title: Rozhodnutie Európskeho výboru pre systémové riziká z 11. decembra 2015 o posudzovaní významnosti tretích krajín pre bankový systém Únie v súvislosti s uznávaním a stanovovaním mier proticyklického vankúša (ESRB/2015/3)

text:
               12.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 97/23

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ
   z 11. decembra 2015
   o posudzovaní významnosti tretích krajín pre bankový systém Únie v súvislosti s uznávaním a stanovovaním mier proticyklického vankúša
   (ESRB/2015/3)
   (2016/C 97/11)
   GENERÁLNA RADA EURÓPSKEHO VÝBORU PRE SYSTÉMOVÉ RIZIKÁ,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1092/2010 z 24. novembra 2010 o makroprudenciálnom dohľade Európskej únie nad finančným systémom a o zriadení Európskeho výboru pre systémové riziká (1), a najmä na jeho článok 3 ods. 2 písm. a) a b) a článok 15,
   so zreteľom na smernicu Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (2), a najmä na jej článok 138,
   so zreteľom na vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 680/2014 zo 16. apríla 2014, ktorým sa stanovujú vykonávacie technické predpisy, pokiaľ ide o vykazovanie inštitúciami na účely dohľadu podľa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (3), a najmä na jeho prílohy I a II,
   so zreteľom na rozhodnutie Európskeho výboru pre systémové riziká ESRB/2015/2 z 21. júla 2015 o poskytovaní a zbere informácií na účely makroprudenciálneho dohľadu nad finančným systémom v rámci Únie a o zrušení rozhodnutia ESRB/2011/6 (4),
   keďže:

               (1)

               Európsky výbor pre systémové riziká (ESRB) je zodpovedný za uskutočňovanie makroprudenciálneho dohľadu s cieľom prispieť k predchádzaniu alebo zmierňovaniu systémových rizík v Únii.

               (2)

               Aby mohol ESRB vykonávať svoje povinnosti, musí posúdiť makroprudenciálne riziká vyplývajúce z vývoja v Únii a v tretích krajinách. Takéto riziká by mohli vzniknúť z cezhraničných expozícií bankového systému Únie do tretích krajín, ktoré by mohli predstavovať kanál pre kontamináciu Únie. Nadmerný rast úverov v danej tretej krajine by konkrétne mohol viesť k veľkým stratám pre bankový sektor v Únii a v konečnom dôsledku by predstavoval hrozbu pre finančnú stabilitu v Únii, ak by sa naň nereagovalo prostredníctvom opatrení makroprudenciálnej politiky prijatými touto krajinou.

               (3)

               Článok 138 smernice 2013/36/EÚ poskytuje ESRB osobitný mandát na riešenie rizík, ktoré vyplývajú z nadmerného rastu úverov v tretích krajinách. Konkrétne môže ESRB podniknúť kroky za účelom ochrany bankového sektora Únie pred rizikami vyplývajúcimi z nadmerného rastu úverov v tretej krajine, ak sa opatrenia prijaté orgánmi v tejto tretej krajine považujú za nedostatočné. ESRB môže konkrétne prijatím odporúčania poskytnúť usmernenia určeným orgánom v Únii ohľadom primeranej miery proticyklického vankúša pre expozície do tretích krajín.

               (4)

               Aby mohol ESRB tento mandát vykonávať, je potrebné identifikovať tretie krajiny, v ktorých má bankový systém Únie významné expozície (ďalej len „významné tretie krajiny“). Dopad, aký môže mať nadmerný rast úverov v danej tretej krajine na bankový systém Únie, závisí od veľkosti a povahy expozícií, ktoré majú banky so sídlom v Únii voči tejto tretej krajine. Vzhľadom na to, že ESRB nie je schopná sledovať vývoj vo všetkých tretích krajinách sveta, považuje monitorovanie známok nadmerného rastu úverov len v tých tretích krajinách, v ktorých má bankový systém Únie významné expozície, za najlepšiu možnosť ako vykonávať svoj mandát podľa článku 138 smernice 2013/36/EÚ.

