o EHP ako celku je chrániť hospodársku súťaž na trhu s cieľom podporovať blaho spotrebiteľov a efektívne rozdeľovanie zdrojov. Článkom 53 ods. 1 sa zakazujú všetky dohody a zosúladené postupy medzi podnikmi a rozhodnutia združení podnikov (7), ktoré môžu vplývať na obchod medzi zmluvnými stranami Dohody o EHP (ďalej len ‚štáty EHP‘) (8) a ktorých cieľom alebo účinkom je zabrániť hospodárskej súťaži, obmedziť ju alebo narušiť (9). Článkom 53 ods. 3 sa stanovuje výnimka z tohto pravidla, podľa ktorej sa môže zákaz stanovený v článku 53 ods. 1 vyhlásiť za neuplatniteľný v prípade dohôd medzi podnikmi, ktoré prispievajú k zlepšeniu výroby alebo distribúcie produktov alebo podporujú technický alebo ekonomický pokrok a takýmto spôsobom umožňujú spotrebiteľom spravodlivo sa podieľať na výsledných výhodách a ktoré neukladajú obmedzenia, ktoré nie sú nevyhnutné na dosiahnutie týchto cieľov, a neumožňujú týmto podnikom eliminovať hospodársku súťaž v súvislosti so značnou časťou predmetných produktov.

                  6.

                  V zákonoch o duševnom vlastníctve sa vymedzujú výhradné práva vlastníkov patentov, autorských práv, projektových práv, obchodných značiek a iných zákonom chránených práv. Vlastník duševného vlastníctva je podľa právnych predpisov o duševnom vlastníctve oprávnený zabrániť neoprávnenému využívaniu duševného vlastníctva a využívať ho okrem iného poskytnutím licencie tretím stranám. Ak vlastník práva uvedie na trh EHP produkt obsahujúci právo duševného vlastníctva alebo bol takýto produkt uvedený na tento trh s jeho súhlasom, je právo duševného vlastníctva vyčerpané na celom území EHP vrátane štátov EZVO v tom zmysle, že vlastník ho už nemôže využívať na reguláciu predaja produktu (zásada vyčerpania práva v EHP) (10) . Vlastník práva nemá podľa právnych predpisov o duševnom vlastníctve právo zabrániť užívateľom licencie alebo kupujúcim predávať takéto produkty obsahujúce licencovanú technológiu (11). Zásada vyčerpania práva v EHP je v súlade so základnou funkciou práv duševného vlastníctva, ktorou je poskytnúť vlastníkovi právo vylúčiť ostatné osoby z využívania jeho duševného vlastníctva bez jeho súhlasu.

                  7.

                  Skutočnosť, že právne predpisy o duševnom vlastníctve vymedzujú výhradné práva využívania, neznamená, že práva duševného vlastníctva sú vylúčené z uplatňovania právnych predpisov upravujúcich pravidlá hospodárskej súťaže. Najmä články 53 a 54 sú uplatniteľné na dohody, ktorými vlastník poskytuje licenciu inému podniku na využívanie jeho práv duševného vlastníctva (12). Taktiež to neznamená, že existuje vnútorný konflikt medzi právami duševného vlastníctva a pravidlami hospodárskej súťaže EHP. Obidva tieto právne systémy majú v skutočnosti ten istý základný cieľ, a síce podporovať blaho spotrebiteľa a efektívne rozdeľovanie zdrojov. Inovácia predstavuje podstatný a dynamický prvok otvoreného a konkurenčného trhového hospodárstva. Práva duševného vlastníctva podporujú dynamickú hospodársku súťaž stimulovaním podnikov, aby investovali do rozvíjajúcich sa nových alebo zlepšených produktov a procesov. To isté robí hospodárska súťaž vyvíjaním tlaku na podniky, aby inovovali. Práva duševného vlastníctva, ako aj hospodárska súťaž sú preto potrebné na podporu inovácií a zabezpečenie ich konkurencieschopného využívania.

                  8.

                  Pri hodnotení licenčných dohôd podľa článku 53 treba mať na pamäti, že vytváranie práv duševného vlastníctva často znamená značné investície a že je často spojené s úsilím prinášajúcim riziko. Aby sa neznížila dynamická hospodárska súťaž a aby sa zachovali stimuly na inovácie, nesmie byť inovátor neprimerane obmedzený pri využívaní práv duševného vlastníctva, ktoré sa javia ako hodnotné. Z týchto dôvodov by inovátor mal mať zvyčajne slobodu v súvislosti so snahou získať náhradu za úspešné projekty, ktorá je dostatočná na udržanie investičných stimulov, pričom sa zohľadnia neúspešné projekty. Licencovanie technológií môže byť pre užívateľa licencie takisto spojené s výraznými nenávratnými investíciami do licencovanej technológie a výrobného fondu potrebného na jej využívanie. Článok 53 sa nemôže uplatniť bez zohľadnenia takýchto ex ante investícií strán a súvisiacich rizík. Riziko, ktorému strany čelia, a nenávratné investície, ktoré musia zrealizovať, môžu preto spôsobiť, že dohoda nebude spadať do rámca pôsobnosti článku 53 ods. 1, respektíve bude spĺňať podmienky článku 53 ods. 3 počas obdobia potrebného na dosiahnutie rentability investícií.

                  9.

                  Pri hodnotení licenčných dohôd podľa článku 53 je súčasný analytický rámec dostatočne pružný na primerané zohľadnenie dynamických aspektov licencovania technológií. Neexistuje domnienka, že práva duševného vlastníctva a licenčné dohody ako také sú dôvodom na vznik obáv v súvislosti s hospodárskou súťažou. Väčšina licenčných dohôd neobmedzuje hospodársku súťaž a vedie k zvýšeniu efektívnosti hospodárskej súťaže. Licencovanie ako také v skutočnosti podporuje hospodársku súťaž, keďže vedie k šíreniu technológií a podporuje inovácie. Okrem toho aj licenčné dohody, ktoré obmedzujú hospodársku súťaž, môžu často viesť k zvýšeniu efektívnosti hospodárskej súťaže, ktoré sa musí posúdiť podľa článku 53 ods. 3 a porovnať s negatívnymi účinkami na hospodársku súťaž (13). Veľká väčšina licenčných dohôd je preto zlučiteľná s článkom 53.

            2.   Všeobecný rámec uplatňovania článku 53 Dohody o EHP

                  10.

                  Článok 53 ods. 1 Dohody o EHP zakazuje dohody, ktorých cieľom alebo účinkom je obmedzenie hospodárskej súťaže. Článok 53 ods. 1 sa vzťahuje na obmedzenia hospodárskej súťaže medzi stranami dohody, ako aj na obmedzenia hospodárskej súťaže medzi stranami a tretími stranami.

                  11.

                  Hodnotenie, či licenčná dohoda obmedzuje hospodársku súťaž, sa musí vykonať v skutočnom kontexte, v ktorom by sa hospodárska súťaž uskutočňovala, ak by neexistovala dohoda s jej predpokladanými obmedzeniami (14). Pri vykonaní tohto hodnotenia je potrebné zohľadniť pravdepodobný účinok dohody na hospodársku súťaž medzi rôznymi technológiami (t. j. hospodársku súťaž medzi podnikmi využívajúcimi konkurenčné technológie) a hospodársku súťaž v rámci jednej technológie (t. j. hospodársku súťaž medzi podnikmi využívajúcimi rovnakú technológiu) (15). Článkom 53 ods. 1 sa zakazujú obmedzenia hospodárskej súťaže medzi rôznymi technológiami, ako aj hospodárskej súťaže v rámci jednej technológie. Preto je potrebné zhodnotiť, v akom rozsahu má dohoda vplyv alebo by mohla mať vplyv na tieto dva aspekty hospodárskej súťaže na trhu.

                  12.

                  Nasledujúce dve otázky predstavujú užitočný rámec na vykonanie tohto hodnotenia. Prvá otázka sa týka vplyvu dohody na hospodársku súťaž medzi rôznymi technológiami, kým druhá otázka sa týka vplyvu dohody na hospodársku súťaž v rámci jednej technológie. Keďže obmedzenia by mohli vplývať súčasne na hospodársku súťaž medzi rôznymi technológiami, ako aj na hospodársku súťaž v rámci jednej technológie, môže byť potrebné analyzovať obmedzenie z týchto dvoch hľadísk skôr, ako bude možné dospieť k záveru, či je hospodárska súťaž v zmysle článku 53 ods. 1 obmedzená:

                              a)

                              Obmedzuje licenčná dohoda skutočnú alebo potenciálnu hospodársku súťaž, ktorá by existovala bez tejto dohody? Ak áno, táto dohoda môže spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1. Pri posudzovaní tejto otázky je potrebné zohľadniť hospodársku súťaž medzi stranami a konkurenciu tretích strán. Ak si napríklad dva podniky so sídlom v rôznych štátoch EHP poskytnú krížovú licenciu na konkurenčné technológie a vzájomne sa zaviažu nepredávať výrobky na domovskom trhu druhej strany, (potenciálna) hospodárska súťaž, ktorá existovala pred touto dohodou, je obmedzená. Podobne ak poskytovateľ licencie uloží svojim užívateľom licencie povinnosť nevyužívať konkurenčné technológie a táto povinnosť zabráni prístupu k technológiám tretích strán, skutočná alebo potenciálna hospodárska súťaž, ktorá by existovala v prípade neexistencie tejto dohody, je obmedzená.

                              b)

                              Obmedzí dohoda skutočnú alebo potenciálnu hospodársku súťaž, ktorá by existovala, ak by neexistovali zmluvné obmedzenia? Ak áno, táto dohoda môže spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1. Ak napríklad poskytovateľ licencie obmedzuje svojich užívateľov licencie v účasti na vzájomnej hospodárskej súťaži, je obmedzená (potenciálna) hospodárska súťaž, ktorá by existovala medzi užívateľmi licencie, ak by obmedzenia neexistovali. Medzi takéto obmedzenia patrí vertikálne určenie cien, ako aj obmedzenia predaja medzi užívateľmi licencie týkajúce sa územia alebo zákazníkov. Určité obmedzenia však nemusia v určitých prípadoch spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1, ak je obmedzenie objektívne nevyhnutné pre existenciu dohody toho druhu alebo charakteru (16). Takúto výnimku z uplatňovania článku 53 ods. 1 možno urobiť len na základe objektívnych faktorov existujúcich mimo samotných strán, a nie na základe subjektívnych názorov a charakteristiky strán. Otázkou nie je, či by strany v konkrétnej situácii nepristúpili k uzatvoreniu menej reštriktívnej dohody, ale či by vzhľadom na charakter dohody a charakteristiku trhu nebola menej reštriktívnou dohoda uzatvorená podnikmi v podobnej situácii. Územné obmedzenia v dohode medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, nemusia napríklad spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1 počas určitého obdobia, ak sú tieto obmedzenia objektívne potrebné, aby užívateľ licencie mohol preniknúť na nový trh. Podobne zákaz pre všetkých užívateľov licencie nepredávať určitým kategóriám konečných užívateľov nemusí obmedzovať hospodársku súťaž, ak je takéto obmedzenie potrebné z dôvodov bezpečnosti a zdravia v súvislosti s nebezpečným charakterom príslušného produktu. Argument, že dodávateľ by sa pri neexistencii obmedzenia musel uchýliť k vertikálnej integrácii, nie je dostatočný. Rozhodnutia, či uskutočniť, alebo neuskutočniť vertikálnu integráciu, závisia od širokej škály zložitých ekonomických faktorov, z ktorých mnohé sa týkajú vnútornej situácie príslušného podniku.

                  13.

                  Pri uplatňovaní analytického rámca stanoveného v predchádzajúcom odseku sa musí zohľadniť skutočnosť, že článok 53 ods. 1 rozlišuje medzi dohodami, ktorých predmetom je obmedzenie hospodárskej súťaže, a dohodami, v prípade ktorých obmedzenie hospodárskej súťaže predstavuje ich účinok. Dohoda alebo zmluvné obmedzenie sú zakázané článkom 53 ods. 1, len ak je ich účelom alebo účinkom obmedzenie hospodárskej súťaže medzi rôznymi technológiami, respektíve hospodárskej súťaže v rámci jednej technológie.

                  14.

                  Obmedzenia hospodárskej súťaže na základe účelu sú obmedzenia, ktorých samotná povaha obmedzuje hospodársku súťaž. Sú to obmedzenia, ktoré z hľadiska cieľov pravidiel hospodárskej súťaže EHP majú taký vysoký potenciál negatívnych účinkov na hospodársku súťaž, že nie je potrebné na účely uplatňovania článku 53 ods. 1 dokazovať akékoľvek skutočné účinky na trh (17). Nemožno sa ďalej domnievať, že v prípade obmedzení na základe účelu budú splnené podmienky článku 53 ods. 3. Hodnotenie, či účelom dohody je, alebo nie je obmedzenie hospodárskej súťaže, sa zakladá na mnohých faktoroch. Medzi tieto faktory patrí najmä obsah dohody a objektívne ciele, ktoré sleduje. Môže byť potrebné tiež skúmať kontext, v ktorom sa uplatňuje (má sa uplatňovať), alebo skutočné konanie a správanie strán na trhu (18). Inými slovami, skôr ako možno dospieť k záveru, či konkrétne obmedzenie predstavuje tvrdé obmedzenie hospodárskej súťaže, môže byť potrebné preskúmať skutočnosti, ktoré podmieňujú dohodu, a konkrétne okolnosti, za ktorých sa vykonáva. Spôsob, akým sa dohoda v skutočnosti vykonáva, môže odhaliť obmedzenie na základe účelu, aj keď formálne dohoda neobsahuje výslovné ustanovenie v tom zmysle. Dôkazy o subjektívnom úmysle strán obmedziť hospodársku súťaž predstavujú dôležitý faktor, ale nie nevyhnutnú podmienku. Dozorný úrad EZVO skúma v prípade licenčných dohôd, či sú obmedzenia patriace do zoznamu tvrdých obmedzení hospodárskej súťaže zakotveného v článku 4 TTBER reštriktívne už na základe svojho účelu.

                  15.

                  Ak dohoda neobmedzuje hospodársku súťaž na základe účelu, je potrebné preskúmať, či má obmedzujúce účinky na hospodársku súťaž. Musia sa zohľadniť skutočné, ako aj potenciálne účinky (19). Inými slovami, dohoda musí mať pravdepodobné protikonkurenčné účinky. Aby licenčné dohody boli obmedzujúce pre hospodársku súťaž na základe účinku, musia mať negatívny vplyv na skutočnú alebo potenciálnu hospodársku súťaž v takej miere, že na príslušnom trhu možno očakávať negatívne účinky na ceny, produkciu, inováciu alebo rôznorodosť či kvalitu tovaru a služieb s primeranou mierou pravdepodobnosti. Pravdepodobné negatívne účinky na hospodársku súťaž musia byť značné (20). Možno sa domnievať, že značné protikonkurenčné účinky nastanú vtedy, keď aspoň jedna zo strán má alebo získa určitý stupeň trhovej sily a dohoda prispieva k vzniku, udržiavaniu alebo zvyšovaniu tejto trhovej sily alebo umožňuje stranám využívať túto trhovú silu. Trhová sila je schopnosť udržiavať ceny nad úrovňou konkurencieschopnosti alebo udržiavať produkciu z hľadiska množstva produktov, kvality a škály produktov a inovácií pod úrovňou konkurencieschopnosti počas nezanedbateľného obdobia. Stupeň trhovej sily, ktorý sa štandardne vyžaduje na deklarovanie porušenia podľa článku 53 ods. 1, je nižší ako stupeň trhovej sily požadovaný na deklarovanie dominantnosti podľa článku 54 Dohody o EHP.

                  16.

                  Na účely analýzy obmedzení hospodárskej súťaže na základe účinku je obvykle potrebné definovať príslušný trh a preskúmať a zhodnotiť okrem iného charakter príslušných produktov a technológií, trhovú pozíciu strán, trhovú pozíciu konkurentov, trhovú pozíciu kupujúcich, existenciu potenciálnych konkurentov a úroveň prekážok vstupu na trh. V niektorých prípadoch je však možné dokázať protikonkurenčné účinky priamo analýzou konania strán dohody na trhu. Môže byť napríklad možné zistiť, že dohoda vedie k zvýšeniu ceny.

                  17.

                  Licenčné dohody však môžu mať aj výrazný prokonkurenčný potenciál. Veľká väčšina licenčných dohôd je skutočne prokonkurenčná. Licenčné dohody môžu podporovať inovácie tým, že inovátorom umožňujú kryť prinajmenšom časť ich nákladov na výskum a vývoj. Licenčné dohody vedú aj k šíreniu technológií, čo môže vytvárať hodnotu znižovaním výrobných nákladov užívateľa licencie alebo vytvorením možnosti vyrábať nové alebo lepšie produkty. Zvýšenie efektívnosti na úrovni užívateľa licencie má často svoj pôvod v spojení technológie poskytovateľa licencie s fondmi a technológiami užívateľa licencie. Takáto integrácia vzájomne sa doplňujúcich fondov a technológií môže viesť ku konfigurácii nákladov/produkcie, ktorá by inak nebola možná. Spojenie vylepšenej technológie poskytovateľa licencie s efektívnejším výrobným a distribučným fondom prijímateľa licencie môže napríklad znížiť výrobné náklady alebo viesť k výrobe produktu vyššej kvality. Licencovanie môže slúžiť účelu podpory hospodárskej súťaže aj odstránením prekážok rozvoja a využívania vlastnej technológie prijímateľa licencie. Najmä v sektoroch, kde existuje veľké množstvo patentov, sa licencovanie často využíva na zabezpečenie koncepčnej voľnosti odstránením rizika uplatnenia nárokov z titulu porušenia práv poskytovateľom licencie. Ak sa poskytovateľ licencie zaviaže, že neuplatní svoje práva duševného vlastníctva na zamedzenie predaja produktov prijímateľa licencie, odstraňuje táto dohoda prekážku predaja produktu prijímateľa licencie, a tým vo všeobecnosti podporuje hospodársku súťaž.

                  18.

                  V prípadoch, že licenčná dohoda spadá do pôsobnosti článku 53 ods. 1, sa prokonkurenčné účinky dohody musia porovnať s obmedzujúcimi účinkami v kontexte článku 53 ods. 3. Ak sú splnené všetky štyri podmienky článku 53 ods. 3, predmetná reštriktívna licenčná dohoda je platná a uplatniteľná bez potreby predchádzajúceho rozhodnutia v tom zmysle (21). Tvrdé obmedzenia hospodárskej súťaže spĺňajú podmienky článku 53 ods. 3 len za výnimočných okolností. Takéto dohody vo všeobecnosti nespĺňajú (aspoň) jednu z prvých dvoch podmienok článku 53 ods. 3. Zvyčajne nevytvárajú ekonomický prínos ani prínos pre spotrebiteľov. Tieto druhy dohôd ďalej zvyčajne nespĺňajú ani test nevyhnutnosti zakotvený v tretej podmienke. Ak napríklad strany stanovia pevnú cenu, za ktorú sa produkty vyrábané podľa licencie musia predávať, bude to spravidla viesť k nižšej produkcii, zlému rozdeleniu zdrojov a vyšším cenám pre spotrebiteľov. Cenové obmedzenie nie je nevyhnutné ani na dosiahnutie možného zvýšenia efektívnosti vyplývajúceho z dostupnosti dvoch technológií pre obe konkurenčné strany.

            3.   Definícia trhu

                  19.

                  Prístup Dozorného úradu EZVO k definovaniu príslušného trhu je stanovený v jeho usmerneniach o definícii trhu (22). Aktuálne usmernenia sa zameriavajú len na aspekty definície trhu, ktoré sú osobitne dôležité v oblasti licencovania technológií.

                  20.

                  Technológia predstavuje input, ktorý je integrovaný buď do produktu, alebo do výrobného procesu. Licencovanie technológií môže preto ovplyvňovať hospodársku súťaž na trhoch inputov, ako aj na trhoch hotových produktov. Dohoda medzi dvoma stranami, ktoré predávajú konkurenčné produkty a ktoré si poskytujú krížové licencie na technológie týkajúce sa výroby týchto produktov, môže napríklad obmedziť hospodársku súťaž na príslušnom trhu produktov. Môže obmedziť hospodársku súťaž aj na trhu technológií a potenciálne aj na iných trhoch inputov. Na účely hodnotenia účinkov licenčných dohôd na hospodársku súťaž môže byť preto potrebné definovať príslušné trhy tovaru a služieb (trhy produktov), ako aj trhy technológií (23). Termín ‚trh produktov‘ použitý v článku 3 TTBER znamená príslušné trhy tovaru a služieb v ich geografickom rozmere, ako aj v rozmere samotného produktu. Ako vyplýva z článku 1 ods. 1 písm. j) TTBER, tento pojem sa používa len na odlíšenie príslušných trhov tovaru a služieb od príslušných trhov technológií.

                  21.

                  TTBER a tieto usmernenia sa zaoberajú účinkami na trhy hotových produktov, ako aj na trhy medziproduktov. Príslušný trh produktov zahŕňa produkty, ktoré kupujúci považujú za vzájomne zameniteľné so zmluvnými produktmi zahŕňajúcimi licencovanú technológiu alebo nimi nahraditeľné z dôvodu vlastností produktov, ich ceny a plánovaného použitia.

                  22.

                  Trhy technológií tvorí licencovaná technológia a jej substitúty, t. j. iné technológie, ktoré užívatelia licencie považujú za vzájomne zameniteľné s licencovanou technológiou alebo ňou nahraditeľné z dôvodu charakteristiky technológií, poplatkov za ne a ich plánovaného použitia. Metodika definovania trhov technológií sa riadi rovnakými zásadami ako definícia trhov produktov. Keď začneme technológiou, ktorú predáva poskytovateľ licencie, musíme určiť ďalšie technológie, na ktoré by užívatelia licencie mohli prejsť v reakcii na malé, ale trvalé zvýšenie príslušných cien, t. j. licenčných poplatkov. Alternatívnym prístupom je preskúmať trh produktov zahŕňajúcich licencovanú technológiu (porovnaj odsek).

                  23.

                  Po definovaní príslušných trhov možno rôznym zdrojom hospodárskej súťaže na trhu priradiť trhové podiely a možno ich používať na určenie relatívnej sily účastníkov trhu. V prípade trhov technológií je jedným zo spôsobov, ako pokračovať, vypočítať trhové podiely na základe podielu každej technológie na celkových licenčných príjmoch z licenčných poplatkov, čo predstavuje podiel technológie na trhu, na ktorom sú licencované konkurenčné technológie. To však môže byť často čisto teoretický, a nie praktický spôsob výpočtu z dôvodu nedostatku jasných informácií o licenčných poplatkoch atď. Alternatívnym prístupom, ktorý sa používa v článku 3 ods. 3 TTBER, je vypočítať trhové podiely na trhu technológií na základe predaja produktov zahŕňajúcich licencovanú technológiu na trhoch produktov smerom nadol (downstream markets) (pozri odsek 70). Pri tomto prístupe sa zohľadňuje všetok predaj na príslušnom trhu produktov bez ohľadu na to, či produkt zahŕňa technológiu, ktorá je licencovaná. V prípade trhov technológií je oprávnený prístup podľa článku 3 ods. 3 na zohľadnenie technológií, ktoré sa používajú (len) interne. Tento prístup je vo všeobecnosti skutočne dobrým indikátorom sily danej technológie. Po prvé zachytáva akúkoľvek potenciálnu konkurenciu podnikov, ktoré vyrábajú vlastnou technológiou a ktoré by mohli začať poskytovať licencie v prípade malého, ale trvalého zvýšenia ceny za licencie. Po druhé, aj keď nie je pravdepodobné, že by vlastníci iných technológií začali poskytovať licencie, poskytovateľ licencie nemusí mať nevyhnutne trhovú silu na trhu technológií, aj keď má vysoký podiel na príjmoch z licencií. Ak je na trhu produktov smerom nadol (downstream market) veľká konkurencia, môže hospodárska súťaž na tejto úrovni účinne obmedzovať poskytovateľa licencie. Zvýšenie licenčných poplatkov na vyššej úrovni má vplyv na náklady užívateľa licencie a spôsobuje jeho nižšiu konkurencieschopnosť, a tým stratu odbytu. Podiel trhu technológií na trhu produktov zachytáva aj tento prvok, a preto je zvyčajne dobrým indikátorom trhovej sily poskytovateľa licencie. V jednotlivých prípadoch, ktoré nepatria do oblasti uplatňovania TTBER, môže byť nevyhnutné, ak je to prakticky možné, uplatniť oba opísané prístupy s cieľom presnejšie vyhodnotiť trhovú silu poskytovateľa licencie.

                  24.

                  Mimo oblasti uplatňovania TTBER sa musí ďalej zohľadniť takisto skutočnosť, že trhový podiel nemusí byť vždy dobrým indikátorom relatívnej sily dostupných technológií. Dozorný úrad EZVO bude preto okrem iného prihliadať okrem technológií kontrolovaných stranami dohody aj na viaceré dostupné nezávisle kontrolované technológie, ktorými môže byť licencovaná technológia nahradená za porovnateľné náklady pre užívateľa (pozri odsek 131).

                  25.

                  Niektoré licenčné dohody môžu mať vplyv na trhy inovácií. Pri analýze týchto účinkov sa však Dozorný úrad EZVO bude zvyčajne obmedzovať na skúmanie vplyvu dohody na hospodársku súťaž v rámci existujúcich trhov produktov a technológií (24). Na hospodársku súťaž na týchto trhoch môžu mať vplyv dohody, ktoré oneskorujú zavedenie vylepšených produktov alebo nových produktov, ktoré časom nahradia existujúce produkty. V takýchto prípadoch predstavuje inovácia zdroj potenciálnej hospodárskej súťaže, ktorý sa musí zohľadniť pri hodnotení vplyvu dohody na trhy produktov a trhy technológií. V obmedzenom počte prípadov však môže byť užitočné definovať aj trhy inovácií. To sa týka najmä prípadu, keď má dohoda vplyv na inovácie zamerané na tvorbu nových produktov a keď možno veľmi skoro určiť výskumné a vývojové centrá (25). V takýchto prípadoch možno analyzovať, či po dohode zostane dostatočný počet konkurenčných výskumných a vývojových centier potrebných na to, aby sa zachovala efektívna hospodárska súťaž v oblasti inovácií.

            4.   Rozlišovanie medzi konkurentmi a stranami, ktoré si nekonkurujú

                  26.

                  Dohody medzi konkurentmi prinášajú väčšie riziko pre hospodársku súťaž ako dohody medzi stranami, ktoré si nekonkurujú. Hospodárska súťaž medzi podnikmi, ktoré používajú rovnakú technológiu (hospodárska súťaž v rámci jednej technológie medzi užívateľmi licencie) predstavuje dôležitý doplnok hospodárskej súťaže medzi podnikmi, ktoré používajú konkurenčné technológie (hospodárska súťaž medzi rôznymi technológiami). Hospodárska súťaž v rámci jednej technológie môže napríklad viesť k nižším cenám produktov zahŕňajúcich príslušnú technológiu, čo môže priniesť nielen priame a okamžité výhody pre spotrebiteľov týchto produktov, ale tiež podporiť ďalšiu hospodársku súťaž medzi podnikmi, ktoré používajú konkurenčné technológie. V súvislosti s licencovaním sa musí tiež zohľadniť skutočnosť, že užívatelia licencie predávajú vlastný produkt. Nepredávajú ďalej produkt dodaný iným podnikom. Preto môže existovať väčší priestor pre diferenciáciu produktov a hospodársku súťaž na základe kvality medzi užívateľmi licencie ako v prípade vertikálnych dohôd o ďalšom predaji produktov.

                  27.

                  Na určenie konkurenčného vzťahu medzi stranami je potrebné preskúmať, či by strany boli skutočnými, alebo potenciálnymi konkurentmi, keby dohoda neexistovala. Ak by strany neboli v prípade neexistencie dohody skutočnými alebo potenciálnymi konkurentmi na akomkoľvek príslušnom trhu dotknutom dohodou, považujú sa za strany, ktoré si nekonkurujú.

                  28.

                  Ak poskytovateľ licencie aj užívateľ licencie pôsobia na tom istom trhu produktov alebo na tom istom trhu technológií bez toho, aby jedna alebo obe strany porušovali práva duševného vlastníctva druhej strany, sú skutočnými konkurentmi na príslušnom trhu. Strany sa považujú za skutočných konkurentov na trhu technológií, ak užívateľ licencie už poskytuje licenciu na svoju technológiu a poskytovateľ licencie vstúpi na trh technológií poskytnutím licencie na konkurenčnú technológiu užívateľovi licencie.

                  29.

                  Strany sa považujú za potenciálnych konkurentov na trhu produktov, ak sa pri neexistencii dohody a bez porušenia práva duševného vlastníctva druhej strany možno domnievať, že by realizovali nevyhnutné dodatočné investície pre vstup na príslušný trh v reakcii na malé, ale trvalé zvýšenie cien produktov. Aby vstup predstavoval realistický konkurenčný tlak, musí byť pravdepodobné, že sa uskutoční v krátkom období. Vhodné je zvyčajne obdobie jedného až dvoch rokov. V jednotlivých prípadoch však možno brať do úvahy dlhšie obdobia. Za meradlo na určenie tohto obdobia možno považovať obdobie potrebné na úpravu kapacít podnikov, ktoré sú už na trhu. Strany možno napríklad považovať za potenciálnych konkurentov na trhu produktov, ak užívateľ licencie vyrába na základe vlastnej technológie na jednom geografickom trhu a začína vyrábať na inom geografickom trhu na základe licencovanej konkurenčnej technológie. Za týchto okolností je pravdepodobné, že by užívateľ licencie bol schopný vstúpiť na druhý geografický trh na základe vlastnej technológie, ak by tomuto vstupu nebránili objektívne faktory vrátane existencie blokovacích patentov (pozri odsek 32).

                  30.

                  Strany sa považujú za potenciálnych konkurentov na trhu technológií, na ktorom vlastnia nahraditeľné technológie, ak v konkrétnom prípade užívateľ licencie neposkytol licenciu na vlastnú technológiu, s tým, že sa možno domnievať, že by tak urobil v prípade malého, ale trvalého zvýšenia ceny technológií. Pri uplatňovaní TTBER sa však nezohľadňuje potenciálna hospodárska súťaž na trhu technológií (pozri odsek 66).

                  31.

                  V niektorých prípadoch sa strany môžu stať konkurentmi po uzatvorení dohody, pretože užívateľ licencie vyvinie a začne využívať konkurenčnú technológiu. V takýchto prípadoch sa musí zohľadniť, že strany neboli konkurentmi v čase uzatvorenia dohody a že dohoda bola uzatvorená v tom kontexte. Dozorný úrad EZVO sa preto sústredí hlavne na vplyv dohody na schopnosť užívateľa licencie využívať vlastnú (konkurenčnú) technológiu. Predovšetkým treba uviesť, že na takéto dohody sa nebude uplatňovať zoznam tvrdých obmedzení vzťahujúcich sa na dohody medzi konkurentmi, ak sa dohoda následne nezmení v akomkoľvek závažnom ohľade po tom, ako sa strany stali konkurentmi (pozri článok 4 ods. 3 TTBER). Podniky, ktoré sú stranou dohody, sa môžu stať konkurentmi aj následne po uzatvorení dohody, ak bol užívateľ licencie aktívny na trhu produktov už pred licenciou a ak poskytovateľ licencie následne vstúpi na trh produktov buď na základe licencovanej technológie, alebo novej technológie. Aj v tom prípade sa na dohodu bude naďalej vzťahovať zoznam tvrdých obmedzení príslušný pre dohody medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, ak sa dohoda následne nezmení v žiadnom závažnom ohľade (pozri článok 4 ods. 3 TTBER).

                  32.