               (5)

               ESRB zamýšľa za účelom identifikácie významných tretích krajín použiť údaje týkajúce sa dohľadu zozbierané Európskym orgánom pre bankovníctvo (EBA) v súlade s rozhodnutím Európskeho orgánu pre bankovníctvo EBA/DC/2015/130 z 23. septembra 2015 (5). Rozhodnutie EBA/DC/2015/130 obsahuje podrobné informácie o expozíciách v bankovej knihe na vzorke 191 najväčších bánk v Únii, a to do všetkých tretích krajín na svete. Hoci tieto údaje nezahŕňajú expozície v obchodnej knihe a nezahŕňajú všetky banky v Únii, ESRB považuje tieto údaje za dostatočné na účely identifikácie významných tretích krajín. Zameranie sa na expozície v bankovej knihe sa považuje za dostatočné, pretože tieto expozície predstavujú väčšinu expozícií. Mechanizmy vzájomného započítania a použitie, okrem iného, derivátov a krátkych pozícií navyše sťažujú priradenie expozície v obchodnej knihe k určitej tretej krajine. Zameranie sa na vzorku najväčších bánk sa považuje za dostatočné, pretože tieto banky sú náchylné mať najväčší objem cezhraničných aktivít a preto sú bankami, ktoré by najviac pocítili, ak by sa nadmerný rast úverov neriešil. V roku 2014 predstavovalo 191 bánk v danej vzorke približne 92 % všetkých aktív bankového systému Únie. Keďže ESRB na účely identifikácie významných tretích krajín nepotrebuje údaje o expozíciách týkajúce sa jednotlivých bánk, je jeho zámerom vyžiadať od EBA údaje zozbierané v súlade s rozhodnutím EBA/DC/2015/130 vo forme údajov agregovaných na úrovni jednotlivých krajín. Takéto žiadosti o poskytnutie údajov sú upravené v rozhodnutí ESRB/2015/2.

               (6)

               ESRB identifikuje významné tretie krajiny na základe troch ukazovateľov expozícií: rizikovo vážené aktíva, pôvodné expozície a expozície v stave zlyhania vo vzťahu k tretím krajinám. Hlavným dôvodom na používanie niekoľkých ukazovateľov je zabezpečenie komplexného pohľadu na povahu expozícií do tretích krajín. Zameranie sa len na rizikovo vážené aktíva by mohlo viesť k situácii, keď by neboli náležite zohľadnené významné expozície s nízkou rizikovou váhou. Ukazovateľ pôvodnej expozície túto skutočnosť kompenzuje tým, že zohľadňuje veľkosť expozícií pred uplatnením rizikových váh. Účelom expozícií v stave zlyhania je zachytiť tie expozície, ktoré predstavujú pre banky väčšie úverové riziko.

               (7)

               ESRB zvyčajne vymedzí tretiu krajinu ako významnú, ak sú expozície bankového systému Únie do tejto tretej krajiny najmenej 1 % pre aspoň jeden z uvedených troch ukazovateľov. V porovnaní s nefinančnými korporáciami býva výška vlastného kapitálu bánk v pomere k ich aktívam malá. To znamená, že pri tom, čo sa môže javiť ako malé expozície v porovnaní s bilanciou banky, môžu straty dosiahnuť úroveň, ktorá môže ohroziť solventnosť bánk a/alebo vyvolať pochybnosti verejnosti o ich solventnosti. To by odôvodňovalo stanovenie nízkej prahovej hodnoty, pretože nepriaznivý vývoj v danej tretej krajine by mohol mať významný vplyv na kapitálovú pozíciu bánk. Prahová hodnota používaná na identifikáciu významných tretích krajín by zároveň nemala zohľadňovať tretie krajiny, do ktorých má expozície len jeden členský štát okrem prípadov, keď sú takéto expozície dostatočne veľké na to, aby predstavovali riziko pre Úniu nad rámec daného členského štátu. Za účelom minimalizácie týchto prípadov by sa mala stanoviť vysoká prahová hodnota, ktorá by zabezpečila zachytenie len najväčších expozícií členských štátov. ESRB dospel k záveru, že prahová hodnota 1 % všetkých expozícií predstavuje ideálnu rovnováhu medzi oboma uvedenými želanými výsledkami.