                  Ak strany vlastnia technológie, ktoré sú v pozícii jednosmerného alebo dvojsmerného blokovania, považujú sa strany za účastníkov trhu technológií, ktorí si nekonkurujú. Pozícia jednosmerného blokovania existuje, ak technológiu nemožno využívať bez porušenia práv na inú technológiu. To je napríklad prípad, keď sa jeden patent vzťahuje na zlepšenie technológie krytej iným patentom. V tom prípade využívanie patentu vzťahujúceho sa na zlepšenie vopred predpokladá, že vlastník získa licenciu na základný patent. Pozícia dvojsmerného blokovania existuje, ak ani jednu technológiu nemožno využívať bez porušenia práv na druhú technológiu a vlastníci si preto musia vzájomne poskytnúť licenciu alebo sa zrieknuť práv jeden v prospech druhého. Pri hodnotení, či existuje pozícia blokovania, sa Dozorný úrad EZVO bude spoliehať na objektívne faktory, a nie na subjektívne názory strán. Mimoriadne presvedčivý dôkaz existencie pozície blokovania sa vyžaduje, ak by strany mali spoločný záujem uplatniť si nárok na existenciu pozície blokovania, aby boli uznaní za účastníkov trhu, ktorí si nekonkurujú, napríklad ak sa nárokovaná pozícia dvojsmerného blokovania týka technológií, ktoré predstavujú technologické substitúty. Medzi príslušné dôkazy patria súdne rozhodnutia vrátane súdnych nariadení a stanoviská nezávislých expertov. V tomto druhom prípade bude dozorný úrad najmä pozorne sledovať, ako bol expert vybraný. Na dokázanie pozície blokovania však môžu byť relevantné aj iné presvedčivé dôkazy vrátane znaleckých posudkov predložených stranami, podľa ktorých majú alebo mali opodstatnené dôvody domnievať sa, že existuje alebo existovala pozícia blokovania.

                  33.

                  V niektorých prípadoch bude takisto možné dôjsť k záveru, že aj keď poskytovateľ licencie a užívateľ licencie vyrábajú konkurenčné produkty, nekonkurujú si na príslušnom trhu produktov a príslušnom trhu technológií, lebo licencovaná technológia predstavuje takú radikálnu inováciu, že technológia užívateľa licencie sa stala zastaraná alebo nekonkurencieschopná. V takýchto prípadoch technológia poskytovateľa licencie buď vytvára nový trh, alebo vylučuje technológiu užívateľa licencie z trhu. Často však nemožno dospieť k tomuto záveru v čase, keď sa uzatvára dohoda. Skutočnosť, že staršia technológia sa stala zastaranou alebo nekonkurencieschopnou, je zrejmá zvyčajne až vtedy, keď technológia alebo produkty, ktoré ju zahŕňajú, sú spotrebiteľom dostupné určitý čas. Keď bola napríklad vyvinutá CD technológia a na trh uvedené prehrávače a disky, nebolo jasné, že táto nová technológia nahradí LP technológiu. To sa stalo zrejmým až o niekoľko rokov. Strany sa preto budú považovať za konkurentov, ak v čase uzatvorenia dohody nie je zrejmé, či je technológia užívateľa licencie zastaraná, alebo nekonkurencieschopná. Vzhľadom na to, že článok 53 ods. 1 a článok 53 ods. 3 sa musia uplatňovať v závislosti od skutočného kontextu, v ktorom sa dohoda nachádza, je hodnotenie citlivé na závažné zmeny skutočností. Klasifikácia vzťahu medzi stranami sa preto zmení na vzťah medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, ak sa neskôr technológia užívateľa licencie stane na trhu zastaranou alebo nekonkurencieschopnou.

            III.   UPLATŇOVANIE TTBER
      1.   Účinky TTBER

                  34.

                  Na dohody o transfere technológií, ktoré spĺňajú podmienky stanovené v TTBER, sa vzťahuje bloková výnimka z uplatnenia zákazu zakotveného v článku 53 ods. 1 Dohody o EHP. Dohody, na ktoré sa vzťahuje bloková výnimka, sú právoplatné a vykonateľné. Takéto dohody môžu byť zakázané len do budúcnosti a len na základe zrušenia blokovej výnimky poskytnutej Dozorným úradom EZVO alebo orgánom EZVO pre hospodársku súťaž. Vnútroštátne súdy nemôžu zakázať dohody, na ktoré sa vzťahuje bloková výnimka podľa článku 53, v súvislosti so súkromnoprávnymi spormi.

                  35.

                  Bloková výnimka kategórií dohôd o transfere technológií sa zakladá na predpoklade, že takéto dohody - ak spadajú do pôsobnosti článku 53 ods. 1 - spĺňajú štyri podmienky stanovené v článku 53 ods. 3. V rámci toho sa predpokladá, že dohody vedú k ekonomickej efektívnosti, že obmedzenia zakotvené v dohode sú nevyhnutné na dosiahnutie tejto efektívnosti, že spotrebitelia na príslušných trhoch dostanú spravodlivý podiel zo zvýšenia efektívnosti a že dohody neposkytnú príslušným podnikom možnosť eliminovať hospodársku súťaž v súvislosti s podstatnou časťou príslušných produktov. Hraničné hodnoty trhového podielu (článok 3), zoznam tvrdých obmedzení (článok 4) a vyňaté obmedzenia (článok 5) stanovené v TTBER majú za cieľ zabezpečiť, aby sa bloková výnimka vzťahovala len na reštriktívne dohody, pri ktorých možno primerane predpokladať, že spĺňajú podmienky článku 53 ods. 3.

                  36.

                  Ako sa stanovuje v oddiele IV, mnohé licenčné dohody nespadajú do pôsobnosti článku 53 ods. 1 buď z dôvodu, že vôbec neobmedzujú hospodársku súťaž, alebo že obmedzenie hospodárskej súťaže nie je značné (26). Ak by takéto dohody akokoľvek spadali do rámca pôsobnosti TTBER, nie je potrebné určiť, či spadajú do pôsobnosti článku 53 ods. 1 (27).

                  37.

                  Mimo rámca pôsobnosti blokovej výnimky je dôležité preskúmať, či v individuálnom prípade dohoda spadá do pôsobnosti článku 53 ods. 1, a ak áno, či sú splnené podmienky článku 53 ods. 3. Nemožno predpokladať, že dohody o transfere technológií, ktoré nespadajú do pôsobnosti blokovej výnimky, spadajú do pôsobnosti článku 53 ods. 1 alebo nespĺňajú podmienky článku 53 ods. 3. Najmä samotná skutočnosť, že trhové podiely strán prevyšujú hraničné hodnoty trhového podielu stanovené v článku 3 TTBER, nepredstavuje dostatočný základ záveru, že dohoda patrí do pôsobnosti článku 53 ods. 1. Vyžaduje sa individuálne hodnotenie pravdepodobných účinkov dohody. Len ak dohody obsahujú tvrdé obmedzenia hospodárskej súťaže, možno štandardne predpokladať, že sú zakázané na základe článku 53.

            2.   Rámec pôsobnosti a dĺžka platnosti TTBER
      2.1.   Dohody medzi dvoma stranami

                  38.

                  Podľa článku 2 ods. 1 TTBER sa tento akt vzťahuje na dohody o transfere technológií ‚medzi dvoma podnikmi‘. TTBER sa nevzťahuje na dohody o transfere technológií medzi viac ako dvoma podnikmi. Rozhodujúcim faktorom z hľadiska rozlišovania medzi dohodami medzi dvoma podnikmi a dohodami medzi viacerými stranami je skutočnosť, či je príslušná dohoda uzatvorená medzi viac ako dvoma podnikmi.

                  39.

                  Dohody uzatvorené medzi dvoma podnikmi spadajú do rámca pôsobnosti TTBER, aj keď dohoda stanovuje podmienky pre viac ako jednu úroveň obchodu. TTBER sa napríklad uplatňuje na licenčnú dohodu týkajúcu sa nielen výrobného stupňa, ale aj distribučného stupňa, v ktorej sa stanovujú povinnosti, ktoré užívateľ licencie musí alebo môže uložiť distribútorom produktov vyrábaných na základe licencie.

                  40.

                  Licenčné dohody uzatvorené medzi viac ako dvoma podnikmi často vedú k rovnakým problémom ako licenčné dohody rovnakého charakteru uzatvorené medzi dvoma podnikmi. Dozorný úrad EZVO bude pri svojom individuálnom hodnotení licenčných dohôd, ktoré sú rovnakého charakteru ako dohody, na ktoré sa vzťahuje bloková výnimka, ale sú uzatvorené medzi viac ako dvoma podnikmi, analogicky uplatňovať zásady stanovené v TTBER.

            2.2.   Dohody o výrobe zmluvných produktov

                  41.

                  Z článku 2 vyplýva, že licenčné dohody sa musia týkať ‚výroby zmluvných produktov‘, t. j. produktov zahŕňajúcich licencovanú technológiu alebo produktov ňou vyrábaných, aby sa na ne vzťahoval TTBER. Inými slovami, aby sa TTBER vzťahoval na licenčnú dohodu, musí licencia umožňovať užívateľovi licencie využívať licencovanú technológiu na výrobu tovaru alebo služieb. TTBER sa nevzťahuje na technologické združenia. Pojem technologické združenia sa vzťahuje na dohody, na základe ktorých sa dve alebo viaceré strany dohodnú na združení príslušných technológií a poskytovaní licencií na tieto technológie ako na súbor. Pojem technologické združenia sa vzťahuje aj na dohovory, na základe ktorých sa dva alebo viaceré podniky dohodnú, že poskytnú licenciu tretej strane a oprávnia ju na získanie licencie na súbor technológií. Technologické združenia sa preberajú v oddiele IV.4.

                  42.

                  TTBER sa vzťahuje na licenčné dohody na výrobu zmluvných produktov, na základe ktorých môže užívateľ licencie poskytovať aj sublicencie na licencovanú technológiu tretím stranám, avšak s tým, že výroba zmluvných produktov predstavuje hlavný predmet dohody. TTBER sa, naopak, nevzťahuje na dohody, ktorých hlavným predmetom je poskytovanie sublicencií. Dozorný úrad EZVO však bude na takéto ‚rámcové licenčné dohody‘ medzi poskytovateľom licencie a užívateľom licencie analogicky uplatňovať zásady stanovené v TTBER a týchto usmerneniach. Dohody medzi užívateľom licencie a užívateľmi sublicencie patria do rámca pôsobnosti TTBER.

                  43.

                  Pojem ‚zmluvné produkty‘ zahŕňa tovar a služby vyrábané licencovanou technológiou, to znamená prípad, keď sa licencovaná technológia používa vo výrobnom procese, ako aj keď je zahrnutá do samotného produktu. V týchto usmerneniach sa termín ‚produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu‘ vzťahuje na obe situácie. TTBER sa uplatňuje vo všetkých prípadoch, ak je technológia licencovaná na účel výroby tovaru a služieb. V tomto ohľade je dostatočné, aby sa poskytovateľ licencie zaviazal neuplatniť práva duševného vlastníctva voči užívateľovi licencie. Podstatou čistej patentovej licencie je v skutočnosti právo pôsobiť v oblasti pôsobnosti výhradného práva patentu. Z toho vyplýva, že TTBER sa vzťahuje aj na takzvané dohody o neuplatnení práva a dohody o urovnaní, ktorými poskytovateľ licencie povoľuje užívateľovi licencie vyrábať v rámci pôsobnosti patentu.

                  44.

                  TTBER sa vzťahuje na ‚subdodávanie‘, pri ktorom poskytovateľ licencie poskytne licenciu na technológiu užívateľovi licencie, ktorý sa zaviaže vyrábať určité produkty na jej základe výhradne pre poskytovateľa licencie. Subdodávanie sa môže vzťahovať aj na dodávku zariadení poskytovateľa licencie, ktoré sa majú používať na výrobu tovaru a služieb spadajúcich do rámca pôsobnosti dohody. Pri tomto druhu subdodávania, ktoré má spadať do pôsobnosti TTBER, musí byť hlavným predmetom dohody licencovaná technológia, a nie dodávané zariadenia. Subdodávanie patrí aj do rámca pôsobnosti oznámenia Dozorného úradu EZVO o hodnotení určitých subdodávateľských dohôd v súvislosti s článkom 53 ods. 1 Dohody o EHP (28). V súlade s týmto oznámením, ktoré zostáva uplatniteľné, nespadajú subdodávateľské dohody, na základe ktorých sa subdodávateľ zaväzuje vyrábať určité produkty výhradne pre zadávateľa, vo všeobecnosti do pôsobnosti článku 53 ods. 1. Iné obmedzenia uložené subdodávateľovi, ako je povinnosť nevykonávať alebo nevyužívať vlastný výskum a vývoj, však môžu patriť do pôsobnosti článku 53 (29).

                  45.

                  TTBER sa vzťahuje aj na dohody, na základe ktorých musí užívateľ licencie, skôr ako získa produkt alebo proces, ktorý je pripravený na komerčné využívanie, vykonať prácu v oblasti vývoja, ak bol určený zmluvný produkt. Aj keď sa vyžaduje takáto ďalšia práca a investície, predmetom dohody je výroba určeného zmluvného produktu. Na druhej strane sa TTBER a usmernenia nevzťahujú na dohody, na základe ktorých je technológia licencovaná na účel umožniť užívateľovi licencie vykonávať ďalší výskum a vývoj v rôznych oblastiach. TTBER a usmernenia sa napríklad nevzťahujú na licencovanie technologického výskumného nástroja používaného v procese ďalšej výskumnej činnosti. Rámec TTBER a usmernení sa zakladá na predpoklade, že existuje priame spojenie medzi licencovanou technológiou a určeným zmluvným produktom. V prípadoch, keď takéto spojenie neexistuje, je hlavným predmetom dohody výskum a vývoj na rozdiel od uvedenia konkrétneho produktu na trh; v tom prípade analytický rámec TTBER a usmernení nemusí byť primeraný. Z rovnakých dôvodov sa TTBER a usmernenia nevzťahujú na subdodávanie výskumu a vývoja, ktorým sa užívateľ licencie zaväzuje vykonať výskum a vývoj v oblasti licencovanej technológie a odovzdať poskytovateľovi licencie vylepšený súbor technológií. Hlavným predmetom takýchto dohôd je poskytovanie služieb výskumu a vývoja zameraných na zlepšenie technológií na rozdiel od výroby tovaru a služieb na základe licencovanej technológie.

            2.3.   Pojem dohôd o transfere technológie

                  46.

                  TTBER a tieto usmernenia sa vzťahujú na dohody o transfere technológie. Podľa článku 1 ods. 1 písm. b) a h) TTBER pojem ‚technológia‘ zahŕňa patenty a patentové prihlášky, úžitkové vzory a prihlášky na úžitkové vzory, projektové práva, práva pestovateľov rastlín, topografiu polovodičových výrobkov, doplňujúce ochranné certifikáty pre farmaceutické produkty alebo iné produkty, pre ktoré možno získať takéto doplňujúce ochranné certifikáty, autorské práva na softvér a know-how. Licencovaná technológia by mala umožniť užívateľovi licencie vyrábať zmluvné produkty s inými výrobnými faktormi alebo bez nich.

                  47.

                  Know-how sa definuje v článku 1 ods. 1 písm. i) ako súbor nepatentovaných praktických informácií vyplývajúcich zo skúseností a skúšania, ktoré sú tajné, podstatné a identifikované. ‚Tajné‘ znamená, že know-how nie je všeobecne známe alebo ľahko dostupné. ‚Podstatné‘ znamená, že know-how zahŕňa informácie, ktoré sú dôležité a užitočné pre výrobu produktov, na ktoré sa vzťahuje licenčná dohoda, alebo pre uplatňovanie procesu, na ktorý sa vzťahuje licenčná dohoda. Inými slovami, informácie musia podstatným spôsobom prispievať k výrobe zmluvných produktov alebo ju uľahčovať. V prípadoch, keď sa licencované know-how týka produktu, a nie procesu, táto podmienka znamená, že know-how je užitočné pre výrobu zmluvného produktu. Táto podmienka nie je splnená, ak zmluvný produkt možno vyrábať na základe voľne dostupnej technológie. Táto podmienka však nevyžaduje, aby mal zmluvný produkt vyššiu hodnotu ako produkty vyrábané voľne dostupnou technológiu. V prípade technológií týkajúcich sa výrobných procesov táto podmienka znamená, že know-how je užitočné v zmysle, že k dátumu uzatvorenia dohody možno primerane očakávať, že bude spôsobilé výrazne zlepšiť konkurenčné postavenie užívateľa licencie napríklad znížením jeho výrobných nákladov. ‚Identifikované‘ znamená, že možno overiť, že licencované know-how spĺňa kritériá utajenia a podstatnosti. Táto podmienka je splnená, ak je licencované know-how opísané v príručkách alebo v inej písomnej podobe. V niektorých prípadoch to však nemusí byť primerane možné. Licencované know-how môžu tvoriť praktické znalosti, ktoré vlastnia zamestnanci poskytovateľa licencie. Zamestnanci poskytovateľa licencie môžu napríklad vlastniť tajné a podstatné znalosti o určitom výrobnom procese, ktoré sa postúpia užívateľovi licencie vo forme odbornej prípravy zamestnancov užívateľa licencie. V takýchto prípadoch je postačujúce opísať v dohode všeobecný charakter know-how a vymenovať zamestnancov, ktorí budú alebo boli zapojení do jej prenesenia na užívateľa licencie.

                  48.

                  Pojem ‚transfer‘ znamená, že technológia musí prechádzať z jedného podniku na druhý podnik. Takéto transfery majú zvyčajne formu licencovania, ktorým poskytovateľ licencie poskytuje užívateľovi licencie právo používať svoju technológiu za licenčný poplatok. Môže mať aj formu sublicencovania, ktorým užívateľ licencie, ktorý je na to oprávnený poskytovateľom licencie, udelí licencie tretím stranám (sublicencie) na využívanie technológie.

                  49.

                  TTBER sa vzťahuje len na dohody, ktorých hlavným predmetom je transfer technológie definovaný v uvedenom akte na rozdiel od nákupu tovaru a služieb alebo licencovania iných druhov duševného vlastníctva. Dohody obsahujúce ustanovenia týkajúce sa nákupu a predaja produktov spadajú do rámca pôsobnosti TTBER, len ak tieto ustanovenia nepredstavujú hlavný predmet dohody a priamo sa týkajú uplatňovania licencovanej technológie. To by mohol byť prípad, ak zviazané produkty majú formu vstupných zariadení alebo procesov, ktoré sú špecificky uspôsobené na efektívne využívanie licencovanej technológie. Ak na druhej strane produkt predstavuje len iný input do konečného produktu, musí sa starostlivo preskúmať, či licencovaná technológia predstavuje hlavný predmet dohody. V prípadoch, že užívateľ licencie už napríklad vyrába konečný produkt na základe inej technológie, musí viesť licencia k výraznému zlepšeniu výrobného procesu užívateľa licencie, ktoré prevyšuje hodnotu produktu kúpeného od poskytovateľa licencie. Požiadavka, že zviazané produkty musia súvisieť s licencovaním technológie, znamená, že TTBER sa nevzťahuje na nákup produktov, ktoré nemajú žiadnu súvislosť s produktmi zahŕňajúcimi licencovanú technológiu. To je napríklad prípad, keď zviazaný produkt nie je určený na použitie s licencovaným produktom, ale sa týka činnosti na osobitnom trhu produktov.

                  50.

                  TTBER sa vzťahuje na licencovanie iných druhov duševného vlastníctva, ako sú ochranné známky a autorské práva, iné ako autorské práva na softvér, len ak sa priamo týkajú využívania licencovanej technológie a nepredstavujú hlavný predmet dohody. Táto podmienka zabezpečuje, aby sa na dohody vzťahujúce sa na iné druhy práv duševného vlastníctva vzťahovala bloková výnimka, len ak tieto iné práva duševného vlastníctva slúžia na to, aby užívateľ licencie mohol lepšie využívať licencovanú technológiu. Poskytovateľ licencie môže napríklad oprávniť užívateľa licencie používať svoju ochrannú známku na produktoch zahŕňajúcich licencovanú technológiu. Licencia na ochrannú známku môže umožňovať užívateľovi licencie lepšie využívať licencovanú technológiu tým, že umožní spotrebiteľom vytvoriť si bezprostredné spojenie medzi produktom a vlastnosťami, ktoré mu poskytla licencovaná technológia. Povinnosť užívateľa licencie používať ochrannú známku poskytovateľa licencie môže tiež podporovať rozširovanie technológie tým, že umožní poskytovateľovi licencie označiť seba ako zdroj použitej technológie. Ak je však hodnota licencovanej technológie pre užívateľa licencie obmedzená z dôvodu, že už využíva totožnú alebo veľmi podobnú technológiu a hlavným predmetom dohody je ochranná známka, TTBER sa neuplatňuje (30).

                  51.

                  Licencovanie autorského práva na účel reprodukcie a distribúcie chráneného diela, t. j. výroby kópií na ďalší predaj, sa považuje za podobné licencovaniu technológie. Keďže sa takéto licenčné dohody týkajú výroby a predaja produktov na základe práva duševného vlastníctva, považujú sa za dohody podobnej povahy ako dohody o transfere technológií a zvyčajne s nimi prinášajú porovnateľné problémy. Hoci sa TTBER nevzťahuje na iné autorské práva ako autorské práva na softvér, bude Dozorný úrad EZVO uplatňovať ako všeobecné pravidlo pri hodnotení takéhoto licencovania autorského práva podľa článku 53 Dohody o EHP zásady stanovené v TTBER a v týchto usmerneniach.

                  52.

                  Na druhej strane sa zastáva názor, že licencovanie predvádzacích, interpretačných, resp. realizačných práv a iných práv súvisiacich s autorským právom prináša osobitné problémy a nemusí byť opodstatnené hodnotiť takéto licencovanie na základe zásad vypracovaných v týchto usmerneniach. V prípade rôznych práv týkajúcich sa predvádzania, interpretácie, resp. realizácie sa hodnota nevytvára reprodukciou a predajom kópií produktu, ale každým predvádzaním, interpretáciou, resp. realizáciou chráneného diela. Takéto využívanie môže mať rôzne formy vrátane predvádzania, prezentácie alebo prenájmu chráneného materiálu, napríklad filmov, hudby alebo športových udalostí. Pri uplatňovaní článku 53 sa musia zohľadniť špecifiká diela a spôsob, akým sa využíva (31). Obmedzenia ďalšieho predaja môžu napríklad byť príčinou menších problémov v súvislosti s hospodárskou súťažou, keďže určité problémy môžu vzniknúť, ak poskytovatelia licencií uložia svojim užívateľom licencie, aby poskytli každému z poskytovateľov licencie priaznivejšie podmienky, ktoré získal jeden z nich. Dozorný úrad EZVO nebude preto analogicky uplatňovať TTBER a tieto usmernenia na licencovanie týchto ostatných práv.

                  53.

                  Dozorný úrad EZVO nebude takisto uplatňovať zásady stanovené v TTBER a týchto usmerneniach ani na licencovanie ochranných známok. Licencovanie ochranných známok sa často vyskytuje v súvislosti s distribúciou a ďalším predajom tovaru a služieb a je vo všeobecnosti bližšie distribučným dohodám ako licencovaniu technológií. Ak sa licencia na ochranné známky priamo týka používania, predaja alebo ďalšieho predaja produktov a služieb a nepredstavuje hlavný predmet dohody, licenčná dohoda spadá do rámca pôsobnosti aktu uvedeného v bode 2 prílohy XIV k Dohode o EHP [nariadenie (ES) č. 2790/1999] o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP na kategórie vertikálnych dohôd a zosúladených postupov (ďalej len ‚vertikálna bloková výnimka‘) (32).

            2.4.   Dĺžka platnosti

                  54.

                  S prihliadnutím na dĺžku platnosti TTBER je bloková výnimka uplatniteľná, kým licencované vlastnícke právo nezanikne, neskončí sa jeho platnosť alebo sa nevyhlási za neplatné. V prípade know-how je bloková výnimka uplatniteľná, kým licencované know-how zostáva tajné, okrem prípadu, keď sa know-how stane verejne známe v dôsledku činu užívateľa licencie, v tomto prípade je výnimka uplatniteľná počas dĺžky platnosti dohody (pozri článok 2 TTBER).

                  55.

                  Bloková výnimka sa vzťahuje na každé licencované vlastnícke právo spadajúce do pôsobnosti dohody a prestáva platiť k dátumu skončenia platnosti, vyhlásenia za neplatné alebo prechodu do verejného vlastníctva posledného práva duševného vlastníctva, ktoré predstavuje ‚technológiu‘ v zmysle TTBER (pozri odsek vyššie).

            2.5.   Vzťah k ostatným blokovým výnimkám

                  56.

                  TTBER sa vzťahuje na dohody medzi dvoma podnikmi týkajúce sa licencovania technológie na účel výroby zmluvných produktov. Technológia však môže byť prvkom aj iných druhov dohôd. Okrem toho produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu sa následne predávajú na trhu. Je preto nevyhnutné venovať pozornosť rozhraniu medzi TTBER a aktom uvedeným v bode 6 prílohy XIV k Dohode o EHP [nariadenie (ES) č. 2658/2000] o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP na kategórie dohôd o špecializácii (33) (ďalej len ‚bloková výnimka pre špecializácie‘), aktom uvedeným v bode 7 prílohy XIV k Dohode o EHP [nariadenie (ES) č. 2659/2000] o uplatňovaní článku 53 ods. 3 na kategórie dohôd o výskume a vývoji (34) (ďalej len ‚bloková výnimka pre výskum a vývoj‘) a vertikálnou blokovou výnimkou (35).

            2.5.1.   Blokové výnimky pre dohody o špecializácii a dohody o výskume a vývoji

                  57.

                  Podľa článku 1 ods. 1 písm. c) nariadenia o blokovej výnimke pre špecializácie sa uvedené nariadenie vzťahuje okrem iného na dohody o spoločnej výrobe, na základe ktorých sa dva alebo viac podnikov dohodnú na spoločnej výrobe určitých produktov. Toto nariadenie obsahuje ustanovenia týkajúce sa postupovania alebo využívania práv duševného vlastníctva, ak nepredstavujú hlavný predmet dohody, ale sú priamo spojené s jej vykonávaním a nevyhnutné pre toto vykonávanie.

                  58.

                  Ak podniky zriadia spoločný výrobný podnik a udelia tomuto spoločnému podniku licenciu na využívanie technológie, ktorá sa používa na výrobu produktov vyrábaných spoločným podnikom, na takéto licencovanie sa vzťahuje bloková výnimka pre špecializácie, a nie TTBER. Preto sa licencovanie v súvislosti s výrobným spoločným podnikom bude zvyčajne posudzovať na základe nariadenia o blokovej výnimke pre špecializácie. Ak je však spoločný podnik činný v licencovaní technológie tretím stranám, nie je táto činnosť spojená s výrobou spoločného podniku, preto sa na ňu toto nariadenie nevzťahuje. Licenčná úprava, ktorá spája technológie strán, predstavuje technologické združenie, ktoré sa preberá v oddiele IV.4.

                  59.

                  Bloková výnimka pre výskum a vývoj sa vzťahuje na dohody, pri ktorých sa dva alebo viac podnikov dohodnú spoločne vykonávať výskum a vývoj a spoločne využívať jeho výsledky. Podľa článku 2 ods. 11 sa výskum a vývoj a využívanie výsledkov vykonávajú spoločne, keď príslušnú prácu vykonáva spoločný tím, organizácia alebo podniky, alebo spoločne poverená tretia strana alebo keď je rozdelená medzi strany formou špecializácie vo výskume, vývoji, výrobe a distribúcie vrátane licencovania.

                  60.

                  Z toho vyplýva, že bloková výnimka pre výskum a vývoj sa vzťahuje na poskytovanie licencií medzi stranami a poskytovanie licencií stranami v prospech tretieho subjektu v súvislosti s dohodou o výskume a vývoji. V kontexte takýchto dohôd môžu strany tiež určiť podmienky, na základe ktorých sa výsledky dohody o výskume a vývoji poskytnú tretím stranám na základe licencie. Keďže však užívatelia licencie, ktorí sú tretími stranami, nie sú stranou dohody o výskume a vývoji, licenčná dohoda uzatvorená s tretími stranami nespadá do pôsobnosti blokovej výnimky pre výskum a vývoj. Na takéto licenčné dohody sa vzťahuje bloková výnimka TTBER, ak spĺňajú jeho podmienky.

            2.5.2.   Bloková výnimka pre vertikálne dohody

                  61.

                  Vertikálna bloková výnimka sa vzťahuje na dohody uzatvorené medzi dvoma alebo viacerými podnikmi, z ktorých každý pôsobí na účely dohody na rozdielnych úrovniach výrobného alebo distribučného reťazca, a týkajúce sa podmienok, na základe ktorých môžu strany nakupovať, predávať alebo ďalej predávať určitý tovar alebo služby. Preto sa vzťahuje na dohody o dodávkach a distribúcii.

                  62.

                  Vzhľadom na to, že TTBER sa vzťahuje na dohody medzi dvoma stranami a že užívateľ licencie, ktorý predáva produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu, je dodávateľom na účely vertikálnej blokovej výnimky, sú tieto dve blokové výnimky úzko spojené. Dohoda medzi poskytovateľom licencie a užívateľom licencie spadá do pôsobnosti TTBER, keďže dohody uzatvorené medzi užívateľom licencie a kupujúcimi spadajú do rámca pôsobnosti vertikálnej blokovej výnimky a usmernení o vertikálnych obmedzeniach (36).

                  63.

                  TTBER vyníma na základe blokovej výnimky aj dohody medzi poskytovateľom licencie a užívateľom licencie, ak dohoda ukladá povinnosti užívateľovi licencie v súvislosti so spôsobom, akým musí predávať produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu. Užívateľ licencie môže byť najmä povinný zriadiť určitý druh systému distribúcie, napríklad exkluzívnu distribúciu alebo selektívnu distribúciu. Distribučné dohody uzatvorené na účely vykonávania takýchto záväzkov musia spĺňať požiadavky vertikálnej blokovej výnimky, aby sa na ne vzťahovala bloková výnimka. Poskytovateľ licencie môže napríklad uložiť užívateľovi licencie povinnosť zriadiť systém založený na exkluzívnej distribúcii v súlade so stanovenými pravidlami. Z článku 4 písm. b) vertikálnej blokovej výnimky však vyplýva, že distribútori musia mať voľnosť v súvislosti s vykonávaním pasívneho predaja na územiach iných exkluzívnych distribútorov.

                  64.

                  Distribútori musia mať ďalej v zásade právo aktívne, ako aj pasívne predávať na územiach spadajúcich do pôsobnosti distribučných systémov iných užívateľov licencie, ktorí vyrábajú vlastné produkty na základe licencovanej technológie. Dôvodom toho je, že na účely vertikálnej blokovej výnimky je každý užívateľ licencie samostatným dodávateľom. Dôvody, na ktorých sa zakladá bloková výnimka zakotvená v uvedenom nariadení, však môžu byť tiež uplatniteľné, ak produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu predávajú užívatelia licencie na základe spoločnej značky patriacej poskytovateľovi licencie. Ak sa produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu predávajú pod spoločnou značkou, môžu existovať rovnaké dôvody na zvýšenie efektívnosti v súvislosti s uplatňovaním rovnakých druhov obmedzení medzi distribučnými systémami užívateľov licencie ako v rámci jedného vertikálneho distribučného systému. V takýchto prípadoch Dozorný úrad EZVO pravdepodobne nespochybní obmedzenia, ak sú analogicky splnené požiadavky vertikálnej blokovej výnimky. Aby existovala identita založená na spoločnej značke, musia sa produkty predávať a ponúkať na trhu pod spoločnou značkou, ktorá je rozhodujúca z hľadiska poskytovania informácií o kvalite a iných dôležitých informácií spotrebiteľovi. Nie je dostatočné, ak produkt okrem značiek užívateľov licencie nesie aj značku poskytovateľa licencie, ktorá ho identifikuje ako zdroj licencovanej technológie.

            3.   Bezpečné pásmo zriadené blokovou výnimkou

                  65.

                  Podľa článku 3 TTBER sa na blokovú výnimku reštriktívnych dohôd vzťahujú hraničné hodnoty trhového podielu, ktoré obmedzujú rámec pôsobnosti blokovej výnimky na dohody, pri ktorých možno vo všeobecnosti predpokladať, že spĺňajú podmienky článku 53 ods. 3 Dohody o EHP, hoci môžu obmedzovať hospodársku súťaž. Mimo bezpečného pásma tvoreného hraničnými hodnotami trhového podielu sa vyžaduje individuálne hodnotenie. Skutočnosť, že trhové podiely prevyšujú hraničné hodnoty, nevedie k domnienke, že dohoda patrí do pôsobnosti článku 53 ods. 1 ani že dohoda nespĺňa podmienky článku 53 ods. 3. Ak neexistujú tvrdé obmedzenia, vyžaduje sa analýza trhu.

                  66.

                  Či sa na účel bezpečného pásma TTBER má uplatniť hraničná hodnota trhového podielu, závisí od toho, či je dohoda uzatvorená medzi konkurujúcimi si podnikmi, alebo podnikmi, ktoré si nekonkurujú. Na účely TTBER sú podniky konkurentmi na príslušnom trhu technológií, ak poskytujú licencie na konkurenčné technológie. Pri uplatňovaní hraničnej hodnoty trhového podielu alebo zoznamu tvrdých obmedzení sa potenciálna hospodárska súťaž na trhu technológií nezohľadňuje. Mimo bezpečného pásma TTBER sa potenciálna hospodárska súťaž na trhu technológií zohľadňuje, ale nevedie k uplatňovaniu zoznamu tvrdých obmedzení týkajúceho sa dohôd medzi konkurentmi (pozri aj odsek 31).

                  67.

                  Podniky sú konkurentmi na príslušnom trhu produktov, ak sú oba podniky aktívne na rovnakom(-ých) trhu(-och) produktov a geografickom(-ých) trhu(-och), na ktorom(-ých) sa predávajú produkty zahŕňajúce licencované technológie (skutoční konkurenti). Za konkurentov sa tiež považujú podniky, v súvislosti s ktorými by bolo možné realisticky sa domnievať, že by zrealizovali potrebné dodatočné investície alebo vynaložili ďalšie náklady na zmenu, potrebné na vstup v krátkom čase na príslušný trh produktov alebo geografický trh (37) v reakcii na malé a trvalé zvýšenie relatívnych cien (potenciálni konkurenti).

                  68.

                  Z odsekov 66 a 67 vyplýva, že dva podniky nie sú konkurentmi na účely TTBER, ak poskytovateľ licencie nie je skutočný ani potenciálny dodávateľ produktov na príslušnom trhu a užívateľ licencie, ktorý je už prítomný na trhu produktov, neposkytuje licencie na konkurenčnú technológiu, aj keď vlastní konkurenčnú technológiu a vyrába na základe tejto technológie. Strany sa však stanú konkurentmi, ak užívateľ licencie začne neskôr poskytovať licencie na svoju technológiu alebo sa poskytovateľ licencie stane skutočným alebo potenciálnym dodávateľom produktov na príslušnom trhu. V tom prípade sa na dohodu bude naďalej uplatňovať zoznam tvrdých obmedzení týkajúci sa dohôd medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú, ak sa dohoda následne nezmení v akomkoľvek dôležitom ohľade (pozri článok 4 ods. 3 TTBER a odsek 31).

                  69.

                  V prípade dohôd medzi konkurentmi je hraničná hodnota trhového podielu 20 % a v prípade dohôd medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú, je 30 % (pozri článok 3 ods. 1 a 2 TTBER). Ak podniky, ktoré sú stranou licenčnej dohody, nie sú konkurentmi, spadá dohoda do rámca pôsobnosti, ak trhový podiel žiadnej strany neprevyšuje 30 % na dotknutých príslušných trhoch technológií a produktov. Ak podniky, ktoré sú stranami licenčnej dohody, sú konkurentmi, spadá dohoda do rámca pôsobnosti, ak trhové podiely strán neprevyšujú 20 % na príslušných trhoch technológií a produktov. Hraničné hodnoty trhového podielu sa vzťahujú na trhy technológií a trhy produktov zahŕňajúcich licencovanú technológiu. Ak sa uplatňovaná hraničná hodnota trhového podielu na dotknutom príslušnom trhu prekročí, bloková výnimka sa nevzťahuje na dohodu pre tento príslušný trh. Ak sa napríklad licenčná dohoda týka dvoch osobitných trhov produktov alebo dvoch osobitných geografických trhov, môže sa bloková výnimka vzťahovať na jeden z trhov a na druhý nie.

                  70.

                  Pokiaľ ide o trhy technológií, z článku 3 ods. 3 TTBER vyplýva, že trhový podiel poskytovateľa licencie sa má vypočítať na základe predaja produktov zahŕňajúcich licencovanú technológiu zo strany poskytovateľov licencie a všetkých jeho užívateľov licencie, a to za každý príslušný trh samostatne (38). Ak sú strany konkurentmi na trhu technológií, musí sa predaj produktov zahŕňajúcich vlastnú technológiu užívateľa licencie kombinovať s predajom produktov zahŕňajúcich licencovanú technológiu. V prípade nových technológií, ktoré zatiaľ neviedli k žiadnemu predaju, sa priradí nulový trhový podiel. Ak sa predaj začne, začne technológia akumulovať trhový podiel.

                  71.

                  Pokiaľ ide o trhy produktov, trhový podiel užívateľa licencie sa vypočíta na základe jeho predaja produktov zahŕňajúcich technológiu poskytovateľa licencie a jeho predaja konkurenčných produktov, t. j. na základe celkového predaja užívateľa licencie na príslušnom trhu produktov. Ak je poskytovateľ licencie aj dodávateľom produktov na príslušný trh, musí sa zohľadniť aj predaj poskytovateľa licencie na príslušnom trhu produktov. Pri výpočte trhových podielov na trhoch produktov sa však pri výpočte trhového podielu užívateľa licencie, respektíve poskytovateľa licencie, nezohľadňuje predaj uskutočnený inými užívateľmi licencie.

                  72.

                  Trhové podiely by sa mali počítať na základe údajov o hodnote predaja, ak sú k dispozícii. Takéto údaje zvyčajne poskytujú presnejšiu indikáciu o sile technológie ako údaje o objeme. Ak však nie sú k dispozícii údaje na základe hodnoty, môžu sa použiť odhady založené na iných spoľahlivých trhových informáciách vrátane údajov o objeme predaja na trhu.

                  73.

                  Stanovené zásady možno ilustrovať na týchto príkladoch:
                  Licencovanie medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú

                        Príklad 1Podnik A sa špecializuje na vývoj biotechnologických produktov a techník a vyvinul nový produkt Xeran. Nie je aktívny ako výrobca Xeranu, pre ktorý nemá výrobné ani distribučné vybavenie. Podnik B je jeden z výrobcov konkurenčných produktov vyrábaných voľne dostupnými nepatentovanými technológiami. V roku 1 B predával produkty vyrábané voľne dostupnými technológiami v hodnote 25 mil. EUR. V roku 2 A poskytne licenciu B na výrobu Xeranu. V tom roku B predá produkty vyrábané pomocou voľne dostupných technológií za 15 mil. EUR a Xeran za 15 mil. EUR. V roku 3 a nasledujúcich rokoch B vyrába a predá len Xeran v hodnote 40 mil. EUR ročne. Okrem toho v roku 2 A poskytne tiež licenciu podniku C. C nebol predtým aktívny na tomto trhu produktov. C vyrába a predá v roku 2 len Xeran za 10 mil. EUR a v roku 3 a nasledujúcich rokoch za 15 mil. EUR. Zistilo sa, že celkový trh Xeranu a jeho substitútov, na ktorom sú B a C aktívne, má hodnotu v každom roku 200 mil. EUR.V roku 2, v roku uzatvorenia licenčnej zmluvy, je trhový podiel podniku A na trhu technológií 0 %, keďže sa jeho trhový podiel musí vypočítať na základe celkového predaja Xeranu v predchádzajúcom roku. V roku 3 je trhový podiel A na trhu technológií 12,5 %, čo je odrazom hodnoty Xeranu vyrábaného podnikmi B a C v predchádzajúcom roku 2. V roku 4 a nasledujúcich rokoch je trhový podiel A na trhu technológií 27,5 %, čo je odrazom hodnoty Xeranu vyrábaného podnikmi B a C v predchádzajúcom roku.V roku 2 je trhový podiel B na trhu produktov 12,5 %, čo je odrazom predaja B v hodnote 25 mil. EUR v roku 1. V roku 3 je trhový podiel B 15 %, keďže sa jeho predaj v roku 2 zvýšil na 30 mil. EUR. V roku 4 a nasledujúcich rokoch je trhový podiel B 20 %, keďže jeho predaj je 40 mil. EUR ročne. Trhový podiel C na trhu produktov je 0 % v rokoch 1 a 2, 5 % v roku 3 a 7,5 % v nasledujúcich rokoch.Keďže licenčné dohody boli uzatvorené medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú, a individuálne trhové podiely A, B a C sú nižšie ako 30 % každý rok, dohody spadajú do bezpečného pásma uplatňovania TTBER.

                        Príklad 2Situácia je rovnaká ako v príklade 1, podniky B a C však teraz pôsobia na odlišných geografických trhoch. Zistilo sa, že hodnota celkového trhu Xeranu a jeho substitútov je 100 mil. EUR ročne na každom geografickom trhu.V tomto prípade sa trhový podiel A na trhu technológií musí vypočítať pre každý z dvoch geografických trhov. Na trhu, na ktorom je aktívny B, závisí trhový podiel A od predaja Xeranu podnikom B. Keďže sa v tomto príklade predpokladá, že celkový trh je 100 mil. EUR, t. j. polovica trhu v príklade 1, trhový podiel A je 0 % v roku 2, 15 % v roku 3 a 40 % v nasledujúcich rokoch. Trhový podiel B je 25 % v roku 2, 30 % v roku 3 a 40 % v nasledujúcich rokoch. V roku 2 a 3 neprevyšuje trhový podiel A aj B hraničnú hodnotu 30 %. Hraničná hodnota sa však prekročí od roku 4, a to znamená, že v súlade s článkom 8 ods. 2 TTBER už nemôže po roku 6 profitovať licenčná dohoda medzi A a B z bezpečného pásma, ale sa musí vyhodnocovať individuálne.Na trhu, na ktorom je aktívny C, závisí trhový podiel A od predaja Xeranu podnikom C. Trhový podiel A na trhu technológií je preto na základe predaja C v predchádzajúcom roku 0 % v roku 2, 10 % v roku 3 a 15 % v nasledujúcich rokoch. Trhový podiel C na trhu produktov je rovnaký: 0 % v roku 2, 10 % v roku 3 a 15 % v nasledujúcich rokoch. Licenčná dohoda medzi A a C preto spadá do bezpečného pásma po celé obdobie.

                  Licencovanie medzi podnikmi, ktoré si konkurujú

                        Príklad 3Podniky A a B sú aktívne na tom istom príslušnom trhu produktov a geografickom trhu určitého chemického produktu. Každý z nich vlastní aj patent na odlišné technológie používané na výrobu tohto produktu. V roku 1 A a B podpíšu krížovú licenčnú dohodu, na základe ktorej si poskytnú licenciu na používanie svojich príslušných technológií. V roku 1 A a B vyrábajú len vlastnou technológiou a A predá produkt v hodnote 15 mil. EUR a B predá produkt v hodnote 20 mil. EUR. Od roku 2 oba podniky používajú vlastnú technológiu aj technológiu druhého podniku. Od toho roku A predá produkt vyrábaný vlastnou technológiou v hodnote 10 mil. EUR a produkt vyrábaný technológiou podniku B v hodnote 10 mil. EUR. B predá od roku 2 produkt vyrábaný vlastnou technológiou v hodnote 15 mil. EUR a produkt vyrábaný technológiou A v hodnote 10 mil. EUR. Zistilo sa, že celkový trh produktu a jeho substitútov má v každom roku hodnotu 100 mil. EUR.Na hodnotenie licenčnej dohody podľa TTBER sa trhové podiely A a B musia vypočítať na trhu technológií, ako aj na trhu produktov. Trhový podiel A na trhu technológií závisí od množstva produktu predaného v predchádzajúcom roku, ktorý vyrobili A aj B technológiou A. V roku 2 je preto trhový podiel A na trhu technológií 15 %, čo je odrazom jeho vlastnej produkcie a predaja v hodnote 15 mil. EUR v roku 1. Od roku 3 je trhový podiel A na trhu technológií 20 %, čo je odrazom predaja produktu vyrábaného technológiou A a vyrábaného a predávaného A a B v hodnote 20 mil. EUR (10 mil. EUR každý z nich). Podobne je v roku 2 trhový podiel B na trhu technológií 20 % a v nasledujúcich rokoch len 25 %.Trhové podiely podnikov A a B na trhu produktov závisia od ich príslušného predaja produktu v predchádzajúcom roku bez ohľadu na použitú technológiu. Trhový podiel A na trhu produktov je 15 % v roku 2 a 20 % v nasledujúcich rokoch. Trhový podiel B na trhu produktov je 20 % v roku 2 a 25 % v nasledujúcich rokoch.Keďže sú dohody uzatvorené medzi konkurentmi, musí byť ich spoločný trhový podiel na trhu technológií, ako aj na trhu produktov nižší ako 20 % hraničná hodnota trhového podielu, aby mohol profitovať z bezpečného pásma. Je jasné, že v tomto prípade to nie je splnené. Spoločný trhový podiel na trhu technológií a na trhu produktov je 35 % v roku 2 a 45 % v nasledujúcich rokoch. Táto dohoda medzi konkurentmi sa preto bude musieť hodnotiť individuálne.

            4.   Tvrdé obmedzenia hospodárskej súťaže na základe blokovej výnimky
      4.1.   Všeobecné zásady

                  74.

                  Článok 4 TTBER obsahuje zoznam tvrdých obmedzení hospodárskej súťaže. Obmedzenie sa považuje za tvrdé obmedzenie hospodárskej súťaže z dôvodu jeho povahy a tiež na základe skúseností, ktoré ukázali, že takéto obmedzenie je takmer vždy protikonkurenčné. V súlade s judikátmi súdov Spoločenstva (39) môže takéto obmedzenie vyplývať z jasného cieľa dohody alebo z okolností individuálneho prípadu (pozri odsek 14).

                  75.

                  Ak dohoda o transfere technológie obsahuje tvrdé obmedzenie hospodárskej súťaže, vyplýva z článku 4 ods. 1 a článku 4 ods. 2 TTBER, že dohoda ako celok nespadá do rámca pôsobnosti blokovej výnimky. Na účely TTBER nemožno tvrdé obmedzenia oddeliť od zvyšku dohody. Dozorný úrad EZVO sa ďalej v súvislosti s individuálnym hodnotením domnieva, že tvrdé obmedzenia hospodárskej súťaže budú spĺňať štyri podmienky článku 53 ods. 3 Dohody o EHP (pozri odsek 18) len za výnimočných okolností.

                  76.

                  Článok 4 TTBER rozlišuje medzi dohodami medzi konkurentmi a dohodami medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú.

            4.2.   Dohody medzi konkurentmi

                  77.

                  Článok 4 ods. 1 uvádza tvrdé obmedzenia pre licencovanie medzi konkurentmi. Podľa článku 4 ods. 1 sa TTBER nevzťahuje na dohody, ktorých predmetom je priamo alebo nepriamo, samostatne alebo spolu s inými faktormi pod kontrolou strán:

                              a)

                              obmedzenie schopnosti strany určovať ceny pri predaji produktov tretím stranám;

                              b)

                              obmedzenie produkcie okrem obmedzení produkcie zmluvných produktov uložených užívateľovi licencie v nerecipročnej dohode alebo uložených len jednému užívateľovi licencie v recipročnej dohode;

                              c)

                              rozdelenie trhov alebo zákazníkov okrem:

                                          i)

                                          záväzku uloženého užívateľovi(-ľom) licencie vyrábať licencovanou technológiou len v jednej alebo viacerých technických oblastiach použitia alebo na jednom alebo viacerých trhoch produktov;

                                          ii)

                                          záväzku uloženého poskytovateľovi licencie, respektíve užívateľovi licencie v nerecipročnej dohode nevyrábať licencovanou technológiou v jednej alebo viacerých technických oblastiach použitia, na jednom alebo viacerých trhoch produktov alebo na jednom alebo viacerých exkluzívnych územiach vyhradených pre druhú stranu;

                                          iii)

                                          záväzku uloženého poskytovateľovi licencie nelicencovať technológiu inému užívateľovi licencie na konkrétnom území;

                                          iv)

                                          obmedzenia aktívneho, respektíve pasívneho predaja na exkluzívne územie alebo pre exkluzívnu skupinu zákazníkov, ktoré sú vyhradené pre druhú stranu, uložené v nerecipročnej dohode užívateľom licencie, respektíve poskytovateľom licencie;

                                          v)

                                          obmedzenia aktívneho predaja licencie na exkluzívne územie alebo pre exkluzívnu skupinu zákazníkov, ktoré vyhradil poskytovateľ licencie inému užívateľovi licencie, ak tento užívateľ licencie nebol konkurenčným podnikom poskytovateľa licencie v čase poskytnutia vlastnej licencie, uložené v nerecipročnej dohode užívateľom licencie;

                                          vi)

                                          záväzku uloženého užívateľovi licencie vyrábať zmluvné produkty len na vlastné použitie, ak užívateľ licencie nie je obmedzený aktívne a pasívne predávať zmluvné produkty ako náhradné diely pre vlastné produkty;

                                          vii)

                                          záväzku uloženého užívateľovi licencie v nerecipročnej dohode vyrábať zmluvné produkty len pre konkrétneho zákazníka, ak licencia bola poskytnutá na vytvorenie alternatívneho zdroja dodávok pre tohto zákazníka;

                              d)

                              obmedzenie schopnosti užívateľa licencie využívať vlastnú technológiu alebo obmedzenie schopnosti ktorejkoľvek strany dohody vykonávať výskum a vývoj, ak toto obmedzenie nie je nevyhnutné na zabránenie prezradenia licencovaného know-how tretím stranám.

                  78.

                  V prípade mnohých tvrdých obmedzení TTBER rozlišuje medzi recipročnými a nerecipročnými dohodami. Zoznam tvrdých obmedzení je prísnejší pre recipročné dohody ako pre nerecipročné dohody medzi konkurentmi. Recipročné dohody sú dohody o poskytnutí krížovej licencie, v ktorých licencované technológie sú konkurenčné technológie alebo sa môžu použiť na výrobu konkurenčných produktov. Nerecipročná dohoda je dohoda, kde len jedna zo strán licencuje svoju technológiu druhej strane alebo ak v prípade krížovej licencie licencované technológie nie sú konkurenčné technológie a nemožno ich použiť na výrobu konkurenčných produktov. Dohoda nie je recipročná na základe samotnej skutočnosti, že obsahuje záväzok spätného poskytnutia alebo že užívateľ licencie vráti v rámci licencie zlepšenia licencovanej technológie. V prípade, ak sa nerecipročná dohoda stane neskôr recipročnou v dôsledku uzatvorenia druhej licencie medzi tými istými stranami, môžu byť povinní revidovať prvú licenciu s cieľom zabrániť, aby dohoda obsahovala tvrdé obmedzenie. Pri hodnotení individuálneho prípadu bude Dozorný úrad EZVO prihliadať na čas, ktorý uplynul medzi uzatvorením prvej a druhej licencie.

                  79.

                  Tvrdé obmedzenie hospodárskej súťaže zakotvené v článku 4 ods. 1 písm. a) sa týka dohôd medzi konkurentmi, ktorých predmetom je určenie cien produktov predávaných tretím stranám vrátane produktov zahŕňajúcich licencovanú technológiu. Určenie cien medzi konkurentmi predstavuje obmedzenie hospodárskej súťaže už na základe svojho predmetu. Určenie cien môže mať napríklad formu priamej dohody o presnej cene, ktorá sa má účtovať, alebo o cenníku, ktorý umožňuje určité povolené maximálne zľavy. Nie je dôležité, či sa dohoda týka pevných, minimálnych, maximálnych alebo odporúčaných cien. Určenie cien možno vykonať aj nepriamo uplatnením stimulov na neodchýlenie sa od dohodnutej cenovej úrovne, napríklad stanovením, že sadzba licenčného poplatku sa zvýši, ak sa ceny produktu znížia pod určitú úroveň. Záväzok užívateľa licencie zaplatiť určitý minimálny licenčný poplatok však sám osebe nepredstavuje určenie cien.

                  80.

                  Ak sa licenčné poplatky počítajú na základe individuálneho predaja produktov, výška licenčného poplatku má priamy vplyv na hraničné náklady produktu, a tým má priamy vplyv na ceny produktov (40). Konkurenti môžu preto využívať krížové licencie s recipročnými priebežnými licenčnými poplatkami ako prostriedok koordinácie cien na nadväzujúcich trhoch produktov (41). Dozorný úrad EZVO však bude považovať krížové licencie s recipročnými priebežnými licenčnými poplatkami za určenie cien, len ak dohoda nemá žiadny prokonkurenčný účel, a preto nepredstavuje bona fide licenčnú dohodu. Dohoda, ktorá nevytvára žiadnu hodnotu, a teda nemá žiadne platné obchodné opodstatnenie, predstavuje fiktívny dohovor znamenajúci kartel.

                  81.

                  Tvrdé obmedzenie zakotvené v článku 4 ods. 1 písm. a) sa vzťahuje aj na dohody, pri ktorých sa licenčné poplatky počítajú na základe predaja všetkých produktov bez ohľadu na to, či sa používa, alebo nepoužíva licencovaná technológia. Takéto dohody spadajú aj do rámca pôsobnosti článku 4 ods. 1 písm. d), podľa ktorého schopnosť užívateľa licencie používať vlastnú technológiu nesmie byť obmedzená (pozri odsek 95). Takéto dohody vo všeobecnosti obmedzujú hospodársku súťaž, keďže dohoda zvyšuje náklady využívania vlastnej konkurenčnej technológie užívateľom licencie a obmedzuje hospodársku súťaž, ktorá existovala, keď neexistovala dohoda (42). To platí v prípade recipročných, ako aj nerecipročných dohovorov. Výnimočne však dohoda, pri ktorej sa licenčné poplatky počítajú na základe predaja všetkých produktov, môže v individuálnom prípade spĺňať podmienky článku 53 ods. 3 Dohody o EHP, ak na základe objektívnych faktorov možno prísť k záveru, že obmedzenie je nevyhnutné, aby poskytnutie licencie bolo prokonkurenčné. To môže byť prípad, ak by pri absencii obmedzenia bolo nemožné alebo neprimerane ťažké vypočítať alebo monitorovať licenčný poplatok splatný užívateľom licencie napríklad z dôvodu, že technológia poskytovateľa licencie nezanecháva žiadnu viditeľnú stopu na konečnom produkte a nie sú k dispozícii použiteľné alternatívne metódy monitorovania.

                  82.

                  Tvrdé obmedzenie hospodárskej súťaže stanovené v článku 4 ods. 1 písm. b) sa týka uloženia recipročných obmedzení produkcie stranám. Obmedzenie produkcie predstavuje obmedzenie množstva výroby a predaja strany. Článok 4 ods. 1 písm. b) sa nevzťahuje na obmedzenia produkcie uložené užívateľovi licencie v nerecipročnej dohode ani na obmedzenia produkcie uložené jednému z užívateľov licencie v recipročnej dohode, ak sa toto obmedzenie produkcie týka len produktov vyrábaných licencovanou technológiou. Článok 4 ods. 1 písm. b) preto označuje recipročné obmedzenia produkcie za tvrdé obmedzenia uložené stranám a obmedzenia produkcie uložené poskytovateľovi licencie v súvislosti s jeho vlastnou technológiou. Ak sa konkurenti dohodnú na uložení recipročných obmedzení produkcie, je predmetom a pravdepodobným účinkom tejto dohody zníženie produkcie na trhu. To isté platí pre dohody, ktoré znižujú stimuly strán rozšíriť produkciu napríklad uložením vzájomného záväzku platiť, ak sa prekročí určitá úroveň produkcie.

                  83.

                  Priaznivejší prístup k nerecipročným kvantitatívnym obmedzeniam sa zakladá na úvahe, že jednosmerné obmedzenie nemusí nevyhnutne viesť k nižšej produkcii na trhu a tiež že riziko, že dohoda nepredstavuje bona fide licenčnú dohodu, je nižšie, keď je obmedzenie nerecipročné. Ak je užívateľ licencie ochotný akceptovať jednosmerné obmedzenie, je pravdepodobné, že dohoda vedie k skutočnej integrácii doplňujúcich sa technológií alebo k integrácii vyspelejšej technológie poskytovateľa licencie s výrobným fondom užívateľa licencie, ktorej cieľom je zvýšiť efektívnosť. V recipročnej dohode by mohlo byť obmedzenie produkcie uložené jednému užívateľovi licencie odrazom vyššej hodnoty technológie licencovanej jednou zo strán a môže slúžiť na podporu prokonkurenčného licencovania.

                  84.

                  Tvrdé obmedzenie hospodárskej súťaže stanovené v článku 4 ods. 1 písm. c) sa týka rozdelenia trhov a zákazníkov. Dohody, pri ktorých si konkurenti delia trhy a zákazníkov, majú obmedzenie hospodárskej súťaže ako svoj predmet. Za tvrdé obmedzenie sa považuje, ak sa konkurenti v recipročnej dohode zaviažu nevyrábať na určitých územiach alebo nepredávať aktívne, respektíve pasívne na určitých územiach alebo pre určitých zákazníkov vyhradených pre druhú stranu.

                  85.

                  Článok 4 ods. 1 písm. c) je uplatniteľný bez ohľadu na to, či užívateľovi licencie zostáva voľnosť používať vlastnú technológiu. Keď sa užívateľ licencie vybaví zariadením na používanie technológie poskytovateľa licencie na výrobu daného produktu, môže byť nákladné udržiavať samostatnú výrobnú linku využívajúcu inú technológiu s cieľom uspokojovať potreby zákazníkov, na ktorých sa vzťahujú obmedzenia. Okrem toho vzhľadom na protikonkurenčný potenciál tohto obmedzenia môže mať užívateľ licencie malú stimuláciu vyrábať na základe vlastnej technológie. Je tiež veľmi nepravdepodobné, že sú takéto obmedzenia nevyhnutné, aby poskytovanie licencií bolo priaznivé pre hospodársku súťaž.

                  86.

                  Podľa článku 4 ods. 1 písm. c) bodu ii) nie je tvrdým obmedzením, ak poskytovateľ licencie poskytne v nerecipročnej dohode užívateľovi licencie exkluzívnu licenciu vyrábať na základe licencovanej technológie na konkrétnom území, čím sa zaviaže, že sám nebude vyrábať zmluvné produkty na tom území alebo obstarávať zmluvné produkty z toho územia. Takéto exkluzívne licencie patria do pôsobnosti blokovej výnimky bez ohľadu na veľkosť územia. Ak je licencia celosvetová, znamená exkluzivita, že poskytovateľ licencie nevstúpi na trh ani nezostane na trhu. Bloková výnimka sa tiež uplatňuje, ak je licencia obmedzená na jednu alebo viac technických oblastí použitia alebo jeden alebo viac trhov produktov. Účelom dohôd spadajúcich do rámca pôsobnosti článku 4 ods. 1 písm. c) bodu ii) môže byť poskytnúť užívateľovi licencie stimul na investovanie do licencovanej technológie a na jej vývoj. Predmetom dohody nie je preto nevyhnutne rozdelenie trhov.

                  87.

                  Podľa článku 4 ods. 1 písm. c) bodu iv) a z toho istého dôvodu sa bloková výnimka vzťahuje aj na nerecipročné dohody, na základe ktorých sa strany zaviažu nepredávať aktívne alebo pasívne (43) na exkluzívnych územiach alebo pre exkluzívnu skupinu zákazníkov, ktoré sú vyhradené pre druhú stranu.

                  88.

                  Podľa článku 4 ods. 1 písm. c) bodu iii) nie je tvrdým obmedzením, ak poskytovateľ licencie vymenuje užívateľa licencie za svojho jediného užívateľa licencie na konkrétnom území, čo znamená, že tretie strany nedostanú licenciu, aby mohli vyrábať na základe technológie poskytovateľa licencie na príslušnom území. V prípade takýchto exkluzívnych licencií sa bloková výnimka uplatňuje bez ohľadu na to, či je dohoda recipročná, alebo nie, keďže táto dohoda nemá vplyv na schopnosť strán plne využívať vlastnú technológiu na príslušných územiach.

                  89.

                  Článok 4 ods. 1 písm. c) bod v) vyníma zo zoznamu tvrdých obmedzení, a tým z blokových výnimiek až do hraničnej hodnoty trhového podielu obmedzenia uložené v nerecipročnej dohode na aktívny predaj užívateľa licencie na území alebo pre skupiny zákazníkov, ktoré vyhradil poskytovateľ licencie inému užívateľovi licencie. Je však podmienkou, aby chránený užívateľ licencie nebol konkurentom poskytovateľa licencie v čase, keď bola dohoda uzatvorená. Nie je opodstatnené zaradiť takéto obmedzenia medzi tvrdé obmedzenia. Keď sa poskytovateľovi licencie umožní, aby poskytol užívateľovi licencie, ktorý ešte nebol na trhu, ochranu pred aktívnym predajom užívateľov licencie, ktorí sú konkurentmi poskytovateľa licencie a ktorí sú na tento účel už usadení na trhu, takéto obmedzenie môže stimulovať užívateľa licencie na efektívnejšie využívanie licencovanej technológie. Ak sa na druhej strane užívatelia licencie dohodnú medzi sebou, že nebudú predávať aktívne ani pasívne na určitých územiach alebo pre určité skupiny zákazníkov, táto dohoda znamená kartel medzi užívateľmi licencie. Vzhľadom na to, že takéto dohody neobsahujú žiadny transfer technológie, nespadajú do rámca pôsobnosti TTBER.

                  90.

                  Podľa článku 4 ods. 1 písm. c) bodu i) obmedzenia v dohodách medzi konkurentmi, ktoré obmedzujú licenciu na jeden alebo viac trhov produktov alebo technických oblastí použitia (44), nie sú tvrdé obmedzenia. Na takéto obmedzenia sa vzťahuje bloková výnimka do hraničnej hodnoty trhového podielu 20 % bez ohľadu na to, či je dohoda recipročná, alebo nie. Pre uplatňovanie blokovej výnimky je však podmienkou, aby obmedzenia oblasti používania nešli za rámec licencovaných technológií. Podmienkou je takisto, aby užívatelia licencie neboli obmedzení v používaní vlastnej technológie [pozri článok 4 ods. 1 písm. d)]. Ak sú užívatelia licencie obmedzení v používaní vlastnej technológie, dohoda znamená rozdelenie trhu.

                  91.

                  Bloková výnimka sa uplatňuje bez ohľadu na to, či je obmedzenie oblasti použitia symetrické, alebo asymetrické. Asymetrické obmedzenie oblasti použitia v recipročnej licenčnej dohode znamená, že obe strany smú používať príslušné licencované technológie len v rozdielnych oblastiach použitia. Ak strany nie sú obmedzené v používaní vlastných technológií, nepredpokladá sa, že dohoda vedie strany, aby opustili oblasť(-ti) patriacu(-e) do pôsobnosti licencie poskytnutej druhej strane alebo aby sa vzdali vstupu do tejto (týchto) oblasti(-tí). Aj keď sa užívatelia licencie vybavia zariadením na používanie licencovanej technológie v licencovanej oblasti použitia, nemusí existovať žiadny vplyv na výrobný fond používaný v súvislosti s produkciou mimo oblasti pôsobnosti licencie. Je preto dôležité, aby sa obmedzenie týkalo rôznych trhov produktov alebo oblastí použitia, a nie zákazníkov pridelených podľa území alebo skupín, ktorí nakupujú produkty patriace do toho istého trhu produktov alebo technickej oblasti použitia. Riziko rozdelenia trhu sa v tomto druhom prípade považuje za podstatne vyššie (pozri odsek 85). Obmedzenia oblasti použitia môžu byť ďalej potrebné na podporu poskytovania licencií priaznivého pre hospodársku súťaž (pozri odsek 182).

                  92.

                  Článok 4 ods. 1 písm. c) bod vi) zakotvuje ďalšiu výnimku, a to obmedzenia výroby len na vlastnú potrebu, t. j. požiadavku, na základe ktorej môže užívateľ licencie vyrábať produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu len na vlastnú potrebu. Ak zmluvný produkt predstavuje komponent, môže byť užívateľ licencie povinný vyrábať tento komponent len na zahrnutie do vlastných produktov a nesmie predávať tieto komponenty iným výrobcom. Užívateľ licencie musí byť však schopný predávať komponenty ako náhradné diely pre vlastné produkty a musí byť preto schopný zásobovať tretie strany, ktoré vykonávajú popredajné služby pre tieto produkty. Obmedzenia používania len na vlastnú potrebu, ktoré sú definované, môžu byť potrebné na podporu šírenia technológie najmä medzi konkurujúcimi si podnikmi a spadajú do pôsobnosti blokovej výnimky. Takéto obmedzenia sa preberajú aj v oddiele IV.2.5.

                  93.