               (8)

               ESRB zostaví zoznam významných tretích krajín a každoročne ho aktualizuje na základe kritérií, ktoré upravujú doplnenia z tohto zoznamu a vyčiarknutia z neho. Bankové expozície sa časom vyvíjajú, pričom sú ovplyvnené tak cyklickým ako aj štrukturálnym vývojom hospodárskej a finančnej integrácie vo svete. Postup pri identifikácii významných tretích krajín musí tento vývoj zohľadňovať. Preto boli vymedzené kritériá pre doplnenie zoznamu významných tretích krajín a pre vyčiarknutie z neho. Sú vytvorené tak, aby boli: a) konzervatívne – je jednoduchšie doplniť krajinu do zoznamu, ako ju z neho vyčiarknuť, a b) transparentné – kritériá na doplnenie krajiny do zoznamu a na jej vyčiarknutie z neho sú založené na jednoduchých pravidlách. ESRB môže navyše využiť priestor na vlastné uváženie pri stanovení, či je tretia krajina významná pre bankový sektor Únie. Toto vlastné uváženie sa využije s najväčšou pravdepodobnosťou v prípadoch, keď je tretia krajina na hranici splnenia kritérií významnosti.

               (9)

               Generálna rada bude o požiadaná o schválenie každej revízie zoznamu významných tretích krajín v písomnom konaní. V prípade vznesenia námietky bude generálna rada hlasovať. Sekretariát ESRB každoročne vypracuje návrh zoznamu významných tretích krajín na základe uplatnenia kritérií na doplnenie zoznamu a vyčiarknutie z neho. Poradný výbor pre technické otázky bude môcť využiť vlastné uváženie a zmeniť návrh zoznamu predtým, ako ho predloží Generálnej rade.

               (10)

               Významné tretie krajiny identifikované v súlade s týmto rozhodnutím budú monitorované sekretariátom ESRB. Ostatné tretie krajiny môžu byť monitorované inými jurisdikciami v Únii v závislosti od ich významnosti pre vnútroštátny bankový systém daného členského štátu. Skúsenosti získané z prehľadu rizík a z predchádzajúcej práce s proticyklickým kapitálovým vankúšom sa použijú na identifikáciu tých ukazovateľov, ktoré sú významnejšie pre skorú identifikáciu nadmerného rastu úverov.

               (11)

               ESRB pôvodne na základe údajov týkajúcich sa dohľadu s referenčným dátumom 30. júna 2014 identifikovala šesť významných tretích krajín. Pôvodne identifikovanými významnými tretími krajinami sú Brazílska federatívna republika, Osobitná administratívna oblasť Čínskej ľudovej republiky Hongkong, Čínska ľudová republika, Turecká republika, Ruská federácia a Spojené štáty americké. Zmeny tohto zoznamu významných tretích krajín by mali byť uverejnené na webovom sídle ESRB.

               (12)

               Prvá revízia zoznamu významných tretích krajín, ako boli identifikované ESRB, sa uskutoční počas druhého štvrťroka 2017 s použitím údajov týkajúcich sa dohľadu s referenčným dátumom 31. decembra 2016. To zohľadňuje potrebu mať dostatočné údaje na uplatnenie kritérií pre doplnenie zoznamu. Vzhľadom na skutočnosť, že k dispozícii nebude dostatok údajov na uplatnenie kritérií na vyčiarknutie zo zoznamu, táto prvá revízia sa bude týkať len potenciálneho doplnenia zoznamu významných tretích krajín.

               (13)

               Následné revízie zoznamu významných tretích krajín sa uskutočnia s použitím údajov týkajúcich sa dohľadu s referenčným dátumom 31. decembra každého príslušného kalendárneho roka. Keď bude k dispozícii dostatok údajov na uplatnenie kritérií na vyčiarknutie zo zoznamu, budú sa následné revízie týkať aj potenciálnych vyčiarknutí zo zoznamu významných tretích krajín,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Rozsah pôsobnosti
   Toto rozhodnutie vymedzuje postupy ESRB pre posúdenie významnosti tretích krajín pre bankový sektor Únie v súvislosti s uznávaním a stanovovaním mier proticyklického vankúša v súlade so smernicou 2013/36/EÚ.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tohto rozhodnutia sa uplatňuje toto vymedzenie pojmov:

               a)

               „miera proticyklického vankúša“ má rovnaký význam ako v článku 128 bode 7 smernice 2013/36/EÚ;

               b)

               „expozícia“ má rovnaký význam ako v článku 5 bode 1 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 (6);

               c)

               „monitorovanie/monitorovaný sekretariátom ESRB“ znamená vedenie, údržbu a pravidelnú aktualizáciu súboru ukazovateľov a kvantitatívnych nástrojov sekretariátom ESRB s cieľom upozorniť na potenciálny nadmerný rast úverov vo významných tretích krajinách;

               d)

               „tretia krajina“ má rovnaký význam ako v oddiele 2 bode 1 písm. g) odporúčania ESRB/2015/1.