                  Na záver treba povedať, že článok 4 ods. 1 písm. c) bod vii) vyníma zo zoznamu tvrdých obmedzení povinnosť užívateľa licencie v nerecipročnej dohode vyrábať zmluvné produkty len pre konkrétneho zákazníka s cieľom vytvoriť alternatívny zdroj dodávok pre tohto zákazníka. Pre uplatnenie článku 4 ods. 1 písm. c) bodu vii) je preto podmienkou, aby licencia bola obmedzená na vytvorenie alternatívneho zdroja dodávok pre tohto konkrétneho zákazníka. Nie je však podmienkou, aby sa udelila len jedna takáto licencia. Článok 4 ods. 1 písm. c) bod vii) sa vzťahuje aj na situácie, v ktorých je viac ako jeden podnik licencovaný na zásobovanie toho istého určeného zákazníka. Potenciál takýchto dohôd v súvislosti s rozdelením trhov je obmedzený, ak sa licencia poskytne len na účel zásobovania konkrétneho zákazníka. Za takýchto okolností predovšetkým nemožno predpokladať, že dohoda bude viesť k tomu, aby užívateľ licencie prestal využívať vlastnú technológiu.

                  94.

                  Tvrdé obmedzenie hospodárskej súťaže stanovené v článku 4 ods. 1 písm. d) sa vzťahuje predovšetkým na obmedzenia schopnosti ktorejkoľvek zo strán vykonávať výskum a vývoj. Obe strany musia mať možnosť vykonávať nezávislý výskum a vývoj. Toto pravidlo sa uplatňuje bez ohľadu na to, či sa obmedzenie vzťahuje na oblasť patriacu do pôsobnosti licencie, alebo na iné oblasti. Samotná skutočnosť, že sa strany zaviažu na vzájomné poskytovanie si svojich príslušných zlepšených technológií, nepredstavuje obmedzenie nezávislého výskumu a vývoja. Vplyv takýchto dohôd na hospodársku súťaž sa musí hodnotiť z hľadiska okolností jednotlivého prípadu. Článok 4 ods. 1 písm. d) sa nevzťahuje ani na obmedzenia, ktoré bránia strane vykonávať výskum a vývoj s tretími stranami, ak je takéto obmedzenie potrebné na ochranu know-how poskytovateľa licencie pred prezradením. Aby sa na obmedzenia potrebné na ochranu know-how poskytovateľa licencie pred prezradením vzťahovala výnimka, musia byť potrebné a úmerné na zabezpečenie takejto ochrany. Ak napríklad dohoda stanovuje konkrétnych zamestnancov užívateľa licencie, ktorí majú byť vyškolení a majú zodpovedať za používanie licencovaného know-how, môže byť postačujúce uložiť užívateľovi licencie záväzok nepovoliť týmto zamestnancom účasť na výskume a vývoji s tretími stranami. Rovnako môžu byť primerané ďalšie ochranné opatrenia.

                  95.

                  Podľa článku 4 ods. 1 písm. d) nesmie byť užívateľ licencie obmedzený ani v používaní vlastnej konkurenčnej technológie, ak pri tomto používaní nevyužíva technológiu poskytnutú poskytovateľom licencie v rámci licencie. V súvislosti s vlastnou technológiou užívateľa licencie sa na neho nesmú vzťahovať obmedzenia, pokiaľ ide o to, kde vyrába alebo predáva, koľko vyrába alebo predáva a za akú cenu predáva. Nesmie byť ani povinný platiť licenčné poplatky za produkty vyrábané na základe vlastnej technológie (pozri odsek 81). Užívateľ licencie nesmie byť ďalej obmedzený v licencovaní vlastnej technológie tretím stranám. Ak sa obmedzenia vzťahujú na používanie vlastnej technológie užívateľa licencie alebo na vykonávanie výskumu a vývoja, konkurencieschopnosť technológie užívateľa licencie je znížená. Účinkom toho je zníženie hospodárskej súťaže na existujúcich trhoch produktov a technológií a zníženie stimulácie užívateľa licencie investovať do vývoja a zlepšovania svojej technológie.

            4.3.   Dohody medzi stranami, ktoré si nekonkurujú

                  96.

                  Článok 4 ods. 2 vymenúva tvrdé obmedzenia pre poskytovanie licencií medzi nekonkurentmi. Podľa tohto ustanovenia sa TTBER nevzťahuje na dohody, ktorých predmetom je priamo alebo nepriamo, samostatne alebo spolu s ďalšími faktormi pod kontrolou strán:

                              a)

                              obmedzenie schopnosti strany určovať svoje ceny pri predaji produktov tretím stranám bez toho, aby bola dotknutá možnosť ukladať maximálnu predajnú cenu alebo odporučiť predajnú cenu, ak nepredstavuje pevnú alebo minimálnu predajnú cenu v dôsledku tlaku ktorejkoľvek zo strán alebo stimulov poskytovaných ktoroukoľvek z nich;

                              b)

                              obmedzenie územia, na ktoré môže užívateľ licencie pasívne predávať zmluvné produkty, respektíve obmedzenie zákazníkov, ktorým môže užívateľ licencie pasívne predávať tieto produkty, okrem:

                                          i)

                                          obmedzenia pasívneho predaja na exkluzívne územie alebo pre exkluzívnu skupinu zákazníkov, vyhradené pre poskytovateľa licencie;

                                          ii)

                                          obmedzenia pasívneho predaja na exkluzívne územie alebo pre exkluzívnu skupinu zákazníkov, pridelené poskytovateľom licencie inému užívateľovi licencie počas prvých dvoch rokov, v priebehu ktorých tento druhý užívateľ licencie predáva zmluvné produkty na tomto území alebo pre túto skupinu zákazníkov;

                                          iii)

                                          záväzku vyrábať zmluvné produkty len na vlastné použitie, ak užívateľ licencie nie je obmedzený predávať zmluvné produkty aktívne a pasívne ako náhradné diely pre vlastné produkty;

                                          iv)

                                          záväzku vyrábať zmluvné produkty len pre konkrétneho zákazníka, ak licencia bola udelená s cieľom vytvoriť alternatívny zdroj dodávok pre tohto zákazníka;

                                          v)

                                          obmedzenia predaja konečným spotrebiteľom zo strany užívateľa licencie pôsobiaceho na veľkoobchodnej úrovni;

                                          vi)

                                          obmedzenia predaja neautorizovaným distribútorom zo strany členov selektívneho distribučného systému;

                              c)

                              obmedzenie aktívneho alebo pasívneho predaja konečným spotrebiteľom zo strany užívateľa licencie, ktorý je členom selektívneho distribučného systému a ktorý pôsobí na maloobchodnej úrovni, bez toho, aby bola dotknutá možnosť zákazu členovi tohto systému pôsobiť z neautorizovaného miesta podnikania.

                  97.

                  Tvrdé obmedzenie hospodárskej súťaže stanovené v článku 4 ods. 2 písm. a) sa týka určenia cien účtovaných pri predaji produktov tretím stranám. Presnejšie povedané, toto ustanovenie sa vzťahuje na obmedzenia, ktorých priamym alebo nepriamym predmetom je určenie pevnej alebo minimálnej predajnej ceny alebo pevnej alebo minimálnej cenovej úrovne, ktorú by poskytovateľ licencie alebo užívateľ licencie mali dodržiavať pri predaji produktov tretím stranám. V prípade dohôd, ktoré priamo určujú predajnú cenu, je toto obmedzenie zjavné. Určenie predajných cien však možno dosiahnuť aj nepriamymi prostriedkami, napríklad dohodami určujúcimi maržu, určujúcimi maximálnu úroveň zliav alebo spájajúcimi predajnú cenu s predajnými cenami konkurentov alebo tiež hrozbami, zastrašovaním, výstrahami, sankciami alebo ukončením zmluvy v súvislosti s dodržiavaním danej cenovej úrovne. Vyššiu účinnosť priamych alebo nepriamych prostriedkov na určovanie cien možno dosiahnuť v spojení s opatreniami na identifikáciu nízkych cien, napríklad zavedením systému monitorovania cien alebo uložením povinnosti užívateľom licencie nahlasovať cenové odchýlky. Vyššiu účinnosť priamych alebo nepriamych prostriedkov určovania cien možno podobne dosiahnuť v spojení s opatreniami, ktoré znižujú stimuly užívateľa licencie znižovať svoju predajnú cenu, napríklad poskytovateľ licencie uloží užívateľovi licencie záväzok uplatniť doložku zákazníka s najlepšími obchodnými podmienkami, t. j. záväzok poskytnúť zákazníkovi akékoľvek priaznivejšie podmienky poskytnuté akémukoľvek inému zákazníkovi. Rovnaké prostriedky možno použiť na to, aby maximálne alebo odporúčané ceny pôsobili ako pevné alebo minimálne predajné ceny. Poskytnutie zoznamu odporúčaných cien alebo uloženie maximálnej ceny užívateľovi licencie zo strany poskytovateľa licencie sa samo osebe nepovažuje za skutočnosť, ktorá vedie k pevným alebo minimálnym predajným cenám.

                  98.

                  Podľa článku 4 ods. 2 písm. b) sú tvrdými obmedzeniami hospodárskej súťaže dohody alebo zosúladené postupy, ktorých priamym alebo nepriamym predmetom je obmedzenie pasívneho predaja produktov obsahujúcich licencovanú technológiu užívateľmi licencie (45). Obmedzenia pasívneho predaja pre užívateľa licencie môžu byť výsledkom priamych záväzkov, napríklad záväzku nepredávať určitým zákazníkom alebo zákazníkom na určitých územiach alebo záväzku postupovať objednávky od týchto zákazníkov iným užívateľom licencií, ale môžu byť tiež výsledkom nepriamych opatrení, ktorých cieľom je ovplyvniť užívateľa licencie, aby sa vzdal uskutočnenia takýchto predajov, napríklad finančných stimulov a zavedenia systému monitorovania zameraného na overenie skutočnej destinácie licencovaných produktov. Nepriamym prostriedkom obmedzenia pasívneho predaja môžu byť kvantitatívne obmedzenia. Dozorný úrad EZVO nebude predpokladať, že kvantitatívne obmedzenia ako také slúžia na tento účel. Zaujme však iný postoj, ak sa kvantitatívne obmedzenia použijú na implementáciu implicitnej dohody o rozdelení trhu. Medzi skutočnosti, ktoré svedčia o existencii takejto dohody, patrí úprava množstiev v priebehu času s cieľom pokryť len miestny dopyt, spájanie kvantitatívnych obmedzení so záväzkom predávať minimálne množstvá na území, minimálne záväzky týkajúce sa licenčných poplatkov, spojené s predajom na území, diferencované sadzby licenčných poplatkov v závislosti od destinácie produktov a monitorovanie destinácie produktov predávaných jednotlivými užívateľmi licencií. Na všeobecné tvrdé obmedzenie, ktoré sa vzťahuje na pasívny predaj užívateľov licencie, sa vzťahuje mnoho výnimiek, ktoré sa preberajú ďalej.

                  99.

                  Článok 4 ods. 2 písm. b) sa nevzťahuje na obmedzenia predaja uložené poskytovateľovi licencie. Na všetky obmedzenia predaja uložené poskytovateľovi licencie sa vzťahuje bloková výnimka do hraničnej hodnoty trhového podielu 30 %. To isté sa vzťahuje na všetky obmedzenia aktívneho predaja užívateľa licencie s výnimkou, ktorá sa uvádza v súvislosti s aktívnym predajom v odsekoch 105 a 106. Bloková výnimka pre obmedzenia aktívneho predaja sa zakladá na predpoklade, že takéto obmedzenia podporujú investície, necenovú hospodársku súťaž a zlepšenie kvality služieb poskytovaných užívateľmi licencie vyriešením problémov s parazitovaním a problémov s opustením investícií. V prípade obmedzení aktívneho predaja medzi územiami alebo skupinami zákazníkov užívateľov licencie sa nevyžaduje, aby chránenému užívateľovi licencie bolo poskytnuté exkluzívne územie alebo exkluzívna skupina zákazníkov. Bloková výnimka sa vzťahuje aj na obmedzenia aktívneho predaja, ak pre konkrétne územie alebo konkrétnu skupinu zákazníkov bol menovaný viac ako jeden užívateľ licencie. Možno sa domnievať, že investície na zvýšenie efektívnosti sa budú podporovať v prípade, keď možno užívateľa licencie ubezpečiť, že bude čeliť hospodárskej súťaži v oblasti aktívneho predaja len zo strany obmedzeného počtu užívateľov licencie v rámci územia, a nie aj zo strany užívateľov licencie mimo územia.

                  100.

                  Obmedzenia aktívneho a pasívneho predaja užívateľmi licencie na exkluzívne územie alebo pre exkluzívnu skupinu zákazníkov, vyhradené pre poskytovateľa licencie, nepredstavujú tvrdé obmedzenia hospodárskej súťaže [pozri článok 4 ods. 2 písm. b) bod i)] a môžu využívať blokovú výnimku. Predpokladá sa, že do hraničnej hodnoty trhového podielu takéto obmedzenia, ak obmedzujú hospodársku súťaž, podporujú šírenie technológie a integráciu tejto technológie do výrobného fondu užívateľa licencie v prospech hospodárskej súťaže. Aby územie alebo skupina zákazníkov boli vyhradené pre poskytovateľa licencie, nie je potrebné, aby poskytovateľ licencie skutočne vyrábal licencovanou technológiou na príslušnom území alebo pre príslušnú skupinu zákazníkov. Poskytovateľ licencie môže vyhradiť územie alebo skupinu zákazníkov aj na neskoršie využívanie.

                  101.

                  Obmedzenia pasívneho predaja užívateľmi licencie na exkluzívne územie alebo skupinu zákazníkov, priradené inému užívateľovi licencie, môžu využívať blokovú výnimku v priebehu dvoch rokov odo dňa, keď chránený užívateľ licencie začal predávať produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu na svojom exkluzívnom území alebo pre svoju exkluzívnu skupinu zákazníkov [pozri článok 4 ods. 2 písm. b) bod ii)]. Užívatelia licencie musia často vložiť veľké investície do výrobného fondu a reklamných činností s cieľom začať a rozvinúť činnosť na novom území. Riziká, s ktorými sa nový užívateľ licencie stretáva, možno preto považovať za značné najmä preto, lebo náklady na reklamu a investície do výrobného fondu potrebné na výrobu na základe konkrétnej technológie sú často stratené, t. j. nemožno ich získať späť, ak užívateľ licencie opustí trh. Za týchto okolností sa často stáva, že užívatelia licencie by neuzatvorili licenčnú dohodu bez ochrany na určité obdobie pred (aktívnym a) pasívnym predajom na ich území zo strany iných užívateľov licencie. Obmedzenia pasívneho predaja na exkluzívnom území užívateľa licencie inými užívateľmi licencie preto nespadá do pôsobnosti článku 53 ods. 1 Dohody o EHP v priebehu dvoch rokov odo dňa, keď produkt zahŕňajúci licencovanú technológiu bol prvýkrát uvedený na trh na exkluzívnom území príslušného užívateľa licencie. Ak však v jednotlivých prípadoch spadajú takéto obmedzenia do pôsobnosti článku 53 ods. 1, vzťahuje sa na ne bloková výnimka. Po uplynutí tohto dvojročného obdobia predstavujú obmedzenia pasívneho predaja medzi užívateľmi licencie tvrdé obmedzenia. Takéto obmedzenia zvyčajne spadajú do pôsobnosti článku 53 ods. 1 a pravdepodobne nebudú spĺňať podmienky článku 53 ods. 3. Predovšetkým je málo pravdepodobné, aby obmedzenia pasívneho predaja boli nevyhnutné na dosiahnutie zvýšenia efektívnosti (46).

                  102.

                  Článkom 4 ods. 2 písm. b) bodom iii) sa umožňuje vyňať v rámci blokovej výnimky obmedzenie, na základe ktorého je užívateľ licencie povinný vyrábať produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu len na vlastnú potrebu. Ak je zmluvný produkt komponentom, môže byť užívateľ licencie z tohto dôvodu povinný používať tento produkt len na zahrnutie do vlastných produktov a môže byť povinný nepredávať tento produkt iným výrobcom. Užívateľ licencie však musí mať možnosť aktívne a pasívne predávať produkty ako náhradné diely pre vlastné produkty a musí mať preto možnosť zásobovať tretie strany, ktoré vykonávajú popredajné služby pre tieto produkty. Obmedzenia používania len na vlastnú potrebu sa preberajú aj v oddiele IV.2.5.

                  103.

                  Tak ako v prípade dohôd medzi konkurentmi (pozri odsek 93), bloková výnimka sa vzťahuje aj na dohody, na základe ktorých je užívateľ licencie povinný vyrábať zmluvné produkty len pre konkrétneho zákazníka s cieľom poskytnúť tomuto zákazníkovi alternatívny zdroj dodávok [pozri článok 4 ods. 2 písm. b) bod iv)]. V prípade dohôd medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, je málo pravdepodobné, aby takéto obmedzenia spadali do pôsobnosti článku 53 ods. 1.

                  104.

                  Článkom 4 ods. 2 písm. b) bodom v) sa umožňuje vyňať v rámci blokovej výnimky záväzok užívateľa licencie nepredávať konečným spotrebiteľom, a tým predávať len maloobchodníkom. Tento záväzok povoľuje poskytovateľovi licencie poveriť funkciou veľkoobchodného predaja užívateľa licencie a zvyčajne nespadá do pôsobnosti článku 53 ods. 1 (47).

                  105.

                  Na záver treba povedať, článok 4 ods. 2 písm. b) bod vi) umožňuje vyňať v rámci blokovej výnimky obmedzenie pre užívateľa licencie nepredávať neautorizovaným distribútorom. Táto výnimka umožňuje poskytovateľovi licencie uložiť užívateľovi licencie záväzok byť súčasťou selektívneho distribučného systému. V tom prípade však musia mať užívatelia licencie v súlade s článkom 4 ods. 2 písm. c) povolenie predávať aktívne aj pasívne konečným užívateľom bez toho, aby bola dotknutá možnosť obmedziť funkciu užívateľa licencie na veľkoobchodný predaj, ako je stanovené v článku 4 ods. 2 písm. b) bode v) (pozri predchádzajúci odsek).

                  106.

                  Treba pripomenúť (pozri odsek 39), že bloková výnimka sa vzťahuje na licenčné dohody, na základe ktorých poskytovateľ licencie ukladá záväzky, ktoré užívateľ licencie musí alebo môže uložiť svojim kupujúcim vrátane distribútorov. Tieto záväzky však musia byť v súlade s pravidlami hospodárskej súťaže vzťahujúcimi sa na dohody o dodávkach a distribúcii. Keďže sa TTBER obmedzuje na dohody medzi dvoma stranami, dohody uzatvorené medzi užívateľom licencie a jeho kupujúcimi, ktorí vykonávajú tieto záväzky, nespadajú do rámca pôsobnosti TTBER. Takéto dohody môžu využívať blokovú výnimku, len ak spĺňajú požiadavky vertikálnej blokovej výnimky (pozri oddiel 2.5.2).

            5.   Vylúčené obmedzenia

                  107.

                  V článku 5 TTBER sa uvádzajú štyri druhy obmedzení, na ktoré sa nevzťahuje bloková výnimka a ktoré preto vyžadujú individuálne hodnotenie svojich protikonkurenčných a prokonkurenčných účinkov. Z článku 5 vyplýva, že zahrnutie akýchkoľvek obmedzení stanovených v týchto ustanoveniach do licenčnej dohody nebráni uplatňovaniu blokovej výnimky na zvyšok dohody. Bloková výnimka sa vzťahuje len na príslušné individuálne obmedzenie, čo znamená, že je potrebné individuálne hodnotenie. Obmedzenia stanovené v článku 5 sú preto oddeliteľné.

                  108.

                  V článku 5 ods. 1 sa stanovuje, že bloková výnimka sa nevzťahuje na tieto tri záväzky:

                              a)

                              akýkoľvek priamy alebo nepriamy záväzok uložený užívateľovi licencie poskytnúť exkluzívnu licenciu poskytovateľovi licencie alebo tretej strane určenej poskytovateľom licencie v súvislosti s jej oddeliteľnými zlepšeniami licencovanej technológie alebo s jej novými aplikáciami;

                              b)

                              akýkoľvek priamy alebo nepriamy záväzok uložený užívateľovi licencie prideliť poskytovateľovi licencie alebo tretej strane určenej poskytovateľom licencie práva na oddeliteľné zlepšenia licencovanej technológie alebo na jej nové aplikácie;

                              c)

                              akýkoľvek priamy alebo nepriamy záväzok uložený užívateľovi licencie nenapadnúť platnosť práv duševného vlastníctva poskytovateľa licencie na spoločnom trhu. TTBER však zakotvuje možnosť poskytovateľa licencie ukončiť licenčnú dohodu v prípade, ak užívateľ licencie napadne platnosť licencovanej technológie.

                        Účelom článku 5 ods. 1 písm. a), b) a c) je zabrániť uplatneniu blokovej výnimky na dohody, ktoré môžu znížiť stimuly užívateľov licencie k inovácii.

                  109.

                  Článok 5 ods. 1 písm. a) a článok 5 ods. 1 písm. b) sa týkajú exkluzívneho spätného poskytovania alebo postúpenia oddeliteľných zlepšení licencovanej technológie poskytovateľovi licencie. Zlepšenie je oddeliteľné, ak ho možno využívať bez porušenia práv spojených s licencovanou technológiou. Možno sa domnievať, že záväzok poskytnúť poskytovateľovi licencie exkluzívnu licenciu na oddeliteľné zlepšenia licencovanej technológie alebo postúpiť takéto zlepšenia poskytovateľovi licencie zrejme zníži stimuly užívateľa licencie k inovácii, keďže bráni užívateľovi licencie využívať svoje zlepšenia, vrátane licencovania tretím stranám. Platí to, ak sa oddeliteľné zlepšenie týka tej istej aplikácie ako licencovaná technológia, ako aj v prípade, ak užívateľ licencie vyvinie nové aplikácie licencovanej technológie. Podľa článku 5 ods. 1 písm. a) a b) sa na tieto záväzky nevzťahuje bloková výnimka. Bloková výnimka sa však môže využiť na neexkluzívne záväzky spätného poskytovania v súvislosti s oddeliteľnými zlepšeniami. Bloková výnimka sa môže využiť, aj keď je záväzok spätného poskytovania nerecipročný, t. j. uložený len užívateľovi licencie, a ak je poskytovateľ licencie na základe dohody oprávnený poskytnúť oddeliteľné zlepšenia ostatným užívateľom licencie. Nerecipročný záväzok spätného poskytovania môže podporovať inováciu a šírenie novej technológie tým, že umožní poskytovateľovi licencie slobodne určiť, či a v akej miere postúpi vlastné zlepšenia svojim užívateľom licencie. Klauzula o ďalšom poskytovaní môže tiež podporovať šírenie technológie, keďže v čase uzatvárania dohody každý užívateľ licencie vie, že bude s ostatnými užívateľmi licencie v rovnakom postavení z hľadiska technológie, na základe ktorej vyrába. Exkluzívne spätné poskytovanie a záväzky postúpiť neoddeliteľné zlepšenia neobmedzujú hospodársku súťaž v zmysle článku 53 ods. 1 Dohody o EHP, keďže neoddeliteľné zlepšenia nemôže užívateľ licencie využívať bez súhlasu poskytovateľa licencie.

                  110.

                  Uplatňovanie článku 5 ods. 1 písm. a) a b) nezávisí od toho, či poskytovateľ licencie platí, alebo neplatí odmenu za nadobudnutie zlepšenia alebo za získanie exkluzívnej licencie. Existencia a úroveň takejto odmeny však môže byť dôležitým faktorom v súvislosti s individuálnym hodnotením podľa článku 53. Ak sa spätné poskytovanie robí na základe odmeny, je menej pravdepodobné, že tento záväzok vytvára pre užívateľa licencie faktor odrádzajúci od inovácie. Pri hodnotení výhradného spätného poskytovania, ktoré nespadá do pôsobnosti blokovej výnimky, je dôležitým faktorom aj trhová pozícia poskytovateľa licencie na trhu technológií. Čím je pozícia poskytovateľa licencie silnejšia, tým je pravdepodobnejšie, že exkluzívne záväzky spätného poskytovania budú mať reštriktívne účinky na hospodársku súťaž v inováciách. Čím je pozícia technológie poskytovateľa licencie silnejšia, tým je pravdepodobnejšie, že užívateľ licencie bude predstavovať dôležitý zdroj inovácie a budúcej hospodárskej súťaže. Negatívny vplyv záväzkov spätného poskytovania sa môže zvýšiť aj v prípade paralelných sietí licenčných dohôd obsahujúcich takéto záväzky. Ak dostupné technológie kontroluje obmedzený počet poskytovateľov licencií, ktorí ukladajú záväzky spätného poskytovania užívateľom licencie, riziko protikonkurenčných účinkov je vyššie, ako keď existuje mnoho technológií, z ktorých len niektoré sú licencované na základe exkluzívneho spätného poskytovania.

                  111.

                  Riziko negatívnych účinkov na inováciu je vyššie v prípade krížového licencovania medzi konkurujúcimi si podnikmi, ak je záväzok spätného poskytovania oboch strán spojený so záväzkom oboch strán deliť sa s druhou stranou o zlepšenia vlastnej technológie. Delenie sa o všetky zlepšenia medzi konkurentmi môže zabrániť každému z konkurentov získať konkurenčný náskok pred druhou stranou (pozri aj odsek 208). Je však málo pravdepodobné, že strany by nemohli získať konkurenčný náskok pred druhou stranou, ak je účelom licencie povoliť stranám vyvíjať svoje príslušné technológie a ak ich licencia nevedie k používaniu rovnakej technologickej základne pri navrhovaní ich produktov. To je prípad, keď je účelom licencie skôr vytvoriť koncepčnú voľnosť ako zlepšiť technologickú základňu užívateľa licencie.

                  112.

                  Vylúčené obmedzenie stanovené v článku 5 ods. 1 písm. c) sa týka klauzúl o nenapadnutí, t. j. záväzkov nenapadnúť platnosť duševného vlastníctva poskytovateľa licencie. Dôvodom vylúčenia klauzúl o nenapadnutí z rámca pôsobnosti blokovej výnimky je skutočnosť, že užívatelia licencie dokážu zvyčajne najlepšie určiť, či právo duševného vlastníctva je, alebo nie je neplatné. V záujme nenarušenia hospodárskej súťaže a v súlade so zásadami, na ktorých sa zakladá ochrana duševného vlastníctva, by sa neplatné práva duševného vlastníctva mali eliminovať, pretože skôr potláčajú inováciu, ako ju podporujú. Článok 53 ods. 1 by sa mal vzťahovať na klauzuly o nenapadnutí, ak je licencovaná technológia hodnotná, a preto vytvára konkurenčnú nevýhodu pre podniky, ktoré ju nemôžu používať alebo sú schopné ju používať len na základe platby licenčných poplatkov (48). V takýchto prípadoch je málo pravdepodobné, že sú splnené podmienky článku 53 ods. 3 (49). Dozorný úrad EZVO však zaujíma priaznivé stanovisko ku klauzulám o nenapadnutí, ktoré sa týkajú know-how, ak sa v prípade prezradenia možno domnievať, že je nemožné alebo veľmi ťažké nahradiť licencované know-how. V takýchto prípadoch podporuje povinnosť užívateľa licencie nenapadnúť licencované know-how šírenie novej technológie najmä tým, že umožní slabším poskytovateľom licencie poskytnúť licencie silnejším užívateľom licencie bez strachu z napadnutia, ak je know-how absorbované užívateľom licencie.

                  113.

                  TTBER sa vzťahuje na možnosť, že poskytovateľ licencie ukončí licenčnú dohodu v prípade napadnutia licencovanej technológie. Poskytovateľ licencie preto nie je nútený pokračovať v obchodnom styku s užívateľom licencie, ktorý napadol samotnú podstatu licenčnej dohody, čo znamená, že po ukončení je akékoľvek ďalšie využívanie napadnutej technológie užívateľom licencie na vlastné riziko osoby, ktorá napadla licencovanú technológiu. Článkom 5 ods. 1 písm. c) sa však zabezpečuje, že TTBER sa nevzťahuje na zmluvné záväzky, ktoré zaväzujú užívateľa licencie nenapadnúť licencovanú technológiu, čo by umožnilo poskytovateľovi licencie žalovať užívateľa licencie za porušenie zmluvy, a tým predstavovalo ďalší faktor odrádzajúci užívateľa licencie od napadnutia platnosti technológie poskytovateľa licencie. Týmto ustanovením sa preto zabezpečuje, aby užívateľ licencie bol v rovnakom postavení ako tretie strany.

                  114.

                  Článok 5 ods. 2 vyníma z rámca pôsobnosti blokovej výnimky v prípade dohôd medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú, akýkoľvek priamy alebo nepriamy záväzok, ktorý obmedzuje schopnosť užívateľa licencie využívať vlastnú technológiu alebo obmedzuje schopnosť strán dohody vykonávať výskum a vývoj, ak toto druhé obmedzenie nie je nevyhnutné, aby sa zabránilo prezradeniu licencovaného know-how tretím stranám. Obsah tejto podmienky je rovnaký ako obsah podmienky v článku 4 ods. 1 písm. d) zoznamu tvrdých obmedzení, pokiaľ ide o dohody medzi konkurentmi, čím sa zaoberajú odseky 94 a 95. V prípade dohôd medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú, však nemožno zastávať názor, že takéto obmedzenia majú vo všeobecnosti negatívne účinky na hospodársku súťaž alebo že podmienky článku 53 ods. 3 nie sú vo všeobecnosti splnené (50). Vyžaduje sa individuálne hodnotenie.

                  115.

                  V prípade dohôd medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú, užívateľ licencie zvyčajne nevlastní konkurenčnú technológiu. Môžu však existovať prípady, pri ktorých sa strany na účely blokovej výnimky považujú za nekonkurujúce si napriek skutočnosti, že užívateľ licencie vlastní konkurenčnú technológiu. To je prípad, ak užívateľ licencie vlastní technológiu, ale ju nelicencuje, a poskytovateľ licencie nie je skutočným ani potenciálnym dodávateľom na trhu produktov. Na účely blokovej výnimky nie sú strany za takýchto okolností konkurentmi na trhu technológií ani na trhu produktov (51). V takýchto prípadoch je dôležité zabezpečiť, aby nebola obmedzená schopnosť užívateľa licencie používať vlastnú technológiu a ďalej ju vyvíjať. Táto technológia môže vyvíjať tlak na hospodársku súťaž na trhu, ktorý by sa mal zachovať. V takejto situácii sa obmedzenia používať vlastnú technológiu uložené užívateľovi licencie alebo obmedzenia výskumu a vývoja zvyčajne považujú za obmedzenia, ktoré obmedzujú hospodársku súťaž a nespĺňajú podmienky článku 53 ods. 3. Záväzok užívateľa licencie platiť licenčné poplatky nielen na základe produktov, ktoré vyrába licencovanou technológiou, ale aj na základe produktov, ktoré vyrába vlastnou technológiou, bude napríklad vo všeobecnosti obmedzovať schopnosť užívateľa licencie využívať vlastnú technológiu, preto sa vylučuje z pôsobnosti blokovej výnimky.

                  116.

                  V prípadoch, keď užívateľ licencie nevlastní konkurenčnú technológiu alebo ešte nevyvíja takúto technológiu, môže obmedzenie schopnosti strán vykonávať nezávislý výskum a vývoj obmedzovať hospodársku súťaž, ak je k dispozícii len málo technológií. V tomto prípade môžu strany predstavovať dôležitý (potenciálny) zdroj inovácie na trhu. Platí to, najmä ak strany vlastnia potrebný fond a schopnosti na vykonávanie ďalšieho výskumu a vývoja. V tomto prípade nie je pravdepodobné, že budú splnené podmienky článku 53 ods. 3. V iných prípadoch, ak sú dostupné viaceré technológie a ak strany nevlastnia zvláštny fond ani schopnosti, nebude obmedzenie výskumu a vývoja zrejme spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1 pre nedostatok značne reštriktívneho účinku alebo bude spĺňať podmienky článku 53 ods. 3. Toto obmedzenie môže podporovať šírenie novej technológie ubezpečením poskytovateľa licencie, že licencia nevytvorí nového konkurenta, a ovplyvnením užívateľa licencie, aby sa sústredil na využívanie a vývoj licencovanej technológie. Okrem toho je článok 53 ods. 1 uplatniteľný len vtedy, ak dohoda znižuje stimuly užívateľa licencie zlepšovať a využívať vlastnú technológiu. Je napríklad málo pravdepodobné, že to bude platiť, ak je poskytovateľ licencie oprávnený ukončiť licenčnú dohodu v prípade, že užívateľ licencie začne vyrábať na základe vlastnej konkurenčnej technológie. Takéto právo neznižuje stimuly užívateľa licencie na inovácie, keďže dohodu možno ukončiť, len ak sa vyvinula komerčne realizovateľná technológia a produkty vyrábané na jej základe sú pripravené na umiestnenie na trh.

            6.   Odňatie a neuplatňovanie TTBER
      6.1.   Postup pri odňatí

                  117.

                  Podľa článku 6 TTBER môže Dozorný úrad EZVO a úrady pre hospodársku súťaž štátov EZVO odňať nárok na využitie blokovej výnimky v súvislosti s jednotlivými dohodami, ktoré nespĺňajú podmienky článku 53 ods. 3 Dohody o EHP. Právomoc orgánov hospodárskej súťaže štátov EZVO odňať nárok na využitie blokovej výnimky je obmedzená na prípady, pri ktorých príslušný geografický trh nie je širší ako územie príslušného štátu EZVO.

                  118.

                  Štyri podmienky článku 53 ods. 3 sú kumulatívne a všetky sa musia splniť, aby bola výnimka uplatniteľná (52). Bloková výnimka môže byť preto odňatá, ak konkrétna dohoda nespĺňa jednu alebo viac zo štyroch podmienok.

                  119.

                  Ak sa uplatní postup odňatia, úrad, ktorý výnimku odníma, nesie dôkazové bremeno, že dohoda spadá do rámca pôsobnosti článku 53 ods. 1 a že dohoda nespĺňa všetky štyri podmienky článku 53 ods. 3. Keďže odňatie znamená, že príslušná dohoda obmedzuje hospodársku súťaž v zmysle článku 53 ods. 1 a nespĺňa podmienky článku 53 ods. 3, k odňatiu je nevyhnutne pripojené negatívne rozhodnutie založené na článkoch 5, 7 alebo 9 kapitoly II protokolu 4 k dohode o dozore a súde.

                  120.

                  Podľa článku 6 môže byť odňatie opodstatnené najmä za týchto okolností:

                              1.

                              prístup technológií tretích strán na trh je obmedzený napríklad kumulatívnym účinkom paralelných sietí podobných reštriktívnych dohôd, ktoré zakazujú užívateľom licencie používať technológiu tretej strany;

                              2.

                              prístup potenciálnych užívateľov licencie na trh je obmedzený napríklad kumulatívnym účinkom paralelných sietí podobných reštriktívnych dohôd, ktoré bránia poskytovateľom licencie poskytnúť licencie iným užívateľom licencie;

                              3.

                              strany bez akéhokoľvek objektívneho opodstatneného dôvodu prestanú využívať licencovanú technológiu.

                  121.

                  Cieľom článkov 4 a 5 TTBER, v ktorých sa uvádza zoznam tvrdých obmedzení hospodárskej súťaže a vyňaté obmedzenia, je zabezpečiť, aby dohody, ktoré majú blokovú výnimku, neznižovali stimuly na inováciu, nezdržiavali šírenie technológie a neprimerane neobmedzovali hospodársku súťaž medzi poskytovateľom licencie a užívateľom licencie alebo medzi užívateľmi licencie. Zoznam tvrdých obmedzení a zoznam vyňatých obmedzení nezohľadňuje všetky možné účinky licenčných dohôd. Bloková výnimka nezohľadňuje najmä žiadny kumulatívny účinok podobných obmedzení zakotvených v sieťach licenčných dohôd. Licenčné dohody môžu viesť k zabráneniu prístupu tretích strán na trh tak na úrovni poskytovateľa licencie, ako aj na úrovni užívateľa licencie. Zabránenie prístupu iných poskytovateľov licencií na trh môže mať pôvod v kumulatívnom účinku sietí licenčných dohôd zakazujúcich užívateľom licencie využívať konkurenčné technológie, čo vedie k vylúčeniu iných (potenciálnych) poskytovateľov licencií. Zabránenie prístupu poskytovateľov licencií na trh by mohlo nastať v prípadoch, keď väčšina podnikov na trhu, ktoré by mohli (efektívne) získať konkurenčnú licenciu, ju nemôžu získať v dôsledku obmedzujúcich dohôd a keď sa potenciálni užívatelia licencie stretávajú s relatívne veľkými prekážkami pre vstup. Zabránenie prístupu iných užívateľov licencie na trh môže byť spôsobené kumulatívnym účinkom licenčných dohôd, ktoré zakazujú poskytovateľom licencií poskytnúť licenciu iným užívateľom licencie, a tým bránia potenciálnym užívateľom licencie získať prístup k potrebným technológiám. Otázka zabránenia prístupu na trh sa podrobnejšie vysvetľuje v oddiele IV.2.7. Ďalej sa možno domnievať, že Dozorný úrad EZVO odníme nárok na využívanie blokovej výnimky, ak významný počet poskytovateľov licencie na konkurenčné technológie uloží v jednotlivých dohodách svojim užívateľom licencie, aby im poskytli priaznivejšie podmienky dohodnuté s inými poskytovateľmi licencie.

                  122.

                  Možno sa tiež domnievať, že Dozorný úrad EZVO odníme nárok na využívanie blokovej výnimky, ak strany prestanú využívať licencovanú technológiu v prípade, že na to nemajú objektívne odôvodnenie. Ak strany nevyužívajú licencovanú technológiu, nenastáva žiadna činnosť zvyšujúca efektívnosť a v prípade sa stráca samotný základný dôvod blokovej výnimky. Využívanie však nemusí nadobudnúť formu integrácie aktív. Využívanie nastane, aj keď licencia vytvára koncepčnú voľnosť pre užívateľa licencie tým, že mu umožní využívať jeho vlastnú technológiu bez podstúpenia rizika uplatnenia nárokov poskytovateľom licencie z titulu porušenia. V prípade licencovania medzi konkurentmi môže byť skutočnosť, že strany nevyužívajú licencovanú technológiu, znakom toho, že dohoda predstavuje fingovaný kartel. Dozorný úrad bude preto veľmi pozorne skúmať prípady nevyužívania.

            6.2.   Neuplatňovanie blokovej výnimky

                  123.

                  Osobitný postup neuplatňovania TTBER v štátoch EZVO je stanovený v článku 7 ods. 2 TTBER, ktorý je začlenený do Dohody o EHP. Keďže Komisia môže prestať uplatňovať TTBER na základe nariadenia určeného členským štátom ES, článok 7 ods. 2 TTBER umožňuje Dozornému úradu EZVO vyhlásiť prostredníctvom odporúčania, že TTBER sa neuplatňuje v prípadoch, keď paralelné siete podobných dohôd zahŕňajú viac ako 50 % príslušného trhu v štátoch EZVO. Odporúčanie je určené štátu EZVO alebo štátom EZVO, v ktorých sa nachádza príslušný trh. Štáty EZVO majú po prijatí odporúčania Dozorného úradu EZVO podľa článku 7 tri mesiace, aby informovali Dozorný úrad EZVO, či prijímajú odporúčanie. Ak sa štát EZVO nevyjadrí, považuje sa to za súhlas. Ak štát EZVO prijme, alebo sa predpokladá, že prijal, odporúčanie, štát EZVO musí implementovať odporúčanie do troch mesiacov odo dňa prijatia (53).

                  124.

                  Keďže odňatie nároku na uplatnenie TTBER Dozorným úradom EZVO podľa článku 6 znamená prijatie rozhodnutia podľa článkov 7 alebo 9 kapitoly II protokolu 4 k dohode o dozore a súde, účinkom neuplatňovania blokovej výnimky po odporúčaní Dozorného úradu EZVO a prijatí štátmi EZVO podľa článku 7 TTBER je len odňatie nároku na uplatnenie TTBER v súvislosti s predmetnými obmedzeniami a trhmi a obnovenie úplného uplatňovania článku 53 ods. 1 a 3 Dohody o EHP. Po skončení uplatňovania blokovej výnimky pre konkrétny trh v súvislosti s dohodami obsahujúcimi určité obmedzenia kritériá stanovené v príslušnej judikatúre Súdneho dvora EZVO a súdov Spoločenstva a v oznámeniach a predchádzajúcich rozhodnutiach prijatých Dozorným úradom EZVO budú slúžiť ako pokyny na uplatňovanie článku 53 na individuálne dohody. Ak to bude vhodné, Dozorný úrad EZVO prijme v individuálnom prípade rozhodnutie, ktoré poskytne pokyny všetkým podnikom pôsobiacim na príslušnom trhu.

                  125.

                  Na účel výpočtu 50 % miery pokrytia trhu sa musí zohľadniť každá individuálna sieť licenčných dohôd obsahujúcich obmedzenia alebo kombinácie obmedzení, ktoré majú na trhu podobné účinky.

                  126.

                  Článkom 7 TTBER sa neustanovuje povinnosť Dozorného úradu EZVO konať, ak sa prekročí 50 % miera pokrytia trhu. Zvyčajne je skončenie uplatňovania primerané, ak sa možno domnievať, že prístup na príslušný trh alebo hospodárska súťaž na ňom sú značne obmedzené. Pri hodnotení potreby uplatniť článok 7 bude Dozorný úrad EZVO skúmať, či by individuálne odňatie bolo vhodnejším prostriedkom na nápravu. Môže to závisieť najmä od počtu konkurujúcich si podnikov, ktoré prispievajú ku kumulatívnemu účinku na trhu, alebo od počtu dotknutých geografických trhov v štátoch EZVO.

                  127.

                  V akomkoľvek odporúčaní prijatom podľa článku 7 musí byť jasne uvedený jeho rámec pôsobnosti. To znamená po prvé, že Dozorný úrad EZVO musí definovať príslušný trh produktov a geografický trh, a po druhé, že musí určiť druh licenčného obmedzenia, v súvislosti s ktorým sa TTBER prestane uplatňovať. Pokiaľ ide o tento druhý aspekt, môže Dozorný úrad EZVO upraviť rámec pôsobnosti svojho odporúčania vzhľadom na obavy v súvislosti s hospodárskou súťažou, ktoré chce riešiť. Napríklad hoci sa na účel preukázania 50 % miery pokrytia trhu zohľadnia všetky paralelné siete nekonkurenčných dohôd, môže Dozorný úrad EZVO napriek tomu obmedziť rámec pôsobnosti odporúčania len na záväzky nekonkurovania, ktoré prekračujú určitú dĺžku platnosti. Dohody s kratšou dĺžkou platnosti alebo menej reštriktívnou povahou by preto mohli zostať nedotknuté v dôsledku nižšej miery obmedzovania prístupu na trh, ktorú možno pripísať týmto obmedzeniam. Ak je to vhodné, môže Dozorný úrad EZVO poskytnúť pokyny aj stanovením úrovne trhového podielu, ktorú možno v kontexte konkrétneho trhu považovať za nedostatočnú, aby jednotlivý podnik výrazným spôsobom prispel ku kumulatívnemu účinku. Ak vo všeobecnosti trhový podiel produktov obsahujúcich technológiu licencovanú individuálnym poskytovateľom licencie neprekročí 5 %, nepovažuje sa dohoda alebo sieť dohôd vzťahujúcich sa na túto technológiu za faktory, ktoré výrazne prispievajú ku kumulatívnemu účinku v podobe obmedzovania prístupu na trh (54).

                  128.

                  Prechodné obdobie na ukončenie uplatňovania TTBER v trvaní najmenej šiestich mesiacov, ktoré bude musieť Dozorný úrad EZVO stanoviť v odporúčaní podľa článku 7 ods. 2, by malo umožniť dotknutým podnikom upraviť svoje dohody tak, aby sa v nich zohľadnilo ukončenie uplatňovania TTBER. Dozorný úrad zastáva názor, že prechodné obdobie by malo plynúť od dátumu prijatia vnútroštátnych implementačných opatrení štátom EZVO, ktorému je odporúčanie určené.

                  129.

                  Odporúčanie a vnútroštátne implementačné opatrenia, ktorými sa ukončuje uplatňovanie TTBER, nebudú mať vplyv na štatút blokového vyňatia príslušných dohôd počas obdobia pred nadobudnutím účinnosti vnútroštátnych implementačných opatrení.

            IV.   UPLATŇOVANIE ČLÁNKU 53 ODS. 1 A ČLÁNKU 53 ODS. 3 DOHODY O EHP MIMO RÁMCA PÔSOBNOSTI BLOKOVEJ VÝNIMKY
      1.   Všeobecný rámec analýzy

                  130.

                  Dohody, ktoré nespadajú do rámca pôsobnosti blokovej výnimky napríklad z dôvodu, že sú prekročené hraničné hodnoty trhového podielu alebo že sa dohoda týka viacerých ako dvoch strán, podliehajú individuálnemu hodnoteniu. Dohody, ktoré buď neobmedzujú hospodársku súťaž v zmysle článku 53 ods. 1 Dohody o EHP, alebo spĺňajú podmienky článku 53 ods. 3, sú platné a uplatniteľné. Treba pripomenúť, že neexistuje prezumpcia nelegálnosti dohôd, ktoré nespadajú do rámca pôsobnosti blokovej výnimky, ak neobsahujú tvrdé obmedzenia hospodárskej súťaže. Najmä neexistuje prezumpcia, že článok 53 ods. 1 sa uplatňuje len z dôvodu prekročenia hraničných hodnôt trhového podielu. Vyžaduje sa individuálne hodnotenie založené na zásadách stanovených v týchto usmerneniach.

                  131.

                  Dozorný úrad EZVO s cieľom podporovať predvídateľnosť za hranicami uplatňovania TTBER a obmedziť podrobnú analýzu na prípady, ktoré možno považovať za vzbudzujúce skutočné obavy v súvislosti s hospodárskou súťažou, zastáva názor, že mimo oblasti tvrdých obmedzení je porušenie článku 53 málo pravdepodobné, ak okrem technológií kontrolovaných stranami dohody existujú štyri alebo viac nezávisle kontrolovaných technológií, ktorými možno nahradiť licencovanú technológiu pri porovnateľných nákladoch pre užívateľa. Pri hodnotení, či technológie sú dostatočne nahraditeľné, sa musí zohľadniť relatívna komerčná sila dotyčných technológií. Konkurenčný tlak spôsobený technológiou je obmedzený, ak nepredstavuje komerčne realizovateľnú alternatívu licencovanej technológie. Ak napríklad v dôsledku účinkov siete na trh spotrebitelia výrazne uprednostňujú produkty obsahujúce licencovanú technológiu, iné technológie, ktoré už sú na trhu alebo by mohli prísť na trh v primeranej lehote, nemusia predstavovať reálnu alternatívu, a preto môžu vytvárať len obmedzený konkurenčný tlak. Skutočnosť, že dohoda patrí mimo bezpečného pásma stanoveného v tomto odseku, neznamená, že patrí do pôsobnosti článku 53 ods. 1, a ak patrí, že podmienky článku 53 ods. 3 nie sú splnené. Pokiaľ ide o bezpečné pásmo TTBER súvisiace s trhovým podielom, toto dodatočné bezpečné pásmo len vytvára negatívny predpoklad, že dohoda nie je zakázaná na základe článku 53. Mimo bezpečného pásma sa vyžaduje individuálne hodnotenie dohody na základe zásad zakotvených v týchto usmerneniach.

            1.1.   Príslušné faktory

                  132.

                  Pri uplatňovaní článku 53 Dohody o EHP na individuálne prípady je potrebné riadne zohľadniť spôsob, akým hospodárska súťaž funguje na predmetnom trhu. V súvislosti s tým sú relevantné najmä tieto aspekty:

                              a)

                              povaha dohody;

                              b)

                              trhová pozícia strán;

                              c)

                              trhová pozícia konkurentov;

                              d)

                              trhová pozícia kupujúcich licencovaných produktov;

                              e)

                              prekážky vstupu na trh;

                              f)

                              zrelosť trhu a

                              g)

                              ďalšie faktory.

                        Dôležitosť jednotlivých faktorov sa môže odlišovať v závislosti od prípadu a závisí od všetkých ostatných faktorov. Vysoký trhový podiel strán je napríklad zvyčajne dobrým ukazovateľom trhovej sily, ale v prípade nízkych prekážok vstupu na trh nemusí byť smerodajným ukazovateľom trhovej sily. Preto nemožno poskytnúť pevné pravidlá, pokiaľ ide o dôležitosť jednotlivých faktorov.

                  133.

                  Dohody o transfere technológií môžu mať mnoho podôb a foriem. Je preto dôležité analyzovať povahu dohody z hľadiska konkurenčného vzťahu medzi stranami a obmedzení, ktoré obsahuje. V tomto druhom ohľade je potrebné ísť za rámec výslovných podmienok dohody. Existencia implicitných obmedzení môže byť odvodená zo spôsobu, akým strany vykonávajú dohodu, a zo stimulov strán.

                  134.

                  Trhová pozícia strán predstavuje ukazovateľ eventuálnej trhovej sily poskytovateľa licencie, užívateľa licencie alebo oboch. Čím je ich trhový podiel vyšší, tým vyššia by mala byť ich trhová sila. To platí najmä z dôvodu, že trhový podiel je odrazom výhod týkajúcich sa nákladov alebo iných konkurenčných výhod voči konkurentom. Tieto konkurenčné výhody môžu vyplývať napríklad z postavenia firmy, ktorá ako prvá vstúpila na určitý trh, z vlastníctva rozhodujúcich patentov alebo vlastníctva najlepšej technológie.

                  135.

                  Pri analýze konkurenčného vzťahu medzi stranami je niekedy nevyhnutné ísť za rámec analýzy stanovenej v oddieloch II.3 (definícia trhu) a II.4 (rozlišovanie medzi konkurentmi a stranami, ktoré si nekonkurujú). Aj keď poskytovateľ licencie nie je skutočným alebo potenciálnym dodávateľom na trhu produktov a užívateľ licencie nie je skutočným alebo potenciálnym konkurentom na trhu technológií, pre analýzu je dôležité, či užívateľ licencie vlastní konkurenčnú technológiu, ktorá nie je licencovaná. Ak má užívateľ licencie silné postavenie na trhu produktov, dohoda, ktorá mu poskytuje exkluzívnu licenciu na konkurenčnú technológiu, môže výrazne obmedziť hospodársku súťaž v porovnaní so situáciou, keď poskytovateľ licencie neposkytne exkluzívnu licenciu alebo licencie iným podnikom.

                  136.

                  Trhové podiely a možné konkurenčné výhody a nevýhody sú tiež faktory, ktoré sa používajú na hodnotenie trhovej pozície konkurentov. Čím sú skutoční konkurenti silnejší a čím je vyšší ich počet, tým menšie je riziko, že strany budú schopné individuálne uplatniť trhovú silu. Ak je však počet konkurentov dosť malý a ich trhová pozícia (veľkosť, náklady, potenciál v oblasti výskumu a vývoja) je dosť podobná, táto trhová štruktúra môže zvyšovať riziko tajného dohovoru.

                  137.

                  Trhová pozícia kupujúcich je ukazovateľom toho, či jeden alebo viacerí kupujúci vlastnia, alebo nevlastnia kúpnu silu na trhu. Prvým ukazovateľom kúpnej sily je trhový podiel kupujúceho na trhu nákupov. Tento podiel je odrazom dôležitosti jeho dopytu pre možných dodávateľov. Ďalšie ukazovatele sa sústredia na pozíciu kupujúceho na jeho trhu ďalšieho predaja vrátane takých charakteristík ako široký geografický záber jeho predajných miest a imidž jeho značky medzi konečnými spotrebiteľmi. Za určitých okolností môže sila kupujúceho zabrániť poskytovateľovi licencie, respektíve užívateľovi licencie uplatniť trhovú silu na trhu, a tým vyriešiť problém hospodárskej súťaže, ktorý by inak existoval. To je prípad najmä vtedy, ak silní kupujúci majú schopnosť a stimuly priniesť nové zdroje dodávok na trh v prípade malého, ale trvalého zvýšenia relatívnych cien. Ak silní kupujúci len získavajú priaznivé podmienky od dodávateľa alebo jednoducho prenášajú cenové zvýšenie na svojich zákazníkov, pozícia kupujúcich nie je taká, aby zabránila užívateľovi licencie uplatniť trhovú silu na trhu produktov, a tým vyriešila problém hospodárskej súťaže na danom trhu (55).

                  138.

                  Bariéry vstupu na trh sa merajú mierou, v akej môžu podniky, ktoré sú usadené na trhu, zvýšiť svoju cenu nad konkurencieschopnú úroveň bez toho, aby vyvolali vstup nových podnikov. Ak neexistujú bariéry vstupu, ľahký a rýchly vstup by mohol zabezpečiť, že cenové zvýšenia budú nerentabilné. Ak sa možno domnievať, že účinný vstup podnikov, brániaci uplatňovaniu trhovej sily alebo ho narúšajúci, nastane do jedného alebo dvoch rokov, možno všeobecne povedať, že bariéry vstupu na trh sú nízke. Bariéry vstupu môžu vyplývať zo širokej škály faktorov, napríklad úspor z práce vo veľkom, vnútroštátnych právnych predpisov, najmä ak zakladajú výhradné práva, štátnej podpory, dovozných cien, práv duševného vlastníctva, vlastníctva zdrojov, ktorých ponuka je obmedzená napríklad v dôsledku prírodných obmedzení, rozhodujúceho materiálneho vybavenia, výhody postavenia prvého subjektu, ktorý vstúpil na trh, alebo lojality spotrebiteľov k značke vytvorenej intenzívnou reklamou v priebehu dlhšieho obdobia. Reštriktívne dohody uzatvorené podnikmi môžu pôsobiť ako bariéra vstupu aj sťažením a zabránením prístupu na trh (potenciálnym) konkurentom. Bariéry vstupu môžu byť prítomné vo všetkých etapách procesu výskumu a vývoja, výroby a distribúcie. Otázka, či niektoré z týchto faktorov by mali byť stanovené ako bariéry vstupu, závisí najmä od toho, či si vyžadujú stratené náklady. Stratené náklady sú tie náklady, ktoré sa musia vynaložiť pre vstup na trh alebo aktívne pôsobenie na ňom, ale sa stratia pri opustení trhu. Čím viac nákladov sa stratí, tým viac potenciálnych subjektov vstupujúcich na trh musí zvážiť riziká vstupu na trh, a tým hodnovernejšia môže byť pre podniky prítomné na trhu hrozba, že sa stretnú s novými konkurentmi, keďže stratené náklady spôsobujú, že pre podniky prítomné na trhu je nákladné opustiť trh. Každý vstup na trh si vo všeobecnosti vyžaduje stratené náklady, niekedy menšie, inokedy väčšie. Skutočná hospodárska súťaž je preto vo všeobecnosti účinnejšia a viac zaváži pri hodnotení prípadu ako potenciálna hospodárska súťaž.

                  139.

                  Vyspelý trh je trh, ktorý existuje určitý čas, na ktorom je technológia dobre známa a rozšírená a veľmi sa nemení a na ktorom je dopyt relatívne stabilný alebo klesajúci. Možno sa domnievať, že na takomto trhu majú obmedzenia hospodárskej súťaže negatívnejšie účinky ako na dynamickejších trhoch.

                  140.

                  Pri hodnotení konkrétnych obmedzení môže byť potrebné zohľadniť ďalšie faktory. Medzi takéto faktory patria kumulatívne účinky, t. j. pokrytie trhu podobnými dohodami, dĺžka platnosti týchto dohôd, regulačné prostredie a správanie, ktoré môže naznačovať alebo uľahčovať tajný dohovor, ako napríklad cenové vodcovstvo, vopred oznámené zmeny cien a diskusie o ‚správnej‘ cene, nepružnosť cien v reakcii na nadmernú kapacitu, cenová diskriminácia a správanie v minulosti svedčiace o tajnom dohovore.

            1.2.   Negatívne účinky reštriktívnych licenčných dohôd

                  141.

                  Medzi negatívne účinky na hospodársku súťaž na trhu, ktoré môžu vyplývať z reštriktívnych dohôd o transfere technológií, patrí:

                              1.

                              zmenšenie súťaže v rámci rôznych technológií medzi podnikmi pôsobiacimi na trhu technológií alebo na trhu produktov obsahujúcich predmetné technológie vrátane uľahčenia tajného dohovoru, explicitného, ako aj implicitného;

                              2.

                              zabránenie prístupu na trh konkurentom zvýšením ich nákladov, obmedzením ich prístupu k základným výrobným faktorom alebo vytvorením iných bariér vstupu na trh a

                              3.

                              zmenšenie súťaže vnútri jednej technológie medzi podnikmi, ktoré vyrábajú produkty na základe rovnakej technológie.

                  142.

                  Dohody o transfere technológií môžu znížiť súťaž medzi rôznymi technológiami, t. j. súťaž medzi podnikmi, ktoré poskytujú licencie alebo vyrábajú na základe nahraditeľných technológií. Toto je prípad, najmä ak sú uložené recipročné povinnosti. Ak napríklad konkurujúce si strany vykonajú vzájomný transfer konkurenčných technológií a uložia recipročnú povinnosť vzájomne si poskytovať budúce zlepšenia svojich príslušných technológií a ak táto dohoda bráni jednej alebo druhej konkurujúcej si strane získať technologický náskok pred druhou, súťaž v inovácii medzi stranami je obmedzená (pozri aj odsek 208).

                  143.

                  Licencovanie medzi konkurujúcimi si podnikmi môže tiež uľahčiť tajný dohovor. Riziko tajného dohovoru je vysoké najmä na koncentrovaných trhoch. Tajný dohovor vyžaduje, aby príslušné podniky mali podobné názory na to, čo je v ich spoločnom záujme, a na fungovanie mechanizmov koordinácie. Aby tajný dohovor fungoval, podniky musia byť tiež schopné vzájomne sledovať svoje trhové správanie a musia existovať primerané prostriedky na odradenie od odchýlenia sa od spoločnej politiky na trhu, pričom bariéry vstupu musia byť dostatočne vysoké, aby obmedzovali vstup alebo expanziu podnikov zvonka. Dohody môžu uľahčiť tajný dohovor zvýšením transparentnosti na trhu, regulovaním určitého správania a zvýšením bariér vstupu na trh. Tajný dohovor môžu výnimočne uľahčiť aj licenčné dohody, ktoré vedú k vysokej miere podobnosti nákladov, pretože sa možno domnievať, že podniky, ktoré majú podobné náklady, budú mať podobné názory z hľadiska koordinácie (56).

                  144.

                  Licenčné dohody môžu vplývať na súťaž medzi rôznymi technológiami aj vytvorením bariér vstupu a expanzie konkurentov. Takéto účinky zabránenia prístupu na trh môžu mať svoj pôvod v obmedzeniach, ktoré bránia užívateľom licencie prijímať licencie od tretích strán alebo ich od toho odrádzajú. Tretím stranám môže byť zabránený prístup na trh, napríklad ak poskytovatelia licencií usadení na trhu uložia užívateľom licencie záväzky nekonkurencie v takej miere, že pre tretie strany je k dispozícii nedostatočný počet užívateľov licencie, a ak vstup na úrovni užívateľov licencie je ťažký. Dodávateľom nahraditeľných technológií môže byť zamedzený prístup na trh tiež vtedy, ak poskytovateľ licencie s dostatočnou úrovňou trhovej sily spojí rôzne časti technológie a licencuje ich spolu ako súbor, pričom na výrobu daného produktu je dôležitá len časť tohto súboru.

                  145.

                  Licenčné dohody môžu znížiť súťaž aj vnútri jednej technológie, t. j. súťaž medzi podnikmi, ktoré vyrábajú na základe rovnakej technológie. Dohoda, ktorá ukladá užívateľom licencie územné obmedzenia, a tým bráni vzájomne predávať jednej strane na území druhej strany, znižuje hospodársku súťaž medzi nimi. Licenčné dohody môžu znížiť súťaž vnútri jednej technológie aj uľahčením tajného dohovoru medzi užívateľmi licencie. Okrem toho licenčné dohody, ktoré znižujú súťaž vnútri jednej technológie, môžu uľahčiť tajný dohovor medzi vlastníkmi konkurenčných technológií alebo znížiť súťaž medzi rôznymi technológiami vytvorením bariér vstupu na trh.

            1.3.   Pozitívne účinky reštriktívnych licenčných dohôd a rámec analýzy týchto účinkov

                  146.

                  Aj reštriktívne licenčné dohody prinášajú vo väčšine prípadov i prokonkurenčné účinky vo forme zvýšenia efektívnosti, ktoré môžu prevážiť ich protikonkurenčné účinky. Toto hodnotenie sa vykonáva v rámci článku 53 ods. 3 Dohody o EHP, ktorý obsahuje výnimku z pravidla zákazu podľa článku 53 ods. 1. Aby bola táto výnimka uplatniteľná, licenčná dohoda musí prinášať objektívne ekonomické výhody, obmedzenia hospodárskej súťaže musia byť nevyhnutné na dosiahnutie efektívnosti, spotrebitelia musia dostať spravodlivý diel zo získanej úspory efektívnosti a dohoda nesmie poskytovať stranám možnosť eliminácie hospodárskej súťaže v súvislosti s podstatnou časťou príslušných produktov.

                  147.

                  Hodnotenie reštriktívnych dohôd podľa článku 53 ods. 3 sa uskutočňuje v aktuálnom kontexte, v ktorom sa vykonávajú (57), a na základe skutočností existujúcich v ktoromkoľvek danom čase. Hodnotenie je citlivé na závažné zmeny skutočností. Pravidlo o výnimke podľa článku 53 ods. 3 sa uplatňuje, kým sú splnené štyri podmienky, a prestáva sa uplatňovať, keď už nie sú splnené (58). Pri uplatňovaní článku 53 ods. 3 v súlade s týmito zásadami je však potrebné zohľadniť začiatočné stratené investície ktorejkoľvek zo strán, ako aj čas potrebný a obmedzenia požadované na vynaloženie a navrátenie investície určenej na zvýšenie efektívnosti. Článok 53 nemožno uplatniť bez posúdenia ex ante investície a s ňou súvisiacich rizík. Riziko, ktorému sú strany vystavené, a stratené investície, ktoré sa musia vynaložiť na implementáciu dohody, môžu mať preto za následok, že dohoda nebude spadať do rámca pôsobnosti článku 53 ods. 1, respektíve bude spĺňať podmienky článku 53 ods. 3 počas obdobia potrebného na zabezpečenie návratnosti investícií.

                  148.

                  Prvá podmienka článku 53 ods. 3 vyžaduje hodnotenie, čo sú objektívne výhody z hľadiska zvýšenia efektívnosti, ktoré sa dosiahne dohodou. V súvislosti s tým majú licenčné dohody potenciál spojiť komplementárne technológie s ďalšími aktívami, čo umožní uviesť na trh nové alebo vylepšené produkty alebo vyrábať existujúce produkty s nižšími nákladmi. Okrem tvrdých kartelov sa licencovanie často využíva z dôvodu, že pre poskytovateľa licencie je efektívnejšie poskytnúť licenciu na technológiu, ako ju sám využívať. To môže byť prípad, najmä ak užívateľ licencie už má prístup k potrebnému výrobnému fondu. Dohoda umožní užívateľovi licencie získať prístup k technológii, ktorú možno spojiť s týmto fondom, a umožní mu tak využívať nové alebo vylepšené technológie. Ďalším príkladom potenciálneho licencovania na účel zlepšenia efektívnosti je, ak užívateľ licencie už má technológiu a ak spojenie tejto technológie s technológiou poskytovateľa licencie bude viesť k synergii. Ak sa spoja dve technológie, užívateľ licencie môže mať možnosť získať pomer náklady/produkcia, ktorý by nebol inak možný. Licenčné dohody môžu viesť k zvýšeniu efektívnosti aj v etape distribúcie rovnakým spôsobom ako vertikálne distribučné dohody. Toto zvýšenie efektívnosti môže mať formu úspory nákladov alebo poskytovania cenných služieb spotrebiteľom. Pozitívne účinky vertikálnych dohôd sa uvádzajú v usmerneniach o vertikálnych obmedzeniach (59). Ďalším príkladom možného zvýšenia efektívnosti sú dohody, na základe ktorých vlastníci technológie dajú dohromady súbor technológií na licencovanie tretím stranám. Takéto spojenie technológií môže najmä znížiť transakčné náklady, keďže užívatelia licencie nemusia uzatvárať samostatné licenčné dohody s každým poskytovateľom licencie. Prokonkurenčné licencovanie sa môže uskutočniť aj na zabezpečenie koncepčnej voľnosti. V sektoroch, v ktorých existuje veľké množstvo práv duševného vlastníctva a kde individuálne produkty môžu porušovať mnoho existujúcich a budúcich vlastníckych práv, licenčné dohody, na základe ktorých sa strany zaviažu neuplatniť svoje vlastnícke práva voči sebe, sú často prokonkurenčné, lebo umožňujú stranám vyvíjať svoje príslušné technológie bez rizika následných nárokov z dôvodu porušenia práv.