         Článok 3
   Zber údajov
   1.   Na účely posúdenia, ktoré tretie krajiny sú významné pre bankový sektor Únie a v súlade s článkom 15 nariadenia (EÚ) č. 1092/2010, vyžiada sekretariát ESRB od EBA agregované údaje týkajúce sa dohľadu, ako sú uvedené v prílohe I k vykonávaciemu nariadeniu (EÚ) č. 680/2014, ktoré EBA zbiera v súlade s rozhodnutím EBA/DC/2015/130.
   2.   Pri posudzovaní, či je tretia krajina významná pre bankový sektor Únie, je potrebné zobrať do úvahy tieto ukazovatele:

               a)

               hodnoty rizikovo vážených expozícií;

               b)

               pôvodné expozície a

               c)

               expozície v stave zlyhania.

         3.   ESRB konkrétne zbiera štvrťročne tieto údajové body z údajov z oblasti dohľadu uvedených v odseku 1 za každú príslušnú tretiu krajinu:

               a)

               vzor C 09.01: prienik riadkov 070, 080, 090, 100, 110, 120, 130, 140, 150, 160 a stĺpcov 010, 020 a 080 a

               b)

               vzor C 09.02: prienik riadkov 030, 060 a 140, a stĺpcov 010, 030 a 110.

         4.   Sekretariát ESRB spolupracuje s EBA v súvislosti s predkladaním údajových bodov uvedených v odseku 3 a v súvislosti s možnými budúcimi zmenami vzorov na vykazovanie.
   Článok 4
   Posúdenie významnosti
   1.   Tretia krajina sa identifikuje ako významná pre bankový sektor Únie a doplní sa do zoznamu významných tretích krajín za týchto okolností:

               a)

               aritmetický priemer expozícií do tretej krajiny za osem štvrťrokov predchádzajúcich referenčnému dátumu bol najmenej 1 % pre aspoň jeden z ukazovateľov uvedených v článku 3 ods. 2 a

               b)

               expozície za každý z dvoch štvrťrokov predchádzajúcich referenčnému dátumu boli vo výške najmenej 1 % pre aspoň jeden z ukazovateľov uvedených v článku 3 ods. 2.

         2.   Krajina sa vyčiarkne zo zoznamu významných tretích krajín, ak:

               a)

               aritmetický priemer expozícií do tejto krajiny za dvanásť štvrťrokov predchádzajúcich referenčnému dátumu bol menší ako 1 % pre všetky ukazovatele uvedené v článku 3 ods. 2 a

               b)

               expozície za každý z dvoch štvrťrokov predchádzajúcich referenčnému dátumu boli nižšie ako 1 % pre všetky ukazovatele uvedené článku 3 ods. 2.

         3.   Sekretariát ESRB monitoruje tretiu krajinu, ktorá bola identifikovaná ako významná pre bankový sektor Únie na základe kritérií ustanovených v odseku 1.
   4.   Sekretariát ESRB každoročne zreviduje zoznam významných tretích krajín a predloží návrh poradnému výboru pre technické otázky. Tento návrh je založený na údajoch týkajúcich sa dohľadu zozbieraných za 12 štvrťrokov predchádzajúcich 31. decembru príslušného kalendárneho roka. Návrh sa predloží poradnému výboru pre technické otázky do 30. júna príslušného roka. Poradný výbor pre technické otázky môže využiť priestor na vlastné uváženie a zmeniť návrh skôr, než ho predloží Generálnej rade na schválenie, najmä v tých prípadoch, keď ESRB vydal odporúčanie v súlade s článkom 138 smernice 2013/36/EÚ a tretia krajina, ktorej sa toto odporúčanie týka, by mala byť vyčiarknutá zo zoznamu významných tretích krajín.
   5.   Generálna rada príjme rozhodnutie o zmene zoznamu významných tretích krajín na základe návrhu poradného výboru pre technické otázky. Každá zmena zoznamu významných tretích krajín sa uverejní na webovom sídle ESRB.
   Článok 5
   Prechodné ustanovenia
   1.   Na pôvodnom zozname významných tretích krajín vytvorenom na základe referenčných údajov za druhý štvrťrok 2014 sú Brazílska federatívna republika, Osobitná administratívna oblasť Čínskej ľudovej republiky Hongkong, Čínska ľudová republika, Turecká republika, Ruská federácia a Spojené štáty americké.
   2.   Pri revízii zoznamu významných tretích krajín v roku 2017 s použitím údajov týkajúcich sa dohľadu s referenčným dátumom k 31. decembru 2016 sa kritériá stanovené v článku 4 ods. 2 pre vyčiarknutie krajín zo zoznamu nepoužijú.
   Článok 6
   Nadobudnutie účinnosti
   Toto rozhodnutie sa uplatňuje od 1. januára 2016.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 11. decembra 2015

            Predseda ESRB

         Mario DRAGHI

      (1)  Ú. v. EÚ L 331, 15.12.2010, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338.

      (3)  Ú. v. EÚ L 191, 28.6.2014, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ C 394, 27.11.2015, s. 4.

      (5)  Rozhodnutie Európskeho orgánu pre bankovníctvo EBA/DC/2015/130 z 23. septembra 2015 o vykazovaní príslušnými orgánmi do EBA, uverejnené na webovom sídle EBA www.eba.europa.eu.

      (6)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 575/2013 z 26. júna 2013 o prudenciálnych požiadavkách na úverové inštitúcie a investičné spoločnosti a o zmene nariadenia (EÚ) č. 648/2012 (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 1).


title: 2014/319/EÚ: Rozhodnutie Rady z  12. mája 2014 o uzavretí Protokolu k Dohode o partnerstve a spolupráci medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom na strane druhej o rámcovej dohode medzi Európskou úniou a Gruzínskom o všeobecných zásadách účasti Gruzínska na programoch Únie

text:
               4.6.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 165/16

         ROZHODNUTIE RADY
   z 12. mája 2014
   o uzavretí Protokolu k Dohode o partnerstve a spolupráci medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom na strane druhej o rámcovej dohode medzi Európskou úniou a Gruzínskom o všeobecných zásadách účasti Gruzínska na programoch Únie

      (2014/319/EÚ)

   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 212 v spojení s jej článkom 218 ods. 6 písm. a),
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
   keďže:

               (1)

               Protokol k Dohode o partnerstve a spolupráci medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom na strane druhej o rámcovej dohode medzi Európskou úniou a Gruzínskom o všeobecných zásadách účasti Gruzínska na programoch Únie (ďalej len „protokol“) bol podpísaný v mene Únie 12. decembra 2013.

               (2)

               Cieľom protokolu je stanoviť finančné a technické pravidlá, ktoré umožnia Gruzínsku zúčastniť sa na určitých programoch Únie. Horizontálny rámec, ktorý sa ustanovuje protokolom, predstavuje opatrenie zamerané na hospodársku, finančnú a technickú spoluprácu, ktorá umožňuje prístup k pomoci poskytovanej Úniou na základe programov Únie, a to predovšetkým finančnej pomoci. Tento rámec sa vzťahuje len na tie programy Únie, v súvislosti s ktorými príslušné základné právne akty stanovujú možnosť Gruzínska zúčastniť sa. Uzavretie protokolu preto neznamená vykonávanie právomocí v rámci rôznych sektorálnych politík, ktoré sa sledujú týmito programami; tieto právomoci sa vykonávajú pri zriaďovaní programov.

               (3)

               Uvedený protokol by sa mal schváliť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Únie schvaľuje Protokol k Dohode o partnerstve a spolupráci medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Gruzínskom na strane druhej o rámcovej dohode medzi Európskou úniou a Gruzínskom o všeobecných zásadách účasti Gruzínska na programoch Únie (ďalej len „protokol“) (1).
   Článok 2
   Predseda Rady vykoná v mene Únie oznámenie podľa článku 10 protokolu (2).
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 12. mája 2014

            Za Radu

            predsedníčka

         C. ASHTON

      (1)  Protokol bol uverejnený v Ú. v. EÚ L 8, 11.1.2014, s. 3 spolu s rozhodnutím o jeho podpise.