                  149.

                  Pri uplatňovaní testu nevyhnutnosti zakotveného v článku 53 ods. 3 bude Dozorný úrad EZVO skúmať najmä to, či individuálne obmedzenia umožňujú vykonávať príslušnú činnosť efektívnejšie ako v prípade absencie príslušného obmedzenia. Pri realizácii tohto hodnotenia sa musia zohľadniť trhové podmienky a skutočnosti, s ktorými sa strany stretávajú. Podniky, ktoré uplatnia nárok na využitie článku 53 ods. 3, nie sú povinné skúmať hypotetické a teoretické alternatívy. Musia však vysvetliť a dokázať, prečo zdanlivo realistické a výrazne menej reštriktívne alternatívy by boli podstatne menej efektívne. Ak by uplatňovanie riešenia, ktoré vyzerá ako komerčne realistická a menej reštriktívna alternatíva, viedlo k výraznej strate efektívnosti, príslušná reštrikcia sa považuje za nevyhnutnú. V niektorých prípadoch môže byť tiež nevyhnutné preskúmať, či dohoda ako taká je nevyhnutná na dosiahnutie zvýšenia efektívnosti. To môže nastať napríklad v prípade technologického združenia, ktoré zahŕňa komplementárne, ale nie rozhodujúce technológie (60); v tom prípade sa musí skúmať, v akej miere bude takéto zahrnutie viesť ku konkrétnemu zvýšeniu efektívnosti, alebo či by združenie mohlo byť bez výraznej straty efektívnosti obmedzené na technológie, pre ktoré neexistujú substitúty. V prípade jednoduchého licencovania medzi dvoma stranami nie je vo všeobecnosti potrebné ísť nad rámec skúmania nevyhnutnosti individuálnych obmedzení. Zvyčajne neexistujú menej reštriktívne alternatívy licenčnej dohody ako takej.

                  150.

                  Podmienka, že spotrebitelia musia dostať spravodlivý podiel zo získaných výhod, znamená, že spotrebitelia produktov vyrábaných na základe licencie musia získať prinajmenšom náhradu za negatívne účinky dohody (61). To znamená, že prírastok efektívnosti musí úplne kompenzovať možný negatívny vplyv na ceny, produkciu a iné relevantné faktory spôsobené dohodou. To sa môže dosiahnuť zmenou štruktúry nákladov príslušných podnikov, poskytnutím stimulov na zníženie ceny alebo umožnením spotrebiteľom získať prístup k novým alebo vylepšeným produktom, ktoré kompenzujú akékoľvek možné zvýšenie ceny (62).

                  151.

                  Posledná podmienka článku 53 ods. 3, podľa ktorej dohoda nesmie poskytnúť stranám možnosť eliminovať hospodársku súťaž v súvislosti s podstatnou časťou príslušných produktov, predpokladá analýzu zostávajúcich konkurenčných tlakov na trhu a vplyv dohody na tieto zdroje hospodárskej súťaže. Pri uplatňovaní poslednej podmienky článku 53 ods. 3 sa musí zohľadniť vzťah medzi článkom 53 ods. 3 a článkom 54. Uplatnenie článku 53 ods. 3 nesmie zabrániť uplatneniu článku 54 Dohody o EHP (63). Keďže články 53 aj 54 sledujú cieľ udržania účinnej hospodárskej súťaže na trhu, zlučiteľnosť navyše vyžaduje, aby sa článok 53 ods. 3 vykladal ako zabraňujúci akémukoľvek uplatneniu pravidla o výnimke na reštriktívne dohody, ktoré predstavujú zneužitie dominantného postavenia (64).

                  152.

                  Skutočnosť, že dohoda výrazne znižuje jeden rozmer hospodárskej súťaže, nemusí nevyhnutne znamenať, že hospodárska súťaž je eliminovaná v zmysle článku 53 ods. 3. Technologické združenie môže napríklad viesť k štandardu odvetvia, a tým k situácii, v ktorej existuje malá hospodárska súťaž z hľadiska technologického formátu. Keď hlavní aktéri na trhu prijmú určitý formát, účinky siete môžu spôsobiť, že prežitie alternatívnych formátov je veľmi ťažké. To však neznamená, že vytvorenie de facto štandardu odvetvia vždy eliminuje hospodársku súťaž v zmysle poslednej podmienky článku 53 ods. 3. V rámci štandardu môžu dodávatelia súťažiť v cene, kvalite a vlastnostiach produktov. Aby však bola dohoda v súlade s článkom 53 ods. 3, treba sa ubezpečiť, že dohoda neprimerane neobmedzuje hospodársku súťaž a neprimerane neobmedzuje budúce inovácie.

            2.   Uplatňovanie článku 53 Dohody o EHP na rôzne druhy licenčných obmedzení

                  153.

                  Tento oddiel sa zaoberá rôznymi druhmi obmedzení, ktoré sú bežne zahrnuté v licenčných dohodách. Vzhľadom na ich veľký výskyt je užitočné poskytnúť pokyny, ako sa hodnotia mimo bezpečného pásma TTBER. Obmedzenia, ktoré sa už preberali v predchádzajúcich častiach týchto usmernení, najmä oddiely III.4 a III.5, sa v tomto oddiele preberajú len stručne.

                  154.

                  Tento oddiel sa vzťahuje na dohody medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú, ako aj na dohody medzi konkurujúcimi si podnikmi. V súvislosti s druhou skupinou sa rozlišuje - podľa potreby - medzi recipročnými a nerecipročnými dohodami. V prípade dohôd medzi nekonkurujúcimi si podnikmi sa takéto rozlišovanie nevyžaduje. Ak podniky nie sú skutočnými ani potenciálnymi konkurentmi na príslušnom trhu technológií alebo na trhu produktov obsahujúcich licencovanú technológiu, neodlišuje sa recipročná licencia na všetky praktické účely od dvoch samostatných licencií. Riešenie, na základe ktorého strany zhromaždia súbor technológií, ktorý je potom licencovaný tretím stranám, predstavuje technologické združenie, ktoré sa preberá v oddiele 4.

                  155.

                  Tento oddiel sa nezaoberá záväzkami v licenčných dohodách, ktoré vo všeobecnosti neobmedzujú hospodársku súťaž v zmysle článku 53 ods. 1. Medzi tieto záväzky patria okrem iného:

                              a)

                              záväzky dôvernosti;

                              b)

                              záväzky užívateľov licencie neposkytnúť sublicencie;

                              c)

                              záväzky nepoužívať licencovanú technológiu po uplynutí platnosti dohody, ak licencovaná technológia zostáva platná a účinná;

                              d)

                              záväzky pomáhať poskytovateľovi licencie v presadzovaní práv duševného vlastníctva poskytnutých na základe licencie;

                              e)

                              záväzky platiť minimálne licenčné poplatky alebo vyrábať minimálne množstvo produktov obsahujúcich licencovanú technológiu a

                              f)

                              záväzky používať ochrannú známku poskytovateľa licencie alebo uvádzať meno poskytovateľa licencie na produkte.

            2.1.   Záväzky v súvislosti s licenčnými poplatkami

                  156.

                  Strany licenčnej dohody môžu zvyčajne voľne určovať licenčný poplatok splatný užívateľom licencie a spôsob jeho platenia bez toho, aby to spadalo do pôsobnosti článku 53 ods. 1 Dohody o EHP. Táto zásada sa uplatňuje na dohody medzi konkurujúcimi si podnikmi, ako aj na dohody medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú. Záväzky v súvislosti s platbou licenčných poplatkov môžu mať napríklad formu platenia paušálnych súm, percenta predajnej ceny alebo pevnej sumy za každý produkt obsahujúci licencovanú technológiu. V prípadoch, ak sa licencovaná technológia týka výrobného faktora, ktorý je integrovaný do konečného produktu, ako všeobecné pravidlo nie je reštrikciou hospodárskej súťaže, ak sa licenčné poplatky počítajú na základe ceny konečného produktu, pokiaľ tento obsahuje licencovanú technológiu. V prípade licencií na softvér sú licenčné poplatky založené na počte používateľov a licenčné poplatky počítané na počet strojov vo všeobecnosti zlučiteľné s článkom 53 ods. 1.

                  157.

                  V prípade licenčných dohôd medzi konkurentmi treba pripomenúť, že pri obmedzenom množstve okolností môžu záväzky v súvislosti s platbou licenčných poplatkov predstavovať určenie cien, ktoré predstavuje tvrdé obmedzenie [pozri článok 4 ods. 1 písm. a)]. Tvrdým obmedzením podľa článku 4 ods. 1 písm. a) je, ak konkurenti uložia recipročné priebežné licenčné poplatky za situácie, keď licencia je fiktívna z dôvodu, že jej účelom nie je umožniť integráciu komplementárnych technológií alebo dosiahnuť iný prokonkurenčný cieľ. Tvrdým obmedzením podľa článku 4 ods. 1 písm. a) a 4 ods. 1 písm. d) tiež je, ak sa licenčné poplatky vzťahujú na produkty vyrábané výhradne vlastnou technológiou užívateľa licencie.

                  158.

                  Iné druhy dohôd medzi konkurentmi, týkajúce sa licenčných poplatkov, môžu využívať blokovú výnimku do hraničnej hodnoty trhového podielu 20 %, aj keď obmedzujú hospodársku súťaž. Mimo bezpečného pásma blokovej výnimky možno uplatniť článok 53 ods. 1, ak si konkurujúce si strany poskytnú krížovú licenciu a uložia priebežné licenčné poplatky, ktoré sú jasne neprimerané v porovnaní s trhovou hodnotou licencie, a ak takéto licenčné poplatky majú výrazný vplyv na trhové ceny. Pri hodnotení, či licenčné poplatky sú neprimerané, je vhodné prihliadať na licenčné poplatky, ktoré platia iní užívatelia licencií na trhu produktov za tie isté alebo náhradné technológie. V takých prípadoch nie je pravdepodobné, že budú splnené podmienky článku 53 ods. 3. Článok 53 ods. 1 možno tiež uplatniť, ak sa recipročné priebežné licenčné poplatky na jednotku zvyšujú so zvyšovaním produkcie. Ak strany majú výraznú mieru trhovej sily, takéto licenčné poplatky môžu mať účinok obmedzenia produkcie.

                  159.

                  Bez ohľadu na skutočnosť, že bloková výnimka sa uplatňuje, len ak je technológia platná a účinná, môžu strany štandardne schváliť predĺženie záväzkov v súvislosti s licenčnými poplatkami nad rámec obdobia platnosti licencovaných práv duševného vlastníctva bez toho, aby sa dostali do konfliktu s článkom 53 ods. 1. Keď sa platnosť týchto práv skončí, tretie strany môžu legálne využívať príslušnú technológiu a súťažiť so stranami dohody. Takáto skutočná a potenciálna hospodárska súťaž bude zvyčajne stačiť na zabezpečenie, aby dotyčný záväzok nemal značné protikonkurenčné účinky.

                  160.

                  V prípade dohôd medzi nekonkurentmi sa bloková výnimka vzťahuje na dohody, pri ktorých sa licenčné poplatky počítajú na základe produktov vyrábaných licencovanou technológiou, ako aj produktov vyrábaných technológiami poskytnutými tretími stranami na základe licencie. Takéto riešenie môže uľahčiť meranie licenčných poplatkov. Môže však viesť aj k zabráneniu prístupu na trh zvýšením nákladov na využívanie výrobných faktorov tretích strán, a preto môže mať podobné účinky ako záväzok nekonkurencie. Ak sa licenčné poplatky platia nielen za produkty vyrábané licencovanou technológiou, ale aj za produkty vyrábané technológiou tretej strany, licenčné poplatky budú zvyšovať náklady týchto druhých produktov a znižovať dopyt po technológii tretej strany. Mimo rámca uplatňovania blokovej výnimky sa preto musí skúmať, či obmedzenie má účinky zamedzenia prístupu na trh. Na tento účel je vhodné používať analytický rámec stanovený v oddiele 2.7. V prípade značných účinkov zabránenia prístupu na trh spadajú takéto dohody do pôsobnosti článku 53 ods. 1 a pravdepodobne nebudú spĺňať podmienky článku 53 ods. 3 okrem prípadov, ak neexistuje iný praktický spôsob výpočtu a monitorovania platieb licenčných poplatkov.

            2.2.   Exkluzívne licenčné dohody a obmedzenia predaja

                  161.

                  Na účely týchto usmernení je užitočné rozlišovať medzi obmedzeniami týkajúcimi sa výroby na danom území (exkluzívne alebo jedinečné licencie) a obmedzeniami týkajúcimi sa predaja produktov obsahujúcich licencovanú technológiu na dané územie a pre danú skupinu zákazníkov (obmedzenia predaja).

            2.2.1.   Exkluzívne a jedinečné licencie

                  162.

                  Licencia sa považuje za exkluzívnu, ak jedine užívateľ licencie smie vyrábať na základe licencovanej technológie na danom území. Poskytovateľ licencie sa na základe toho zaväzuje nevyrábať sám ani neposkytnúť licenciu na výrobu iným užívateľom licencie na danom území. Toto územie môže zahŕňať celý svet. Ak sa poskytovateľ licencie zaväzuje len neposkytnúť licenciu na výrobu tretím stranám na danom území, licencia predstavuje jedinečnú licenciu. Exkluzívne alebo jedinečné licencie sú často spojené s obmedzeniami predaja, ktoré obmedzujú územie, na ktorom strany môžu predávať produkty zahŕňajúce licencovanú technológiu.

                  163.

                  Recipročné exkluzívne licencie medzi konkurentmi spadajú do rámca pôsobnosti článku 4 ods. 1 písm. c), podľa ktorého rozdelenie trhu medzi konkurentmi predstavuje tvrdé obmedzenie. Na recipročné jedinečné licencie medzi konkurujúcimi si podnikmi sa vzťahuje bloková výnimka do hraničnej hodnoty trhového podielu 20 %. Na základe tejto dohody sa strany vzájomne zaväzujú nelicencovať svoje konkurenčné technológie tretím stranám. V prípade, keď majú strany významný stupeň trhovej sily, môžu takéto dohody uľahčiť tajný dohovor tým, že zabezpečia, že strany sú jedinými zdrojmi produkcie na trhu na základe licencovaných technológií.

                  164.

                  Na nerecipročné exkluzívne licencie medzi konkurentmi sa vzťahuje bloková výnimka do hraničnej hodnoty trhového podielu 20 %. Nad úrovňou hraničnej hodnoty trhového podielu je potrebné analyzovať, aké sú pravdepodobné protikonkurenčné účinky takýchto exkluzívnych licencií. Ak je exkluzívna licencia celosvetová, znamená to, že poskytovateľ licencie opúšťa trh. V prípade, ak je exkluzivita obmedzená na konkrétne územie, napríklad štát EHP, dohoda znamená, že poskytovateľ licencie sa vzdáva produkcie tovaru a služieb na predmetnom území. V súvislosti s článkom 53 ods. 1 Dohody o EHP sa musí najmä hodnotiť, aká je konkurenčná dôležitosť poskytovateľa licencie. Ak má poskytovateľ licencie obmedzenú trhovú pozíciu na trhu produktov alebo nemá kapacitu na účinné využívanie technológie na území užívateľa licencie, dohoda nebude zrejme spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1. Zvláštnym prípadom je, ak poskytovateľ licencie a užívateľ licencie súťažia len na trhu technológií a poskytovateľ licencie, ktorým je napríklad výskumný inštitút alebo malý výskumný podnik, nemá výrobný a distribučný fond na účinné umiestňovanie produktov obsahujúcich licencovanú technológiu na trh. V takýchto prípadoch nie je pravdepodobné, že článok 53 ods. 1 bude porušený.

                  165.

                  Exkluzívne licencie medzi nekonkurentmi – ak spadajú do pôsobnosti článku 53 ods. 1 (65) – budú zrejme spĺňať podmienky článku 53 ods. 3. Právo poskytnúť exkluzívnu licenciu je zvyčajne potrebné na ovplyvnenie užívateľa licencie, aby investoval do licencovanej technológie a včas umiestnil produkty na trh. To je prípad, najmä ak užívateľ licencie musí vložiť veľké investície do ďalšieho rozvoja licencovanej technológie. Narušenie exkluzivity, keď užívateľ licencie dosiahne komerčný úspech licencovanej technológie, by pripravilo užívateľa licencie o plody jeho úspechu a bolo by škodlivé pre hospodársku súťaž, šírenie technológie a inováciu. Dozorný úrad EZVO bude preto len výnimočne zasahovať proti exkluzívnym licenciám v dohodách medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, bez ohľadu na územný rámec pôsobnosti licencie.

                  166.

                  Hlavnou situáciou, v ktorej môže byť zásah opodstatnený, je, keď dominantný užívateľ licencie získa exkluzívnu licenciu na jednu alebo viac konkurenčných technológií. Takéto dohody budú pravdepodobne spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1 a nebudú pravdepodobne spĺňať podmienky článku 53 ods. 3. Je však podmienkou, aby vstup na trh technológií bol ťažký a licencovaná technológia predstavovala reálny zdroj hospodárskej súťaže na trhu. Za takýchto okolností môže exkluzívna licencia zabrániť prístupu nezávislých užívateľov licencie na trh a umožniť užívateľovi licencie zachovať si trhovú silu.

                  167.

                  Dohody, na základe ktorých si dve alebo viac strán poskytnú krížovú licenciu a zaviažu sa neposkytnúť licencie tretím stranám, sú dôvodom pre konkrétne obavy, ak súbor technológií vyplývajúcich z krížových licencií vytvára de facto štandard odvetvia, ku ktorému musia mať tretie strany prístup, aby mohli účinne konkurovať na trhu. V takýchto prípadoch dohoda vytvára uzatvorený štandard vyhradený pre strany. Dozorný úrad EZVO bude hodnotiť takéto dohody podľa rovnakých zásad, aké sa uplatňujú pri technologických združeniach (pozri oddiel 4). Štandardne sa bude vyžadovať, aby sa na technológie, ktoré podporujú takýto štandard, poskytovali tretím stranám licencie za spravodlivých, primeraných a nediskriminačných podmienok. Ak strany dohody súťažia s tretími stranami na existujúcom trhu produktov a dohoda sa týka tohto trhu produktov, možno sa domnievať, že uzatvorený štandard by mal výrazné účinky vylúčenia. Tomuto negatívnemu vplyvu na hospodársku súťaž možno zabrániť len poskytovaním licencie aj tretím stranám.

            2.2.2.   Obmedzenia predaja

                  168.

                  Aj v súvislosti s obmedzeniami predaja je dôležité rozlišovať medzi poskytovaním licencií medzi konkurentmi a medzi stranami, ktoré si nekonkurujú.

                  169.

                  Obmedzenia aktívneho a pasívneho predaja jednou alebo oboma stranami v recipročnej dohode medzi konkurentmi predstavujú tvrdé obmedzenia hospodárskej súťaže podľa článku 4 ods. 1 písm. c). Obmedzenia predaja voči jednej alebo druhej strane v recipročnej dohode medzi konkurentmi spadajú do pôsobnosti článku 53 ods. 1 Dohody o EHP a pravdepodobne nebudú spĺňať podmienky článku 53 ods. 3. Takéto obmedzenia sa všeobecne považujú za rozdelenie trhu, keďže bránia dotknutej strane aktívne a pasívne predávať na územia a pre skupiny zákazníkov, ktoré skutočne zásobovala alebo by realisticky mohla zásobovať, keby neexistovala dohoda.

                  170.

                  V prípade nerecipročných dohôd medzi konkurentmi sa bloková výnimka uplatňuje na obmedzenia aktívneho a pasívneho predaja užívateľom licencie alebo poskytovateľom licencie na exkluzívne územie alebo pre exkluzívnu skupinu zákazníkov, vyhradené pre druhú stranu [pozri článok 4 ods. 1 písm. c) bod iv)]. Nad úroveň hraničnej hodnoty trhového podielu 20 % spadajú obmedzenia predaja medzi poskytovateľom licencie a užívateľom licencie do pôsobnosti článku 53 ods. 1, ak jedna alebo obe strany majú výrazný stupeň trhovej sily. Takéto obmedzenia však môžu byť potrebné na šírenie hodnotnej technológie, preto spĺňajú podmienky článku 53 ods. 3. To môže byť prípad, ak poskytovateľ licencie má relatívne slabú trhovú pozíciu na území, na ktorom využíva technológiu. Za takýchto okolností môžu byť obmedzenia aktívneho predaja potrebné najmä na ovplyvnenie poskytovateľa licencie, aby poskytol licenciu. Pri ich absencii by poskytovateľ licencie riskoval, že narazí na aktívnu konkurenciu v svojej hlavnej oblasti činnosti. Obmedzenia aktívneho predaja stanovené poskytovateľom licencie môžu byť podobne potrebné, najmä ak užívateľ licencie má relatívne slabú trhovú pozíciu na jemu pridelenom území a musí vykonať veľké investície, aby mohol efektívne využívať licencovanú technológiu.

                  171.

                  Bloková výnimka sa vzťahuje aj na obmedzenia aktívneho predaja na územie alebo pre skupinu zákazníkov pridelené inému užívateľovi licencie, ktorý nebol konkurentom poskytovateľa licencie v čase, keď sa uzatvárala licenčná dohoda s poskytovateľom licencie. Podmienkou však je, aby predmetná dohoda medzi stranami bola nerecipročná. Nad úroveň hraničnej hodnoty trhového podielu budú aktívne obmedzenia predaja pravdepodobne spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1, ak strany majú výrazný stupeň trhovej sily. Obmedzenie však možno považovať za nevyhnutné v zmysle článku 53 ods. 3 počas lehoty potrebnej na to, aby chránený užívateľ licencie prenikol na nový trh a etabloval sa na trhu na pridelenom území alebo vo vzťahu k pridelenej skupine zákazníkov. Táto ochrana voči aktívnemu predaju umožňuje užívateľovi licencie prekonať asymetriu, s ktorou sa stretáva na základe skutočnosti, že niektorí užívatelia licencie sú konkurenčnými podnikmi poskytovateľa licencie, a teda sú už etablovaní na trhu. Obmedzenia pasívneho predaja užívateľmi licencie na územie alebo pre skupinu zákazníkov, pridelené inému užívateľovi licencie, predstavujú tvrdé obmedzenia podľa článku 4 ods. 1 písm. c) TTBER.

                  172.

                  V prípade dohôd medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, sa na obmedzenia predaja medzi poskytovateľom licencie a užívateľom licencie vzťahuje bloková výnimka do hraničnej hodnoty trhového podielu 30 %. Nad úrovňou hraničnej hodnoty trhového podielu nemusia obmedzenia aktívneho a pasívneho predaja užívateľmi licencie na územia alebo pre skupiny zákazníkov, vyhradené pre poskytovateľa licencie, spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1, ak na základe objektívnych faktorov možno dospieť k záveru, že ak by neexistovali obmedzenia predaja, licencia by nebola poskytnutá. Zvyčajne nemožno očakávať, že vlastník technológie bude vytvárať priamu hospodársku súťaž so sebou samým na základe vlastnej technológie. V iných prípadoch môžu obmedzenia predaja uložené užívateľovi licencie spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1 v prípade, ak má poskytovateľ licencie individuálne výrazný stupeň trhovej sily, ako aj v prípade kumulatívneho účinku podobných dohôd uzatvorených poskytovateľmi licencií, ktorí spolu majú silnú pozíciu na trhu.

                  173.

                  Ak obmedzenia predaja uložené poskytovateľovi licencie spadajú do pôsobnosti článku 53 ods. 1, mohli by spĺňať podmienky článku 53 ods. 3 okrem prípadu, keď na trhu neexistujú reálne alternatívy technológie poskytovateľa licencie alebo licencie na takéto alternatívy užívateľovi licencie poskytli tretie strany. Takéto obmedzenia, a najmä obmedzenia aktívneho predaja, môžu byť potrebné v zmysle článku 53 ods. 3 na ovplyvnenie užívateľa licencie, aby investoval do výroby, marketingu a predaja produktov obsahujúcich licencovanú technológiu. Možno sa domnievať, že stimuly užívateľa licencie investovať by boli výrazne nižšie, ak by čelil priamej konkurencii poskytovateľa licencie, ktorého výrobné náklady nie sú zaťažené platbami licenčných poplatkov, čo by mohlo viesť k nižším ako optimálnym úrovniam investícií.

                  174.

                  Pokiaľ ide o obmedzenia predaja medzi užívateľmi licencie v dohodách medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, bloková výnimka TTBER sa uplatňuje na obmedzenia aktívneho predaja medzi územiami alebo skupinami zákazníkov. Nad úrovňou hraničnej hodnoty trhového podielu obmedzenia aktívneho predaja medzi územiami a skupinami zákazníkov užívateľov licencie obmedzujú hospodársku súťaž vnútri jednej technológie a môžu spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1, ak má individuálny užívateľ licencie výrazný stupeň trhovej sily. Takéto obmedzenia však môžu spĺňať podmienky článku 53 ods. 3, ak sú nevyhnutné na zabránenie priživovania sa a na ovplyvnenie užívateľa licencie, aby vykonal investície potrebné na efektívne využívanie licencovanej technológie na svojom území a na podporu predaja licencovaného produktu. Obmedzenia pasívneho predaja sú zahrnuté do zoznamu tvrdých obmedzení uvedených v článku 4 ods. 2 písm. b) (pozri odsek 101), ak prekračujú dva roky odo dňa, keď užívateľ licencie, ktorý má prospech z obmedzení, prvýkrát uviedol produkt zahŕňajúci licencovanú technológiu na trh na svojom exkluzívnom území. Obmedzenia pasívneho predaja prekračujúce toto dvojročné obdobie nebudú pravdepodobne spĺňať podmienky článku 53 ods. 3.

            2.3.   Obmedzenia produkcie

                  175.

                  Recipročné obmedzenia produkcie v licenčných dohodách medzi konkurentmi predstavujú tvrdé obmedzenie spadajúce do pôsobnosti článku 4 ods. 1 písm. b) TTBER (pozri odsek 82). Článok 4 ods. 1 písm. b) sa nevzťahuje na obmedzenia produkcie uložené užívateľovi licencie v nerecipročnej dohode alebo jednému z užívateľov licencie v recipročnej dohode. Takéto obmedzenia majú blokovú výnimku do hraničnej hodnoty trhového podielu 20 %. Nad úrovňou hraničnej hodnoty trhového podielu môžu obmedzenia produkcie uložené užívateľovi licencie obmedziť hospodársku súťaž, ak strany majú výrazný stupeň trhovej sily. Článok 53 ods. 3 Dohody o EHP sa však môže uplatniť v prípadoch, keď je technológia poskytovateľa licencie výrazne lepšia ako technológia užívateľa licencie a obmedzenie produkcie výrazne prekračuje produkciu užívateľa licencie pred uzatvorením dohody. V tom prípade je účinok obmedzenia produkcie obmedzený aj na trhoch, na ktorých dopyt rastie. Pri uplatňovaní článku 53 ods. 3 sa musí tiež zohľadniť skutočnosť, že takéto obmedzenia môžu byť nevyhnutné na ovplyvnenie poskytovateľa licencie, aby rozširoval svoju technológiu v čo najširšej miere. Poskytovateľ licencie sa môže napríklad zdráhať poskytnúť licenciu svojim konkurentom, ak nemôže obmedziť licenciu na konkrétne výrobné miesto s konkrétnou kapacitou (licencia viazaná na miesto používania). Ak licenčná dohoda vedie k skutočnej integrácii komplementárnych aktív, obmedzenia produkcie uložené užívateľovi licencie môžu preto spĺňať podmienky článku 53 ods. 3. To však nie je pravdepodobné, ak strany majú značnú trhovú silu.

                  176.

                  Obmedzenia produkcie v licenčných dohodách medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, majú blokovú výnimku do hraničnej hodnoty trhového podielu 30 %. Hlavným protikonkurenčným rizikom vyplývajúcim z obmedzení produkcie uložených užívateľom licencie v dohodách medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, je znížená hospodárska súťaž vnútri jednej technológie medzi užívateľmi licencie. Dôležitosť takýchto protikonkurenčných účinkov závisí od trhovej pozície poskytovateľa licencie a užívateľov licencie a od miery, v akej obmedzenie produkcie bráni užívateľovi licencie uspokojiť dopyt po produktoch zahŕňajúcich licencovanú technológiu.

                  177.

                  Ak sú obmedzenia produkcie spojené s exkluzívnymi územiami alebo exkluzívnymi skupinami zákazníkov, reštriktívne účinky sa zvyšujú. Spojenie týchto dvoch druhov obmedzení zvyšuje pravdepodobnosť, že dohoda slúži na rozdelenie trhov.

                  178.

                  Obmedzenia produkcie uložené užívateľovi licencie v dohodách medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, môžu mať aj prokonkurenčné účinky podporou šírenia technológie. Poskytovateľ licencie ako dodávateľ technológie by mal mať zvyčajne možnosť slobodne určovať produkciu vyrábanú licencovanou technológiou užívateľom licencie. Ak by poskytovateľ licencie nemal možnosť určovať produkciu užívateľa licencie, v prvom rade by nemohlo vzniknúť mnoho licenčných dohôd, čo by malo negatívny vplyv na šírenie novej technológie. To by mohol byť prípad, najmä ak je poskytovateľ licencie aj výrobcom, keďže v tom prípade sa produkcia užívateľov licencie môže znova dostať do hlavnej oblasti pôsobenia poskytovateľa licencie, a tým mať priamy vplyv na tieto činnosti. Na druhej strane je menej pravdepodobné, že obmedzenia produkcie sú potrebné na zabezpečenie šírenia technológie poskytovateľa licencie, ak sú spojené s obmedzeniami predaja uloženými užívateľovi licencie, ktoré mu zakazujú predávať na územie alebo pre skupinu zákazníkov vyhradené pre poskytovateľa licencie.

            2.4.   Obmedzenia oblasti použitia

                  179.

                  Pri obmedzení oblasti použitia je licencia obmedzená buď na jednu, alebo viac technických oblastí použitia alebo na jeden, alebo viac trhov produktov. Existuje mnoho prípadov, pri ktorých sa tá istá technológia môže použiť na výrobu rozdielnych produktov alebo môže byť zahrnutá do produktov patriacich k rozdielnym trhom produktov. Nová technológia tvárnenia sa môže napríklad použiť na výrobu plastových fliaš a plastových pohárov, produktov patriacich k osobitnému trhu produktov. Jediný trh produktov však môže zahŕňať viaceré technické oblasti použitia. Nová technológia motorov sa napríklad môže využívať v štvorvalcových, ako aj šesťvalcových motoroch. Podobne technológia na výrobu čipsetov sa môže použiť na výrobu čipsetov podporujúcich štyri a menej procesorov a podporujúcich viac ako štyri procesory. Licencia obmedzujúca používanie licencovanej technológie na výrobu povedzme štvorvalcových motorov a čipsetov podporujúcich štyri a menej procesorov predstavuje obmedzenie technickej oblasti používania.

                  180.

                  Keďže na obmedzenia oblasti použitia sa vzťahuje bloková výnimka a niektoré obmedzenia týkajúce sa zákazníkov predstavujú tvrdé obmedzenia podľa článku 4 ods. 1 písm. c) a článku 4 ods. 2 písm. b) TTBER, je dôležité rozlišovať tieto dve kategórie obmedzení. Obmedzenie týkajúce sa zákazníkov predpokladá, že sú určené osobitné skupiny zákazníkov a že strany sú obmedzené predávať týmto určeným skupinám. Skutočnosť, že obmedzenie technickej oblasti používania môže korešpondovať s určitými skupinami zákazníkov na trhu produktov, neznamená, že obmedzenie má byť klasifikované ako obmedzenie týkajúce sa zákazníkov. Skutočnosť, že určití zákazníci kupujú prevažne alebo výhradne čipsety podporujúce viac ako štyri procesory, napríklad neznamená, že licencia, ktorá je obmedzená na čipsety podporujúce štyri a menej procesorov, predstavuje obmedzenie týkajúce sa zákazníkov. Oblasť použitia však musí byť objektívne definovaná odkazom na určené a zmysluplné technické charakteristiky licencovaného produktu.

                  181.