      (2)  Generálny sekretariát Rady uverejní dátum nadobudnutia platnosti protokolu v Úradnom vestníku Európskej únie.


title: Rozhodnutie Rady 2012/152/SZBP z  15. marca 2012 , ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu

text:
               16.3.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 77/18

         ROZHODNUTIE RADY 2012/152/SZBP
   z 15. marca 2012,
   ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 29,
   keďže:

               (1)

               Rada prijala 26. júla 2010 rozhodnutie 2010/413/SZBP o reštriktívnych opatreniach voči Iránu (1).

               (2)

               Rada prijala 23. januára 2012 rozhodnutie 2012/35/SZBP, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2010/413/SZBP (2), ako reakciu na vážne a prehlbujúce sa znepokojenie Rady spôsobené povahou jadrového programu v Iráne.

               (3)

               V tejto súvislosti by sa malo ďalej rozvíjať uplatňovanie cielených finančných opatrení poskytovateľmi špecializovaných služieb v oblasti finančných správ v súlade s rozhodnutím 2010/413/SZBP.

               (4)

               Rozhodnutie 2010/413/SZBP by sa malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   V článku 20 rozhodnutia 2010/413/SZBP sa dopĺňa tento odsek:

      „12.   Bez toho, aby tým boli dotknuté výnimky ustanovené v tomto článku, sa zakazuje poskytovať osobám a subjektom uvedeným v odseku 1 špecializované služby v oblasti finančných správ, ktoré sa používajú na výmenu finančných údajov.“

   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 15. marca 2012

            Za Radu

            predseda

         N. WAMMEN

      (1)  Ú. v. EÚ L 195, 27.7.2010, s. 39.

      (2)  Ú. v. EÚ L 19, 24.1.2012, s. 22.


title: Rozhodnutie Rady a Komisie z 13. decembra 1993 o uzavretí Dohody o Európskom hospodárskom priestore medzi Európskymi spoločenstvami, ich členskými štátmi a Rakúskou republikou, Fínskou republikou, Islandskou republikou, Lichtenštajnským kniežatstvom, Nórskym kráľovstvom, Švédskym kráľovstvom a Švajčiarskou konfederáciou

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31994D0001

Úradný vestník L 001 , 03/01/1994 S. 0001 - 0001 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 2 Zväzok 11 S. 0037  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 2 Zväzok 11 S. 0037

		Rozhodnutie Rady a Komisiez 13. decembra 1993o uzavretí Dohody o Európskom hospodárskom priestore medzi Európskymi spoločenstvami, ich členskými štátmi a Rakúskou republikou, Fínskou republikou, Islandskou republikou, Lichtenštajnským kniežatstvom, Nórskym kráľovstvom, Švédskym kráľovstvom a Švajčiarskou konfederáciou(94/1/ESUO, ES)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva uhlia a ocele,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na článok 238 v súčinnosti s jej článkom 228 (3), druhý pododsek,so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu [1],keďže by sa mala schváliť Dohoda o Európskom hospodárskom priestore medzi Európskymi spoločenstvami, ich členskými štátmi a Rakúskou republikou, Fínskou republikou, Islandskou republikou, Lichtenštajnským kniežatstvom, Nórskym kráľovstvom, Švédskym kráľovstvom a Švajčiarskou konfederáciou, podpísaná v Oporto 2. mája 1992,ROZHODLI TAKTO:Článok 1Dohoda o Európskom hospodárskom priestore medzi Európskymi spoločenstvami, ich členskými štátmi a Rakúskou republikou, Fínskou republikou, Islandskou republikou, Lichtenštajnským kniežatstvom, Nórskym kráľovstvom, Švédskym kráľovstvom a Švajčiarskou konfederáciou, protokoly, dodatky a deklarácie, schválené zápisnice a výmeny listov pripojených k Záverečnému aktu, ktorý je schválený v mene Európskeho spoločenstva a Európskeho spoločenstva pre uhlie a oceľ.Texty aktov uvedených v prvom odseku sú pripojené k tomuto rozhodnutiu.Článok 2Akt schválenia ustanovený v článku 129 dohody uloží predseda Rady v mene Európskeho spoločenstva a predseda Komisie v mene Európskeho spoločenstva pre uhlie a oceľ [2].V Bruseli 13. decembra 1993.Za RadupredsedaPh. MaystadtZa KomisiuJ. Delorspredseda[1] Ú. v. ES C 305, 23.11.1992, s. 66.[2] Ú. v. ES L 1, 3.1.1994, s. 606.--------------------------------------------------


title: 2005/113/EÚ: Rozhodnutie zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa zišli v rámci zasadnutia Rady z 27. januára 2005 o udelení absolutória generálnemu tajomníkovi Konventu o budúcnosti Európskej únie vzhľadom na plnenie rozpočtu fondu zriadeného na financovanie Dohovoru na rozpočtový rok 2003

text:
               9.2.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 36/7