                  Obmedzenie oblasti používania obmedzuje využívanie licencovanej technológie užívateľom licencie na jednu alebo viac konkrétnych oblastí používania bez obmedzenia schopnosti poskytovateľa licencie využívať licencovanú technológiu. Okrem toho, tak ako pri územiach, môžu byť tieto oblasti použitia pridelené užívateľovi licencie na základe exkluzívnej alebo jedinečnej licencie. Obmedzenia oblasti použitia spojené s exkluzívnou alebo jedinečnou licenciou tiež obmedzujú schopnosť poskytovateľa licencie využívať vlastnú technológiu tým, že mu bránia využívať ju vrátane poskytnutia licencie na ňu tretím stranám. V prípade jedinečnej licencie je obmedzené len poskytovanie licencie tretím stranám. K obmedzeniam oblasti použitia spojeným s exkluzívnou a jedinečnou licenciou sa pristupuje rovnako ako k exkluzívnej a jedinečnej licencii, ktoré sa preberajú v oddiele 2.2.1. Najmä v prípade licencovania medzi konkurentmi to znamená, že recipročná exkluzívna licencia predstavuje tvrdé obmedzenie podľa článku 4 ods. 1 písm. c).

                  182.

                  Obmedzenia oblasti použitia môžu mať prokonkurenčné účinky stimulovaním poskytovateľa licencie, aby poskytol licenciu na svoju technológiu pre aplikácie, ktoré spadajú mimo jeho hlavnej oblasti zamerania. Ak by poskytovateľ licencie nemohol zabrániť užívateľovi licencie pôsobiť v oblastiach, v ktorých on sám využíva technológiu, alebo v oblastiach, v ktorých hodnota technológie nie je ešte dobre stanovená, mohlo by to vytvárať prekážku poskytovateľovi licencie  v súvislosti s poskytnutím licencie alebo by ho to viedlo k účtovaniu vyšších licenčných poplatkov. Musí sa tiež zohľadniť, že v určitých sektoroch sa licencovanie často využíva na zabezpečenie koncepčnej voľnosti zabránením uplatnenia právnych nárokov z dôvodu porušenia práv. V rámci pôsobnosti licencie je užívateľ licencie schopný vyvíjať vlastnú technológiu bez obavy z nárokov uplatnených poskytovateľom licencie z dôvodu porušenia práv.

                  183.

                  Na obmedzenia oblasti použitia uložené užívateľom licencie v dohodách medzi skutočnými alebo potenciálnymi konkurentmi sa vzťahuje bloková výnimka do hraničnej hodnoty trhového podielu 20 %. Hlavnou obavou v súvislosti s hospodárskou súťažou v prípade takýchto obmedzení je riziko, že užívateľ licencie prestane mať konkurenčnú silu mimo licencovanej oblasti použitia. Toto riziko je vyššie v prípade krížových licenčných dohôd medzi konkurentmi, ak dohoda stanovuje asymetrické obmedzenia oblasti použitia. Obmedzenie oblasti použitia je asymetrické, ak jedna strana smie používať licencovanú technológiu na jednom trhu produktov alebo v jednej technickej oblasti použitia a druhá strana smie používať druhú licencovanú technológiu na inom trhu produktov alebo v inej technickej oblasti použitia. Obavy v súvislosti s hospodárskou súťažou môžu vzniknúť, najmä ak výrobné zariadenie užívateľa licencie, ktoré je vybavené na používanie licencovanej technológie, sa používa aj na výrobu jeho vlastných technologických produktov mimo licencovanej oblasti použitia. Ak sa možno domnievať, že dohoda bude viesť k zníženiu produkcie užívateľa licencie mimo licencovanej oblasti použitia, bude pravdepodobne spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1 Dohody o EHP. Symetrické obmedzenia oblasti použitia, t. j. dohody, na základe ktorých si strany vzájomne poskytnú licencie na používanie technológie druhej strany v tej (tých) istej (istých) oblasti(-iach) použitia, pravdepodobne nebudú patriť do pôsobnosti článku 53 ods. 1. Možno sa domnievať, že takéto dohody neobmedzia hospodársku súťaž, ktorá existovala pred uzatvorením dohody. Článok 53 ods. 1 sa zrejme nebude uplatňovať ani v prípade dohôd, ktoré len umožňujú užívateľovi licencie vyvíjať a využívať vlastnú technológiu v rámci pôsobnosti licencie bez obavy z uplatnenia nárokov z dôvodu porušenia práv poskytovateľom licencie. Za takýchto okolností obmedzenia oblasti použitia samy neobmedzujú hospodársku súťaž, ktorá existovala pred uzatvorením dohody. Pri absencii dohody bol užívateľ licencie vystavený aj nárokom z dôvodu porušenia práv mimo rámca pôsobnosti licencovanej oblasti použitia. Ak však užívateľ licencie bez obchodného opodstatnenia ukončí alebo zmenší rozsah svojej činnosti v oblasti mimo licencovanej oblasti použitia, môže to byť znakom implicitného rozdelenia trhu, ktoré predstavuje tvrdé obmedzenie podľa článku 4 ods. 1 písm. c) TTBER.

                  184.

                  Na obmedzenia oblasti použitia uložené užívateľovi licencie a poskytovateľovi licencie v dohodách medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, sa vzťahuje bloková výnimka do hraničnej hodnoty trhového podielu 30 %. Obmedzenia oblasti použitia v dohodách medzi týmito stranami, na základe ktorých si poskytovateľ licencie vyhradí jeden alebo viac trhov produktov alebo technických oblastí použitia pre seba, vo všeobecnosti buď neobmedzujú hospodársku súťaž, alebo zvyšujú efektívnosť. Podporujú šírenie novej technológie poskytovaním stimulov poskytovateľovi licencie, aby udeľoval licencie na využívanie v oblastiach, v ktorých on sám nechce technológiu využívať. Ak by poskytovateľ licencie nemohol zabrániť užívateľom licencie pôsobiť v oblastiach, v ktorých poskytovateľ licencie sám využíva technológiu, mohlo by to tvoriť pre poskytovateľa licencie prekážku udeleniu licencie.

                  185.

                  V dohodách medzi nekonkurentmi je poskytovateľ licencie zvyčajne tiež oprávnený poskytnúť rôznym užívateľom licencie jedinečné alebo exkluzívne licencie obmedzené na jednu alebo viac oblastí použitia. Takéto obmedzenia obmedzujú hospodársku súťaž vnútri jednej technológie medzi užívateľmi licencie rovnakým spôsobom ako exkluzívne licencie a analyzujú sa rovnako (pozri oddiel 2.2.1).

            2.5.   Obmedzenia používania len na vlastnú potrebu

                  186.

                  Obmedzenie používania len na vlastnú potrebu možno definovať ako záväzok užívateľa licencie obmedziť výrobu licencovaného produktu na množstvá, ktoré sú potrebné na výrobu vlastných produktov a na údržbu a opravy vlastných produktov. Inými slovami, tento druh obmedzenia používania má formu záväzku užívateľa licencie používať produkty obsahujúce licencovanú technológiu len ako výrobný faktor určený na integráciu do jeho vlastnej produkcie; nevzťahuje sa na predaj licencovaného produktu na integráciu do produktov iných výrobcov. Na obmedzenia používania len na vlastnú potrebu sa vzťahuje bloková výnimka do príslušnej hraničnej hodnoty trhového podielu 20 % a 30 %. Mimo rámca pôsobnosti blokovej výnimky je potrebné skúmať, aké sú prokonkurenčné a protikonkurenčné účinky obmedzenia. V tejto súvislosti je potrebné rozlišovať dohody medzi konkurentmi a dohody medzi stranami, ktoré si nekonkurujú.

                  187.

                  V prípade licenčných dohôd medzi konkurentmi obmedzenie, ktoré ukladá užívateľovi licencie vyrábať na základe licencie len na integráciu do svojich vlastných produktov, mu bráni byť dodávateľom komponentov nezávislých výrobcov. Ak pred uzatvorením dohody nebol užívateľ licencie skutočným alebo možným potenciálnym dodávateľom komponentov iných výrobcov, obmedzenie používania len na vlastnú potrebu nemení nič v porovnaní so situáciou existujúcou predtým. Za týchto okolností sa obmedzenie hodnotí rovnako ako v prípade dohôd medzi stranami, ktoré si nekonkurujú. Ak je na druhej strane užívateľ licencie skutočným alebo možným dodávateľom komponentov, je potrebné preskúmať, aký je vplyv dohody na túto činnosť. Ak užívateľ licencie vybavením sa na používanie technológiou poskytovateľa licencie prestane používať vlastnú technológiu na samostatnom základe, a tým prestane byť dodávateľom komponentov, dohoda obmedzuje hospodársku súťaž, ktorá existovala pred dohodou. Môže viesť k vážnym negatívnym účinkom na trh, ak má poskytovateľ licencie výrazný stupeň trhovej sily na trhu komponentov.

                  188.

                  V prípade licenčných dohôd medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, existujú dve hlavné riziká v súvislosti s hospodárskou súťažou, ktoré vyplývajú z obmedzení používania len na vlastnú potrebu: a) obmedzenie hospodárskej súťaže vnútri jednej technológie na trhu dodávok výrobných faktorov a b) vylúčenie arbitráže medzi užívateľmi licencie, čím sa zvyšuje možnosť, že poskytovateľ licencie uloží užívateľom licencie diskriminačné licenčné poplatky.

                  189.

                  Obmedzenia používania len na vlastnú potrebu však môžu tiež podporovať prokonkurenčné licencovanie. Ak je poskytovateľ licencie dodávateľom komponentov, môže byť obmedzenie potrebné, aby sa technológia mohla šíriť medzi stranami, ktoré si nekonkurujú. Pri absencii obmedzenia je možné, že poskytovateľ licencie neposkytne licenciu alebo ju poskytne len za vyššie licenčné poplatky, lebo inak by si vytvoril priamu konkurenciu na trhu komponentov. V takýchto prípadoch obmedzenie používania len na vlastnú potrebu zvyčajne buď neobmedzuje hospodársku súťaž, alebo spadá do pôsobnosti článku 53 ods. 3 Dohody o EHP. Podmienkou však je, aby užívateľ licencie nebol obmedzený pri predaji licencovaného produktu vo forme náhradných dielov pre vlastné produkty. Užívateľ licencie musí mať možnosť zásobovať popredajný trh svojich produktov vrátane nezávislých servisných organizácií, ktoré poskytujú servis a opravy ním vyrábaných produktov.

                  190.

                  Ak poskytovateľ licencie nie je dodávateľom komponentov na príslušnom trhu, uvedený dôvod uloženia obmedzenia používania len na vlastnú potrebu nie je uplatniteľný. V takýchto prípadoch môže obmedzenie používania len na vlastnú potrebu v zásade podporovať šírenie technológie tým, že zabezpečuje, aby užívatelia licencie nepredávali výrobcom, ktorí súťažia s poskytovateľom licencie na iných trhoch. Zvyčajne však existuje menej reštriktívne riešenie, ktorým je obmedzenie uložené užívateľovi licencie nepredávať určitýmé skupinám zákazníkov vyhradené pre poskytovateľa licencie. Preto obmedzenie používania len na vlastnú potrebu nie je v takýchto prípadoch zvyčajne potrebné na umožnenie šírenia technológie.

            2.6.   Zväzovanie a zoskupovanie licencií

                  191.

                  V súvislosti s licencovaním technológií nastáva zväzovanie vtedy, keď poskytovateľ licencie poskytne licenciu na jednu technológiu (zväzujúci produkt) s podmienkou, aby používateľ licencie vzal licenciu na inú technológiu alebo nakupoval produkt od poskytovateľa licencie alebo inej ním určenej osoby (zviazaný produkt). Zoskupovanie nastáva vtedy, keď dve technológie alebo technológia a produkt sa predávajú len spolu ako skupina. V oboch prípadoch je však podmienkou, aby príslušné produkty a technológie boli odlišné v tom zmysle, že existuje odlišný dopyt po každom z produktov a technológií, ktoré sú súčasťou zväzovania alebo zoskupovania. Toto nie je zvyčajne prípad, ak sú technológie alebo produkty z dôvodu nevyhnutnosti spojené tak, že licencovanú technológiu nemožno využívať bez zviazaného produktu alebo obe časti skupiny nemožno využívať bez druhej časti. V nasledujúcom texte termín ‚zväzovanie‘ znamená zväzovanie aj zoskupovanie.

                  192.

                  Článok 3 TTBER, ktorý obmedzuje uplatňovanie blokovej výnimky na základe hraničných hodnôt trhového podielu, zabezpečuje, že na zväzovanie a zoskupovanie sa nevzťahuje bloková výnimka nad úrovňou hraničnej hodnoty trhového podielu 20 % v prípade dohôd medzi konkurujúcimi si podnikmi a 30 % v prípade dohôd medzi podnikmi, ktoré si nekonkurujú. Hraničné hodnoty trhového podielu sa vzťahujú na akúkoľvek príslušnú technológiu alebo trh produktov, ktorých sa licenčná dohoda dotýka, vrátane trhu zviazaného produktu. Nad úrovňou hraničných hodnôt trhového podielu je potrebné porovnávať protikonkurenčné a prokonkurenčné účinky zväzovania.

                  193.

                  Hlavným reštriktívnym účinkom zväzovania je skutočnosť, že sa zabráni prístupu konkurenčných dodávateľov zviazaného produktu na trh. Zväzovanie môže tiež umožniť poskytovateľovi licencie udržať si trhovú silu na trhu zväzujúceho produktu vytvorením bariér vstupu na trh, keďže môže nové vstupujúce subjekty nútiť vstúpiť naraz na viaceré trhy. Zväzovanie môže ďalej umožniť poskytovateľovi licencie zvýšiť licenčné poplatky, najmä ak zväzujúci produkt a zviazaný produkt sú čiastočne nahraditeľné a tieto dva produkty sa nepoužívajú v pevnom pomere. Zväzovanie bráni užívateľovi licencie prejsť na náhradné produkty pri zvýšení licenčných poplatkov za zväzujúci produkt. Tieto obavy v súvislosti s hospodárskou súťažou nezávisia od toho, či strany dohody sú konkurentmi, alebo nie. Aby zväzovanie spôsobilo možné protikonkurenčné účinky, musí mať poskytovateľ licencie výrazný stupeň trhovej sily v zväzujúcom produkte, ktorým sa obmedzí hospodárska súťaž v zviazanom produkte. Ak pri zväzujúcom produkte neexistuje trhová sila, poskytovateľ licencie nemôže použiť svoju technológiu na protikonkurenčný účel zabránenia prístupu dodávateľom zviazaného produktu na trh. Okrem toho, tak ako v prípade povinnosti nekonkurencie, sa zviazanie musí vzťahovať na určitý podiel trhu zviazaného produktu, aby nastali značné účinky zabránenia prístupu na trh. V prípadoch, keď má poskytovateľ licencie trhovú silu skôr na trhu zviazaného produktu ako na trhu zväzujúceho produktu, sa toto obmedzenie analyzuje ako záväzok nekonkurencie alebo kvantitatívny záväzok, čo je odrazom skutočnosti, že akýkoľvek problém v súvislosti s hospodárskou súťažou má svoj pôvod na trhu ‚zviazaného‘ produktu, a nie na trhu ‚zväzujúceho‘ produktu (66).

                  194.

                  Zväzovanie môže viesť tiež k zvýšeniu efektívnosti. To je napríklad prípad, keď je zviazaný produkt potrebný na technicky uspokojivé využívanie licencovanej technológie alebo na zabezpečenie, aby produkcia v rámci licencie zodpovedala normám kvality, ktoré dodržiava poskytovateľ licencie a iní užívatelia licencie. V takýchto prípadoch zväzovanie zvyčajne buď neobmedzuje hospodársku súťaž, alebo spadá do pôsobnosti článku 53 ods. 3 Dohody o EHP. Ak užívatelia licencie používajú ochrannú známku alebo obchodnú značku poskytovateľa licencie alebo ak je spotrebiteľom inak jasné, že existuje prepojenie medzi produktom obsahujúcim licencovanú technológiu a poskytovateľom licencie, poskytovateľ licencie má legitímny záujem zabezpečiť, aby kvalita produktov bola taká, že nenaruší hodnotu jeho technológie alebo jeho dobré meno ako hospodárskeho prevádzkovateľa. Okrem toho, ak je spotrebiteľom známe, že užívatelia licencie (a poskytovateľ licencie) vyrábajú na základe rovnakej technológie, nie je pravdepodobné, že by užívatelia licencie boli ochotní vziať si licenciu, ak by technológiu nevyužívali všetci technicky uspokojivým spôsobom.

                  195.

                  Zväzovanie by mohlo byť prokonkurenčné aj v prípade, keď zviazaný produkt umožňuje užívateľovi licencie využívať licencovanú technológiu výrazne efektívnejšie. Ak napríklad poskytovateľ licencie licencuje konkrétnu výrobnú technológiu, môžu sa strany tiež dohodnúť, že užívateľ licencie kúpi od poskytovateľa licencie katalyzátor, ktorý je vyvinutý na používanie s licencovanou technológiou a ktorý umožní, aby sa technológia využívala efektívnejšie ako v prípade iných katalyzátorov. Ak v takýchto prípadoch spadá obmedzenie do pôsobnosti článku 53 ods. 1, podmienky článku 53 ods. 3 budú pravdepodobne splnené aj nad úrovňou hraničných hodnôt trhového podielu.

            2.7.   Záväzky nekonkurencie

                  196.

                  Záväzky nekonkurencie v súvislosti s licencovaním technológií majú formu záväzku užívateľa licencie nepoužívať technológie tretích strán, ktoré konkurujú licencovanej technológii. Ak sa záväzok nekonkurencie vzťahuje na produkt alebo ďalšiu technológiu dodávanú poskytovateľom licencie, preberá sa v predchádzajúcom oddiele o zväzovaní.

                  197.

                  TTBER vyníma záväzky nekonkurencie v prípade dohôd medzi konkurentmi, ako aj v prípade dohôd medzi stranami, ktoré si nekonkurujú, do hraničnej hodnoty trhového podielu 20 %, respektíve 30 %.

                  198.

                  Hlavné riziko v súvislosti s hospodárskou súťažou, ktoré záväzky nekonkurencie predstavujú, je zabránenie prístupu technológiám tretích strán na trh. Záväzky nekonkurencie môžu tiež uľahčiť tajný dohovor medzi poskytovateľmi licencie v prípade kumulatívneho využívania. Zabránenie prístupu konkurenčným technológiám na trh znižuje konkurenčný tlak na licenčné poplatky účtované poskytovateľom licencie a znižuje hospodársku súťaž medzi technológiami prítomnými na trhu obmedzením možností užívateľov licencie prejsť od jednej konkurenčnej technológie k druhej. Keďže je v oboch prípadoch hlavným problémom zabránenie prístupu na trh, môže byť analýza vo všeobecnosti rovnaká v prípade dohôd medzi konkurentmi aj dohôd medzi stranami, ktoré si nekonkurujú. V prípade krížových licencií medzi konkurentmi, pri ktorých sa obe strany dohodnú nepoužívať technológie tretej strany, môže táto dohoda uľahčiť tajný dohovor medzi nimi na trhu produktov, preto je opodstatnená nižšia hraničná hodnota trhového podielu 20 %.

                  199.

                  Zabránenie prístupu na trh môže nastať vtedy, keď významná časť potenciálnych užívateľov licencie je už zviazaná s jedným alebo v prípade kumulatívnych účinkov s viacerými zdrojmi technológie a nemôže využívať konkurenčné technológie. Účinky zabránenia prístupu na trh môžu vyplývať z dohôd uzatvorených jediným poskytovateľom licencie s výrazným stupňom trhovej sily alebo z kumulatívneho účinku dohôd uzatvorených viacerými poskytovateľmi licencií, aj keď sa na každú individuálnu dohodu alebo sieť dohôd vzťahuje TTBER. V tomto druhom prípade však nie je pravdepodobné, že nastane vážny kumulatívny účinok, ak je zviazaných menej ako 50 % trhu. Nad touto hraničnou hodnotou by výrazné zabránenie prístupu na trh mohlo nastať v prípade, keď existujú relatívne vysoké bariéry vstupu na trh nových užívateľov licencií. Ak sú bariéry vstupu na trh nízke, noví užívatelia licencií sú schopní vstupovať na trh a využívať komerčne atraktívne technológie tretích strán, preto predstavujú reálnu alternatívu užívateľov licencií usadených na trhu. Na určenie reálnej možnosti vstupu na trh a expanzie tretích strán je nevyhnutné tiež zohľadniť rozsah, v akom sú distribútori zviazaní s užívateľmi licencie záväzkami nekonkurencie. Technológie tretích strán majú len vtedy reálnu možnosť vstupu na trh, ak majú prístup k potrebnému výrobnému a distribučnému fondu. Inými slovami, ľahký vstup na trh závisí nielen od dostupnosti užívateľov licencie, ale aj od miery, v akej majú prístup k distribúcii. Pri hodnotení účinkov zabránenia prístupu na trh na úrovni distribúcie bude Dozorný úrad EZVO uplatňovať analytický rámec stanovený v oddiele IV.2.1 usmernení o vertikálnych obmedzeniach (67).

                  200.

                  Ak má poskytovateľ licencie výrazný stupeň trhovej sily, záväzky užívateľov licencie získať technológiu len od poskytovateľa licencie môžu viesť k výrazným účinkom zabránenia prístupu na trh. Čím je trhová pozícia poskytovateľa licencie silnejšia, tým je vyššie riziko zabránenia prístupu konkurenčných technológií na trh. Aby nastali výrazné účinky zabránenia prístupu na trh, záväzky nekonkurencie sa nemusia nevyhnutne vzťahovať na podstatnú časť trhu. Aby výrazné účinky zabránenia prístupu na trh mohli nastať, stačí, ak sú záväzky nekonkurencie zamerané na podniky, ktoré by mohli s najväčšou pravdepodobnosťou licencovať konkurenčné technológie. Riziko zabránenia prístupu na trh je vysoké, najmä ak existuje len obmedzený počet potenciálnych užívateľov licencie a licenčná dohoda sa týka technológie, ktorú užívatelia licencie používajú ako výrobný faktor pre vlastné produkty. V takýchto prípadoch budú bariéry vstupu nových poskytovateľov licencie na trh pravdepodobne vysoké. Zabránenie prístupu na trh môže byť menej pravdepodobné v prípadoch, ak sa technológia používa na výrobu produktu, ktorý sa predáva tretím stranám. Hoci v tomto prípade obmedzenie tiež zväzuje výrobnú kapacitu pre príslušný input, nezväzuje dopyt po produkte, ktorý obsahuje tento input vyrábaný licencovanou technológiou. V tomto druhom prípade potrebujú poskytovatelia licencií pre vstup na trh len prístup k jednému alebo viacerým užívateľom licencie, ktorí majú vhodnú výrobnú kapacitu. Nie je pravdepodobné, že by jeden poskytovateľ licencie mohol uložením záväzkov nekonkurencie svojim užívateľom licencie zabrániť konkurentom v prístupe k efektívnym užívateľom licencií, bolo by to možné len v prípade, že existuje len málo podnikov, ktoré vlastnia alebo sú schopné získať zariadenia potrebné na nadobudnutie licencie.

                  201.

                  Záväzky nekonkurencie môžu mať aj prokonkurenčné účinky. Po prvé takéto záväzky môžu podporovať šírenie technológie znížením rizika odcudzenia licencovanej technológie, najmä know-how. Ak je užívateľ licencie oprávnený získavať konkurenčné technológie od tretích strán, existuje riziko, že najmä licencované know-how sa bude používať pri využívaní konkurenčných technológií, a tým bude prinášať prospech konkurentom. Ak užívateľ licencie využíva aj konkurenčné technológie, zvyčajne to tiež sťažuje monitorovanie platieb licenčných poplatkov, čo môže pôsobiť ako faktor odrádzajúci od licencovania.

                  202.

                  Po druhé záväzky nekonkurencie, prípadne spojené s exkluzívnym územím, môžu byť potrebné na to, aby mal užívateľ licencie stimuly investovať do licencovanej technológie a účinne ju využívať. V prípadoch, keď dohoda spadá do pôsobnosti článku 53 ods. 1 Dohody o EHP z dôvodu výrazného účinku zabránenia prístupu na trh, môže byť potrebné na získanie nároku na využitie článku 53 ods. 3 zvoliť si menej reštriktívnu alternatívu, napríklad uložiť záväzky minimálnej produkcie alebo minimálnych licenčných poplatkov, čo má zvyčajne menší potenciál zabrániť prístupu konkurenčných technológií na trh.

                  203.

                  Po tretie v prípadoch, keď sa poskytovateľ licencie zaviaže vykonať výrazné investície vo vzťahu ku konkrétnym klientom, napríklad do odbornej prípravy a prispôsobenia licencovanej technológie potrebám užívateľa licencie, záväzky nekonkurencie alebo alternatívne záväzky minimálnej produkcie alebo minimálnych licenčných poplatkov môžu byť potrebné na ovplyvnenie poskytovateľa licencie, aby súhlasil s investíciami, a na zabránenie, aby ich opustil. Zvyčajne však bude poskytovateľ licencie schopný vyúčtovať si takéto investície priamo formou paušálnej platby, čo znamená, že sú k dispozícii menej reštriktívne alternatívy.

            3.   Dohody o urovnaní a dohody o neuplatňovaní práv

                  204.

                  Licencovanie môže slúžiť ako prostriedok na urovnanie sporov alebo zabránenie, aby jedna strana uplatňovala svoje práva duševného vlastníctva s cieľom zabrániť druhej strane využívať jej vlastnú technológiu. Licencovanie vrátane krížových licencií v súvislosti s dohodami o urovnaní a dohodami o neuplatňovaní práv nie sú ako také obmedzujúce pre hospodársku súťaž, keďže umožňujú stranám využívať ich technológie po uzatvorení dohody. Individuálne podmienky takýchto dohôd však môžu spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1 Dohody o EHP. K licencovaniu v súvislosti s dohodami o urovnaní sa pristupuje ako k iným licenčným dohodám. V prípade technológií, ktoré sú z technického hľadiska zameniteľné, je preto potrebné vyhodnotiť, v akej miere je pravdepodobné, že príslušné technológie sú v pozícii jednosmerného alebo dvojsmerného blokovania (pozri odsek 32). V tom prípade sa strany nepovažujú za konkurentov.

                  205.

                  Bloková výnimka je uplatniteľná, ak dohoda neobsahuje žiadne tvrdé obmedzenia hospodárskej súťaže stanovené v článku 4 TTBER. Zoznam tvrdých obmedzení uvedený v článku 4 ods. 1 sa môže uplatniť, najmä ak stranám bolo jasné, že neexistuje žiadna pozícia blokovania a že sú preto konkurentmi. V takýchto prípadoch predstavuje urovnanie len prostriedok na obmedzenie hospodárskej súťaže, ktorá existovala pri absencii dohody.

                  206.

                  V prípadoch, keď je pravdepodobné, že v prípade absencie licencie by užívateľ licencie mohol byť vylúčený z trhu, je dohoda vo všeobecnosti prokonkurenčná. Obmedzenia, ktoré obmedzujú hospodársku súťaž v rámci jednej technológie medzi poskytovateľom licencie a užívateľom licencie, sú často zlučiteľné s článkom 53 (pozri oddiel 2).

                  207.

                  Dohody, na základe ktorých si strany vzájomne poskytnú krížovú licenciu a uložia obmedzenia v súvislosti s používaním svojich technológií vrátane obmedzení licencovania tretím stranám, môžu spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1. Ak strany majú výrazný stupeň trhovej sily a dohoda ukladá obmedzenia, ktoré jasne idú nad rámec toho, čo je nevyhnutné na odblokovanie situácie, dohoda môže spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1, aj keď sa možno domnievať, že pozícia vzájomného blokovania existuje. Článok 53 ods. 1 sa bude s veľkou pravdepodobnosťou uplatňovať, najmä ak si strany rozdelia trhy alebo stanovia recipročné priebežné licenčné poplatky, ktoré majú výrazný vplyv na trhové ceny.

                  208.

                  Ak sú strany na základe dohody vzájomne oprávnené používať technológiu druhej strany a dohoda sa vzťahuje na budúci vývoj, je potrebné zhodnotiť, aký je vplyv dohody na stimuláciu strán na inovácie. V prípadoch, keď majú strany výrazný stupeň trhovej sily, môže dohoda spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1, ak bráni stranám získať konkurenčný náskok pred druhou stranou. Dohody, ktoré eliminujú alebo podstatne znižujú možnosti jednej strany získať konkurenčný náskok pred druhou stranou, znižujú stimuly na inováciu, a tým majú negatívny vplyv na podstatnú súčasť procesu hospodárskej súťaže. Takéto dohody pravdepodobne tiež nebudú spĺňať podmienky článku 53 ods. 3. Je obzvlášť nepravdepodobné, že by sa toto obmedzenie mohlo považovať za nevyhnutné v zmysle tretej podmienky článku 53 ods. 3. Dosiahnutie cieľa dohody, a to zabezpečiť, aby strany mohli ďalej využívať vlastnú technológiu bez toho, aby boli blokované druhou stranou, nevyžaduje, aby sa strany dohodli na deľbe budúcich inovácií. Stranám však nebude pravdepodobne brániť v získaní konkurenčného náskoku pred druhou stranou, ak je účelom licencie umožniť stranám vyvíjať svoje príslušné technológie a ak ich licencia nevedie k používaniu tých istých technologických riešení. Takéto dohody prinášajú len koncepčnú voľnosť tým, že bránia budúcemu uplatneniu nárokov druhých strán z dôvodu porušenia ich práv.

                  209.

                  V súvislosti s dohodou o urovnaní a o neuplatňovaní práv sa klauzuly o nenapadnutí považujú vo všeobecnosti za klauzuly, ktoré nespadajú do rámca pôsobnosti článku 53 ods. 1. Charakteristickou vlastnosťou týchto dohôd je, že strany sa zaviažu nenapadnúť ex post práva duševného vlastníctva, ktoré spadajú do pôsobnosti dohody. Skutočným účelom tejto dohody je urovnať existujúce spory, respektíve zabrániť budúcim sporom.

            4.   Technologické združenia

                  210.

                  Technologické združenie je definované ako dohoda, na základe ktorej dve alebo viac strán zhromaždia súbor technológií, ktoré sú licencované nielen v prospech strán dohody, ale aj v prospech tretích strán. Technologické združenia môžu z hľadiska štruktúry nadobúdať formu jednoduchej dohody medzi obmedzeným počtom strán alebo zložitého organizačného mechanizmu, na základe ktorého je organizácia licencií na združené technológie zverená osobitnému subjektu. V oboch prípadoch môže združenie umožniť užívateľom licencie pôsobiť na trhu na základe jedinej licencie.

                  211.

                  Neexistuje vnútorné prepojenie medzi technologickými združeniami a štandardmi, ale v niektorých prípadoch technológie v združení podporujú (úplne alebo sčasti) de facto alebo de iure štandard odvetvia. Ak technologické združenia podporujú štandard odvetvia, nemusia nevyhnutne podporovať jednotlivý štandard. Rôzne technologické združenia môžu podporovať konkurenčné štandardy.

                  212.

                  Na dohody, ktorými sa zriaďuje technologické združenie a stanovujú podmienky jeho pôsobenia, sa bez ohľadu na počet strán nevzťahuje bloková výnimka (pozri oddiel III.2.2). Týmito dohodami sa zaoberajú len tieto usmernenia. Dohody o združení vyvolávajú viaceré konkrétne problémy týkajúce sa výberu zahrnutých technológií a fungovania združenia, ktoré nevznikajú v súvislosti s inými druhmi licencií. K jednotlivým licenciám, ktoré združenie poskytne nezávislým užívateľom licencií, sa však pristupuje ako k iným licenčným dohodám, ktoré majú blokovú výnimku, ak sú splnené podmienky stanovené v TTBER vrátane požiadaviek článku 4 TTBER, ktorý obsahuje zoznam tvrdých obmedzení.

                  213.

                  Technologické združenia môžu obmedzovať hospodársku súťaž. Vytvorenie technologického združenia nevyhnutne znamená spoločný predaj združených technológií, čo v prípade združení zložených výhradne alebo prevažne z nahraditeľných technológií predstavuje kartel na určovanie cien. Technologické združenia môžu ďalej okrem zníženia hospodárskej súťaže medzi stranami, najmä ak podporujú štandard odvetvia alebo vytvárajú de facto štandard odvetvia, viesť k zníženiu inovácie zabránením prístupu alternatívnych technológií na trh. Existencia štandardu a súvisiaceho technologického združenia môže sťažiť vstup nových a vylepšených technológií na trh.

                  214.

                  Technologické združenia môžu prinášať aj prokonkurenčné účinky najmä znížením transakčných nákladov a stanovením obmedzenia na kumulatívne licenčné poplatky s cieľom zabrániť dvojitej marginalizácii. Vytvorenie združenia umožňuje licencovanie technológií zahrnutých v združení na jednom mieste. To je dôležité najmä v sektoroch, v ktorých sú práva duševného vlastníctva rozšírené a v ktorých je pre pôsobenie na trhu potrebné získať licencie od veľkého počtu poskytovateľov licencií. V prípadoch, keď užívatelia licencie dostávajú stále služby týkajúce sa uplatňovania licencovanej technológie, môže viesť spoločné licencovanie a servis k ďalšiemu zníženiu nákladov.

            4.1.   Povaha združených technológií

                  215.

                  Riziká v súvislosti s hospodárskou súťažou a potenciál zvyšovania efektívnosti technologických združení závisia vo veľkej miere od vzťahu medzi združenými technológiami a ich vzťahu s technológiami mimo združenia. Musí sa robiť dvojité základné rozlišovanie, a to: a) medzi technologickými doplnkami a technologickými substitútmi a b) medzi podstatnými technológiami a nepodstatnými technológiami.

                  216.

                  Dve technológie (68) sú doplnky, a nie substitúty, ak sú obe potrebné na výrobu produktu alebo vykonanie procesu, ktorých sa technológie týkajú. Naopak, dve technológie predstavujú substitúty, ak každá z týchto dvoch technológií umožňuje vlastníkovi vyrobiť produkt alebo vykonať proces, ktorých sa technológie týkajú. Technológia je podstatná, a nie nepodstatná, ak pre túto technológiu neexistuje zameniteľná technológia vnútri alebo mimo združenia a príslušná technológia predstavuje nevyhnutnú súčasť súboru technológií na účely výroby produktu(-ov) alebo vykonanie procesu(-ov), ktorých sa združenie týka. Technológia, pre ktorú neexistujú substitúty, zostáva podstatná, ak sa na ňu vzťahuje aspoň jedno platné právo duševného vlastníctva. Technológie, ktoré sú podstatné, sú nevyhnutne aj doplňujúce sa.

                  217.

                  Ak sú technológie v združení substitútmi, možno sa domnievať, že licenčné poplatky budú vyššie ako v opačnom prípade, pretože užívatelia licencie neprofitujú z konkurencie medzi príslušnými technológiami. Ak sú technológie v združení doplnkami, znižuje dohoda transakčné náklady a môže viesť k nižším celkovým licenčným poplatkom, lebo strany sú schopné stanoviť spoločný licenčný poplatok za súbor na rozdiel od stanovenia licenčného poplatku každou stranou, ktorý nezohľadňuje licenčný poplatok stanovený ostatnými.

                  218.

                  Rozdiel medzi doplňujúcimi sa a vzájomne zameniteľnými technológiami nie je jasný vo všetkých prípadoch, keďže technológie môžu byť sčasti vzájomne zameniteľné a sčasti doplňujúce sa. Ak by v dôsledku efektívnosti vyplývajúcej z integrácie dvoch technológií chceli užívatelia licencie využívať obe technológie, považujú sa technológie za doplnky, aj keď sú sčasti zameniteľné. V takýchto prípadoch budú užívatelia licencie pri absencii združenia pravdepodobne chcieť získať licencie na obe technológie z dôvodu získania dodatočného ekonomického prospechu z využívania oboch technológií na rozdiel od využívania len jednej z nich.

                  219.

                  Zahrnutie zameniteľných technológií do združenia obmedzuje hospodársku súťaž medzi rôznymi technológiami a vedie k rovnakému výsledku ako spoločne zoskupené licencie. Ak ďalej združenie tvoria v zásade vzájomne zameniteľné technológie, vedie táto dohoda k rovnakému výsledku ako určenie cien medzi konkurujúcimi si podnikmi. Dozorný úrad EZVO skúma ako všeobecné pravidlo, či zaradenie zameniteľných technológií do združenia predstavuje porušenie článku 53 ods. 1 Dohody o EHP. Dozorný úrad tiež skúma, či by v prípade združení obsahujúcich vo významnej miere zameniteľné technológie nemohli byť splnené podmienky článku 53 ods. 3. Vzhľadom na to, že príslušné technológie predstavujú alternatívy, nevznikajú zo zahrnutia oboch technológií do združenia žiadne úspory transakčných nákladov. Ak by združenie neexistovalo, užívatelia licencie by nechceli využívať obe technológie. Nie je postačujúce, že stranám zostane sloboda nezávisle poskytovať licencie, pretože budú mať zrejme malý záujem to robiť, aby nenarušili združenie, ktoré im umožňuje spoločne uplatňovať trhovú silu.

                  220.

                  Ak tvoria združenie len technológie, ktoré sú podstatné, a preto nevyhnutne aj doplnky, nespadá vo všeobecnosti vytvorenie združenia ako také do pôsobnosti článku 53 ods. 1 bez ohľadu na trhovú pozíciu strán. Podmienky, za ktorých sa poskytujú licencie, však môžu spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1.

                  221.

                  Ak sú do združenia zahrnuté nepodstatné, ale doplňujúce sa patenty, existuje riziko zabránenia prístupu nezávislých technológií na trh. Keď sa technológia zahrnie do združenia a je licencovaná ako súčasť súboru, budú mať užívatelia licencie zrejme malé stimuly získať licenciu na konkurenčnú technológiu, keď licenčný poplatok zaplatený za súbor už zahŕňa zameniteľnú technológiu. Zahrnutie technológií, ktoré nie sú potrebné na účely výroby produktu(-ov) alebo vykonanie procesu(-ov), ktorých sa technologické združenie týka, ďalej tiež núti užívateľov licencie platiť za technológiu, ktorú možno nebudú potrebovať. Zahrnutie doplňujúcich sa patentov je preto rovnocenné spoločne zoskupeným licenciám. Ak združenie zahŕňa nepodstatné technológie, dohoda bude pravdepodobne spadať do pôsobnosti článku 53 ods. 1, ak má združenie významnú pozíciu na akomkoľvek príslušnom trhu.

                  222.

                  Vzhľadom na to, že zameniteľné a doplňujúce sa technológie môžu byť vyvinuté po vytvorení združenia, je hodnotenie podstatnosti priebežným procesom. Technológia sa môže preto stať nepodstatnou po vytvorení združenia v dôsledku objavenia sa nových technológií tretích strán. Jedným zo spôsobov, ako zabezpečiť, aby sa nezabránilo prístupu technológií tretích strán na trh, je vylúčiť zo združenia technológie, ktoré sa stali nepodstatnými. Môžu však existovať ďalšie spôsoby zabezpečenia, aby sa nezabránilo prístupu technológií tretích strán na trh. Pri hodnotení technologických združení obsahujúcich nepodstatné technológie, t. j. technológie, pre ktoré existujú substitúty mimo združenia alebo ktoré nie sú nevyhnutné na výrobu jedného alebo viacerých produktov, ktorých sa združenie týka, bude Dozorný úrad EZVO vo svojom celkovom hodnotení prihliadať okrem iného na tieto faktory:

                              a)

                              či existujú akékoľvek prokonkurenčné dôvody pre zaradenie nepodstatných technológií do združenia;

                              b)

                              či poskytovatelia licencií majú naďalej voľnosť nezávisle udeľovať licencie na svoje príslušné technológie. Ak je združenie tvorené obmedzeným počtom technológií a mimo združenia existujú zameniteľné technológie, môžu chcieť užívatelia licencie zostaviť vlastný technologický súbor zložený sčasti z technológie tvoriacej súčasť združenia a sčasti z technológie vlastnenej tretími stranami;

                              c)

                              či v prípadoch, keď majú technologické združenia rôzne aplikácie, z ktorých niektoré nevyžadujú využívanie všetkých technológií združenia, poskytuje združenie technológie len ako jednotlivý súbor, alebo či ponúka osobitné súbory pre rôzne aplikácie. V druhom prípade je zabránené, aby technológie, ktoré nie sú podstatné pre konkrétny produkt alebo proces, boli zviazané s podstatnými technológiami;

                              d)

                              či sú združené technológie dostupné len ako jediný súbor, alebo či užívatelia licencie majú možnosť získať licenciu len pre časť súboru so zodpovedajúcim znížením licenčných poplatkov. Možnosť získať licenciu len pre časť súboru môže znížiť riziko zabránenia prístupu na trh technológiám tretích strán mimo združenia, najmä ak užívateľ licencie získa zodpovedajúce zníženie licenčných poplatkov. To vyžaduje, aby každej technológii v združení bol priradený celkový licenčný poplatok. Ak licenčné dohody uzatvorené medzi združením a individuálnymi užívateľmi licencie majú relatívne dlhú platnosť a združená technológia podporuje de facto štandard odvetvia, musí sa tiež zohľadniť skutočnosť, že združenie môže zabrániť prístupu nových zameniteľných technológií na trh. Pri hodnotení rizika zabránenia prístupu na trh je v takýchto prípadoch dôležité zohľadniť, či užívatelia licencie môžu, alebo nemôžu ukončiť v primeranej lehote časť licencie a získať zodpovedajúce zníženie licenčných poplatkov.

            4.2.   Hodnotenie individuálnych obmedzení

                  223.

                  Tento oddiel sa zaoberá viacerými obmedzeniami, ktoré sa bežne vyskytujú v tej či onej forme v technologických združeniach a ktoré je potrebné hodnotiť v celkovom kontexte združenia. Treba pripomenúť (pozri odsek 212), že TTBER sa uplatňuje na licenčné dohody uzatvorené medzi združením a nezávislými užívateľmi licencie. Tento oddiel sa preto obmedzuje na aspekty vytvorenia združenia a na problémy spojené s udeľovaním licencií v súvislosti s technologickými združeniami.

                  224.

                  Dozorný úrad EZVO sa bude pri vykonávaní svojho hodnotenia riadiť týmito hlavnými zásadami:

                              1.

                              čím je silnejšia trhová pozícia združenia, tým je väčšie riziko protikonkurenčných účinkov;

                              2.

                              združenia, ktoré majú silnú pozíciu na trhu, by mali byť otvorené a nediskriminačné;

                              3.

                              združenia by nemali neprimerane brániť prístupu technológií tretích strán na trh alebo obmedzovať vytvorenie alternatívnych združení.

                  225.

                  Podniky, ktoré uzatvoria dohodu o technologickom združení, ktoré je zlučiteľné s článkom 53 Dohody o EHP a akýmkoľvek štandardom odvetvia, ktoré môže podporovať, majú zvyčajne voľnosť pri dohadovaní a stanovení licenčných poplatkov za súbor technológií a podiel každej technológie na licenčných poplatkoch buď pred, alebo po stanovení štandardu. Takáto dohoda je vždy prítomná pri vytváraní štandardu alebo združenia a nemožno ju samu osebe považovať za obmedzujúcu hospodársku súťaž a môže za určitých okolností viesť k efektívnejším výsledkom. Za určitých okolností môže byť efektívnejšie, ak sa licenčné poplatky dohodnú pred zvolením štandardu, a nie až po dohodnutí štandardu, aby sa zabránilo tomu, že výber štandardu prinesie výrazný stupeň trhovej sily jednej alebo viacerým podstatným technológiám. Na druhej strane si užívatelia licencie musia zachovať voľnosť pri určovaní ceny produktov vyrábaných na základe licencie. Ak výber technológií, ktoré majú byť zahrnuté v združení, vykonáva nezávislý expert, môže to napomôcť súťaž medzi dostupnými technologickými riešeniami.

                  226.

                  Ak má združenie dominantnú pozíciu na trhu, mali by byť licenčné poplatky a ďalšie licenčné podmienky spravodlivé a nediskriminačné a licencie by mali byť neexkluzívne. Tieto požiadavky sú potrebné, aby sa zabezpečilo, že združenie bude otvorené a nebude viesť k zabráneniu prístupu na trh ani k iným protikonkurenčným účinkom na trhoch smerom nadol (downstream market). Tieto požiadavky však nebránia uplatneniu rozdielnych licenčných poplatkov na rozdielne použitie. Vo všeobecnosti sa nepovažuje za obmedzovanie hospodárskej súťaže, ak sa pre rozdielne trhy produktov uplatnia rozdielne sadzby licenčných poplatkov, keďže na trhoch produktov by nemala byť žiadna diskriminácia. Prístup k užívateľom licencie by najmä nemal závisieť od toho, či sú poskytovateľmi licencie, alebo nie. Dozorný úrad EZVO bude preto prihliadať na to, či sa na poskytovateľov licencie tiež vzťahujú záväzky platby licenčných poplatkov.

                  227.

                  Poskytovatelia a užívatelia licencií musia mať voľnosť pri vývoji konkurenčných produktov a štandardov a musia mať tiež voľnosť pri poskytovaní a získavaní licencií mimo združenia. Tieto požiadavky sú nevyhnutné na obmedzenie rizika zabránenia prístupu technológií tretích strán na trh a na zabezpečenie, aby združenie neobmedzovalo inováciu a nebránilo súťaži technologických riešení. Ak združenie podporuje (de facto) štandard odvetvia a ak strany podliehajú záväzkom nekonkurencie, združenie predstavuje mimoriadne riziko zabránenia vývoja nových a vylepšených technológií a štandardov.

                  228.

                  Záväzky spätného poskytovania by mali byť neexkluzívne a obmedzené na vývojové zmeny, ktoré sú podstatné alebo dôležité pre používanie združenej technológie. To umožní združeniu využívať zlepšenia združenej technológie a profitovať z nich. Je legitímnou snahou strán zabezpečiť, aby užívatelia licencie, ktorí vlastnia alebo sa pripravujú na získanie podstatných patentov, nemohli narušiť využívanie združenej technológie.

                  229.

                  Jedným z problémov zistených v súvislosti so združeniami patentov je riziko, že zakrývajú neplatné patenty. Združovanie zvyšuje náklady/riziká v prípade úspešného napadnutia, keďže napadnutie bude neúspešné, ak len jeden patent v združení je platný. Zakrývanie neplatných patentov v združení môže nútiť užívateľov licencie platiť vyššie licenčné poplatky a môže tiež brániť v inovácii v oblasti pokrytej neplatným patentom. Na účel obmedzenia tohto rizika sa musí akékoľvek právo ukončiť licenciu v prípade napadnutia obmedzovať na technológie vlastnené poskytovateľom licencie, ktorému je adresované napadnutie, a nesmie sa vzťahovať na technológie vlastnené inými poskytovateľmi licencie v združení.

            4.3.   Inštitucionálny rámec upravujúci združenie

                  230.

                  Spôsob, akým je technologické združenie vytvorené, organizované a prevádzkované, môže znížiť riziko, že jeho predmetom alebo účinkom bude obmedzenie hospodárskej súťaže, a môže poskytnúť ubezpečenie, že je prokonkurenčné.

                  231.

                  Ak je účasť na procese tvorby štandardu a združenia otvorená pre všetky zainteresované strany zastupujúce rôzne záujmy, je pravdepodobnejšie, že technológie určené na zahrnutie do združenia sa vyberajú na základe kritérií týkajúcich sa ceny a kvality, ako keď združenie zriaďuje obmedzená skupina vlastníkov technológií. Podobne ak príslušné strany združenia tvoria osoby reprezentujúce rôzne záujmy, je pravdepodobnejšie, že podmienky poskytovania licencií vrátane licenčných poplatkov budú otvorené a nediskriminačné a budú odrážať hodnotu licencovanej technológie, ako keď združenie kontrolujú zástupcovia poskytovateľov licencií.

                  232.

                  Ďalším dôležitým faktorom je miera, v akej sú nezávislí experti zapojení do vytvorenia a prevádzky združenia. Napríklad hodnotenie, či technológia je, alebo nie je podstatná pre štandard podporovaný združením, predstavuje často zložitú otázku, ktorá vyžaduje osobitné odborné znalosti. Zapojenie nezávislých expertov do procesu výberu môže značne prispieť k zabezpečeniu, aby sa v praxi realizoval záväzok zahrnúť do združenia len podstatné technológie.

                  233.

                  Dozorný úrad EZVO bude zohľadňovať, ako sa experti vyberajú a aké sú presné funkcie, ktoré majú vykonávať. Experti by mali byť nezávislí od podnikov, ktoré vytvorili združenie. Ak sú experti spojení s poskytovateľmi licencií alebo inak od nich závisia, zapojeniu experta sa bude prikladať nižšia váha. Experti musia mať tiež potrebné technické znalosti na výkon rôznych funkcií, ktorými sú poverení. Medzi funkcie nezávislých expertov môže patriť najmä hodnotenie, či technológie navrhované na zahrnutie do združenia sú, alebo nie sú platné a či sú, alebo nie sú podstatné.

                  234.

                  Dôležité je tiež preskúmať dohody o výmene citlivých informácií medzi stranami. Na oligopolných trhoch môže výmena citlivých informácií, napríklad údajov o tvorbe cien a produkcii, uľahčiť tajný dohovor (69). V takýchto prípadoch bude Dozorný úrad EZVO prihliadať na to, v akej miere boli zavedené ochranné opatrenia, aby sa zabezpečilo, že sa nebudú vymieňať citlivé informácie. V tomto ohľade môže hrať dôležitú úlohu nezávislý expert alebo licenčný orgán tým, že zabezpečí, aby údaje o produkcii a odbyte, ktoré môžu byť potrebné na účely výpočtu a overenia licenčných poplatkov, neboli sprístupnené podnikom, ktoré súťažia na príslušných trhoch.

                  235.

                  Na záver treba uviesť, že je dôležité zohľadniť mechanizmus riešenia sporov stanovený v nástrojoch, ktorými sa zriaďuje združenie. Čím viac riešených sporov je zverených orgánom alebo osobám, ktoré nie sú závislé od združenia a jeho členov, tým je pravdepodobnejšie, že riešenie sporov sa bude realizovať neutrálne.

         (1)  Ú. v. EÚ C 101, 27.4.2004, s. 2.

         (2)  Príslušnosť vybavovať konkrétne prípady, ktoré spadajú do pôsobnosti článkov 53 a 54 Dohody o EHP, sa podľa pravidiel stanovených v článku 56 Dohody o EHP delí medzi Dozorný úrad EZVO a Komisiu. Ktorýkoľvek daný prípad je príslušný vybavovať len jeden dozorný úrad.

         (3)  Ú. v. EÚ L 123, 27.4.2004, s. 11.

         (4)  TTBER nahrádza právny akt uvedený v bode 5 prílohy XIV k Dohode o EHP [nariadenie Komisie (ES) č. 240/96 z 31. januára 1996 (Ú. v. ES L 31, 9.2.1996, s. 2)] o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP na určité kategórie dohôd o transfere technológií.

         (5)  Pozri spojené veci C-395/96 P a C-396/96 P, Compagnie Maritime Belge, Zb. 2000, s. I-1365, bod 130, a bod 106 Usmernení Dozorného úradu EZVO o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP, zatiaľ neuverejnené. Článok 6 Dohody o EHP stanovuje, že bez toho, aby bol dotknutý budúci vývoj judikatúry, ustanovenia tejto dohody, pokiaľ sú v podstate totožné so zodpovedajúcimi pravidlami Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva a Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva uhlia a ocele a s právnymi aktmi prijatými na základe týchto dvoch zmlúv, sa majú pri ich implementácii a uplatňovaní vykladať v súlade s príslušnými rozhodnutiami Súdneho dvora Európskych spoločenstiev vydanými pred dátumom podpisu Dohody o EHP. Pokiaľ ide o príslušné rozhodnutia Súdneho dvora ES vydané po dátume podpisu Dohody o EHP, z článku 3 ods. 2 dohody o dozore a súde vyplýva, že Dozorný úrad EZVO a Súdny dvor EZVO budú venovať náležitú pozornosť zásadám stanoveným v týchto rozhodnutiach.

         (6)  Podľa dohody, ktorou sa mení a dopĺňa protokol 4 k Dohode medzi štátmi EZVO o zriadení Dozorného úradu a Súdneho dvora ES z 24. septembra 2004, ktorá nadobudla účinnosť 20. mája 2005, zodpovedá kapitola II protokolu 4 k dohode o dozore a súde vo veľkej miere nariadeniu Rady (ES) č. 1/2003 (Ú. v. ES L 1, 4.1.2003, s. 1), ktoré je pilierom EZVO.

         (7)  V nasledujúcom texte zahŕňa pojem ‚dohoda‘ zosúladené postupy a rozhodnutia združení podnikov.

         (8)  Pozri oznámenie Dozorného úradu EZVO k pojmu vplyvu na obchod medzi štátmi EHP, ktorý je zakotvený v článkoch 53 a 54 Dohody o EHP, zatiaľ neuverejnené.

         (9)  V nasledujúcom texte zahŕňa pojem ‚obmedzenie‘ zamedzenie a narušenie hospodárskej súťaže.

         (10)  Táto zásada vyčerpania práva v EHP je napríklad zakotvená v článku 7 ods. 1 právneho aktu uvedeného v bode 4 prílohy XVII k Dohode o EHP [smernica 89/104/EHS (Ú. v. ES L 40, 11.2.1989, s. 1)] s cieľom aproximovať právne predpisy štátov EHP týkajúce sa obchodných značiek, v ktorých sa stanovuje, že obchodná značka neoprávňuje vlastníka zakázať jej využívanie v súvislosti s tovarom, ktorý vlastník uviedol na trh na území spadajúcom do pôsobnosti Dohody o EHP pod touto obchodnou značkou alebo ktorý bol uvedený na trh s jeho súhlasom. Pokiaľ ide o medzinárodné vyčerpanie práva, Súdny dvor EZVO dospel k názoru, že ‚je vecou štátov EZVO (…), aby rozhodli, či chcú zaviesť alebo zachovať zásadu medzinárodného vyčerpania práv poskytovaných obchodnou značkou vo vzťahu k tovaru s pôvodom v krajinách mimo EHP‘, pozri vec E-2/97, Maglite, Správa Súdneho dvora EZVO, [1998], s. 172, body 25 – 27. Súdny dvor Európskych spoločenstiev dospel v neskoršom rozsudku k záveru, že ‚národné pravidlá upravujúce vyčerpanie práv týkajúcich sa obchodných značiek v súvislosti s produktmi uvedenými na trh mimo krajín EHP pod touto značkou vlastníkom alebo s jeho súhlasom sú v rozpore s článkom 7 ods. 1 smernice zmenenej a doplnenej Dohodou o EHP‘, vec C-355/96, Silhouette, Zb. 1998, s. I-4799, bod 31.

         (11)  Na druhej strane predaj kópií chránených diel nevedie k vyčerpaniu predvádzacích, interpretačných, resp. realizačných práv, vrátane práv na prenájom, k dielu; v tejto súvislosti pozri vec 158/86, Warner Brothers a Metronome Video, Zb. 1988, s. 2605, a vec C-61/97, Foreningen af danske videogramdistributører, Zb. 1998, s. I-5171.

         (12)  Pozri napríklad spojené veci 56/64 a 58/64, Consten a Grundig, Zb. 1966, s. 429.

         (13)  Metodické pokyny na uplatňovanie článku 53 ods. 3 sú stanovené v Usmerneniach Dozorného úradu EZVO o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP, pozri poznámku pod čiarou č. 5.

         (14)  Pozri vec 56/65, Société Technique Minière, Zb. 1966, s. 337, a vec C-7/95 P, John Deere, Zb. 1998, s. I-3111, bod 76.

         (15)  V tejto súvislosti pozri napr. rozsudok vo veci Consten a Grundig, poznámka pod čiarou č. 12.

         (16)  Pozri v tejto súvislosti rozsudok v Société Technique Minière, poznámka pod čiarou č. 14, a vec 258/78, Nungesser, Zb. 1982, s. 2015.

         (17)  V tejto súvislosti pozri napríklad vec C-49/92 P, Anic Partecipazioni, Zb. 1999, s. I-4125, bod 99.

         (18)  Pozri spojené veci 29/83 a 30/83, CRAM a Rheinzink, Zb. 1984, s. 1679, bod 26, a spojené veci 96/82 a ďalšie, ANSEAU-NAVEWA, Zb. 1983, s. 3369, body 23 – 25.

         (19)  Pozri rozsudok vo veci John Deere, [1998] v poznámke pod čiarou č. 14.

         (20)  Usmernenia o otázke značného obmedzovania možno nájsť v oznámení Dozorného úradu EZVO o dohodách menšieho významu, ktoré značne neobmedzujú hospodársku súťaž podľa článku 53 ods. 1 Dohody o EHP (Ú. v. EÚ C 67, 20.3.2003, s. 20, a dodatok EHP č. 15, 20.3.2003, s. 11). V uvedenom oznámení sa značnosť definuje negatívne. Dohody, ktoré nespadajú do rámca pôsobnosti de minimis oznámenia, nemusia mať nevyhnutne značné obmedzujúce účinky. Vyžaduje sa individuálne hodnotenie.

         (21)  Pozri článok 1 ods. 2 kapitoly II protokolu 4 k dohode o dozore a súde.

         (22)  Oznámenie Dozorného úradu EZVO o definícii príslušného trhu na účely právnych predpisov EHP upravujúcich hospodársku súťaž (Ú. v. ES L 200, 16.7.1998, s. 48, a dodatok EHP č. 28, 16.7.1998, s. 3).

         (23)  Pokiaľ ide o tieto rozdiely, pozri aj usmernenia Dozorného úradu EZVO o uplatniteľnosti článku 53 Dohody o EHP na horizontálne dohody o spolupráci (Ú. v. ES C 266, 31.10.2002, s. 1, a dodatok EHP č. 55, 31.10.2002, s. 1).

         (24)  V tejto súvislosti pozri odseky 50 až 52 usmernení o dohodách o horizontálnej spolupráci citovaných v predchádzajúcej poznámke pod čiarou.

         (25)  Tamtiež, odsek 51.

         (26)  V tejto súvislosti pozri oznámenie o dohodách menšieho významu v poznámke pod čiarou č. 20.

         (27)  V súlade s článkom 3 ods. 2 kapitoly II protokolu 4 k dohode o dozore a súde dohody, ktoré môžu mať vplyv na obchod medzi štátmi EHP, nie sú však zakázané na základe článku 53 Dohody o EHP, nemožno zakázať na základe vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti hospodárskej súťaže.

         (28)  Ú. v. ES L 153, 18.6.1994, s. 30, a dodatok EHP č. 15, 18.6.1994, s. 29.

         (29)  Pozri odsek 3 oznámenia o subdodávaní.

         (30)  V tejto súvislosti pozri rozhodnutie Komisie vo veci Moosehead/Whitbread (Ú. v. ES L 100, 20.4.1990, s. 32).

         (31)  V tejto súvislosti pozri vec 262/81, Coditel (II), Zb. 1982, s. 3381.

         (32)  Ú. v. ES L 103, 12.4.2001, s. 36, a dodatok EHP č. 20, 12.4.2001, s. 179.

         (33)  Ú. v. ES L 52, 22.2 2001, s. 38, a dodatok EHP č. 9, 22.2.2001, s. 5.

         (34)  Ú. v. ES L 52, 22.2.2001, s. 38, a dodatok EHP č. 9, 22.2.2001, s. 5.

         (35)  Pozri poznámku pod čiarou č. 32.

         (36)  Pozri poznámku pod čiarou č. 32 a Ú. v. ES C 122, 23.5.2002, s. 1, a dodatok EHP č. 26, 23.5.2002, s. 7.

         (37)  Pozri odsek 29.

         (38)  Dôvody tohto pravidla výpočtu sa vysvetľujú v odseku 23.

         (39)  Pozri napríklad judikáty citované v poznámke pod čiarou č. 18.

         (40)  V súvislosti s tým pozri odsek 98 usmernenia o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP citovaného v poznámke pod čiarou č. 5.

         (41)  To je tiež prípad, ak jedna strana poskytne licenciu druhej strane a súhlasí, že odkúpi fyzický výrobný faktor od užívateľa licencie. Nákupná cena môže mať rovnakú funkciu ako licenčný poplatok.

         (42)  V súvislosti s tým pozri vec 193/83, Windsurfing International, Zb. 1986, s. 611, bod 67.

         (43)  K všeobecnej definícii aktívneho a pasívneho predaja pozri odsek 50 usmernenia o vertikálnych obmedzeniach, pozri poznámku pod čiarou č. 36.

         (44)  Obmedzenia oblasti použitia sa bližšie preberajú v oddiele IV.2.4.

         (45)  Toto tvrdé obmedzenie sa vzťahuje na licenčné dohody týkajúce sa obchodu na území, ktoré patrí do rámca pôsobnosti Dohody o EHP. Pokiaľ ide o dohody týkajúce sa vývozu mimo EHP alebo dovozu/spätného dovozu z krajín mimo EHP, pozri napríklad vec C-306/96, Javico, Zb. 1998, s. I-1983, ktorá sa týka dovozu/spätného dovozu z krajín mimo Spoločenstva.

         (46)  V súvislosti s tým pozri bod 77 rozsudku vo veci Nungesser citovaného v poznámke pod čiarou č. 16.

         (47)  V tejto súvislosti pozri vec 26/76, Metro (I), Zb. 1977, s. 1875.

         (48)  Ak je licencovaná technológia zastaraná, nevzniká obmedzenie hospodárskej súťaže, v súvislosti s tým pozri vec 65/86, Bayer/Süllhofer, Zb. 1988, s. 5249.

         (49)  Pokiaľ ide o klauzuly o nenapadnutí v súvislosti s dohodami o urovnaní, pozri odsek 209.

         (50)  Pozri odsek 14.

         (51)  Pozri odseky 66 a 67.

         (52)  V súvislosti s tým pozri odsek 42 usmernení o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP citovaných v poznámke pod čiarou č. 5.

         (53)  Z článku 7 ods. 2 TTBER však vyplýva, že ak štát EZVO, ktorému je odporúčanie určené, informuje Dozorný úrad EZVO, že neprijíma jeho odporúčanie, informuje Dozorný úrad EZVO o tejto odpovedi Komisiu. Ak Komisia nesúhlasí so stanoviskom príslušného štátu EZVO, uplatňuje sa článok 92 ods. 2 Dohody o EHP.

         (54)  V súvislosti s tým pozri odsek 8 oznámenia Dozorného úradu EZVO o dohodách menšieho významu, citované v poznámke pod čiarou č. 20.

         (55)  V tejto súvislosti pozri vec T-228/97, Irish Sugar, Zb. 1999, s. II-2969, bod 101.

         (56)  V súvislosti s tým pozri odsek 23 usmernení o horizontálnych dohodách o spolupráci, citovaných v poznámke pod čiarou č. 23.

         (57)  Pozri spojené veci 25/84 a 26/84, Ford, Zb. 1985, s. 2725.

         (58)  V súvislosti s tým pozri napríklad rozhodnutie Komisie v TPS (Ú. v. ES L 90, 2.4.1999, s. 6). Podobne aj zákaz podľa článku 53 ods. 1 Dohody o EHP sa uplatňuje, len ak dohoda má reštriktívny predmet alebo reštriktívne účinky.

         (59)  Citované v poznámke pod čiarou č. 36. Pozri najmä odsek 115 a nasledujúce odseky.

         (60)  Pokiaľ ide o tieto pojmy, pozri oddiel IV.4.1.

         (61)  Pozri odsek 85 usmernení o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP, citovaných v poznámke pod čiarou č. 5.

         (62)  Tamtiež, odseky 98 a 102.

         (63)  Pozri bod 130 rozsudku citovaného v poznámke pod čiarou č. 5. Podobne uplatňovanie článku 53 ods. 3 Dohody o EHP nebráni uplatňovaniu pravidiel EHP o voľnom pohybe tovaru, služieb, osôb a kapitálu. Tieto ustanovenia sú za určitých okolností uplatniteľné na dohody, rozhodnutia a zosúladené postupy v zmysle článku 53 ods. 1, v tom zmysle pozri vec C-309/99, Wouters, Zb. 2002, s. I-1577, bod 120.

         (64)  V tejto súvislosti pozri vec T-51/89, Tetra Pak (I), Zb. 1990, s. II-309. Pozri aj odsek 106 usmernení o uplatňovaní článku 53 ods. 3 Dohody o EHP, citovaných v poznámke pod čiarou č. 5.

         (65)  Pozri rozsudok vo veci Nungesser citovaný v poznámke pod čiarou č. 16.

         (66)  Použiteľný analytický rámec sa uvádza v oddiele 2.7 a v odseku 138 a nasledujúcich odsekoch usmernení o vertikálnych obmedzeniach, citovaných v poznámke pod čiarou č. 36.

         (67)  Pozri poznámku pod čiarou č. 36.

         (68)  Termín ‚technológia‘ sa neobmedzuje na patenty. Zahŕňa aj patentové prihlášky a iné práva duševného vlastníctva ako patenty.

         (69)  V súvislosti s tým pozri rozsudok vo veci John Deere, poznámka pod čiarou č. 14.“