      ROZHODNUTIE ZÁSTUPCOV VLÁD ČLENSKÝCH ŠTÁTOV, KTORÍ SA ZIŠLI V RÁMCI ZASADNUTIA RADY

   z 27. januára 2005
   o udelení absolutória generálnemu tajomníkovi Konventu o budúcnosti Európskej únie vzhľadom na plnenie rozpočtu fondu zriadeného na financovanie Dohovoru na rozpočtový rok 2003
   (2005/113/EÚ)
   ZÁSTUPCOVIA VLÁD ČLENSKÝCH ŠTÁTOV, KTORÍ SA ZIŠLI V RÁMCI ZASADNUTIA RADY EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na rozhodnutie 2002/176/EÚ z 21. februára 2002 zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa zišli v rámci zasadnutia Rady, o založení fondu na financovanie Konventu o budúcnosti Európskej únie a o stanovení finančných pravidiel pre jeho správu (1), najmä jeho článok 20,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu zo 14. decembra 2004 o absolutóriu, ktoré sa má udeliť generálnemu tajomníkovi Konventu o budúcnosti Európskej únie vzhľadom na plnenie rozpočtu fondu zriadeného na financovanie Konventu na rozpočtový rok 2003,
   so zreteľom na súhlas Rady z 28. júna 2004 o absolutóriu, ktoré sa má udeliť generálnemu tajomníkovi Konventu o budúcnosti Európskej únie vzhľadom na plnenie rozpočtu fondu zriadeného na financovanie Konventu na rozpočtový rok 2003,
   so zreteľom na súhlas Komisie z 19. októbra 2004 o absolutóriu, ktoré sa má udeliť generálnemu tajomníkovi Konventu o budúcnosti Európskej únie vzhľadom na plnenie rozpočtu fondu zriadeného na financovanie Konventu na rozpočtový rok 2003,
   po preskúmaní predloženého výkazu príjmov a výdavkov, súvahy a správy Dvora audítorov za rozpočtový rok 2003 (2),
   keďže podľa výkazu príjmov a výdavkov za finančný rok 2002:

               —

               príjem bol 4 088 524 EUR,

               —

               výdavky hradené z rozpočtových prostriedkov boli: 3 968 149 EUR,

         ROZHODLI TAKTO:
   Jediný článok
   Týmto sa udeľuje absolutórium generálnemu tajomníkovi Konventu o budúcnosti Európskej únie vzhľadom na plnenie rozpočtu fondu zriadeného na financovanie Konventu na rozpočtový rok 2003.

      V Bruseli 27. januára 2005

            Predseda

         M. SCHOMMER

      (1)  Ú. v. ES L 60, 1.3.2002, s. 56.

      (2)  Ú. v. EÚ C 157, 14.6.2004, s. 1.


title: 2005/2/: Rozhodnutie Stáleho výboru štátov EZVO č. 2/2005/SC z  28. apríla 2005 o audite finančného riadenia a projektov v rámci finančného nástroja

text:
               30.11.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 332/36

      ROZHODNUTIE STÁLEHO VÝBORU ŠTÁTOV EZVO
   č. 2/2005/SC
   z 28. apríla 2005
   o audite finančného riadenia a projektov v rámci finančného nástroja
   STÁLY VÝBOR ŠTÁTOV EZVO,
   so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, v znení protokolu, ktorým sa upravuje Dohoda o Európskom hospodárskom priestore, ďalej len „Dohoda o EHP“, a na rozhodnutie Spoločného výboru EHP č. 47/2000 z 22. mája 2000, ktorým sa zriaďuje Finančný nástroj EHP,
   so zreteľom na rozhodnutie Stáleho výboru štátov EZVO č. 1/2000/SC z 2. októbra 2000, ktorým sa zriaďuje Výbor pre finančný nástroj,
   so zreteľom na rozhodnutie Výboru pre dozor a súd č. 5/2002 a na rozhodnutie Rady č. 2 z roku 2002, ktorým sa nahrádza rozhodnutie Rady č. 6 a Výboru pre dozor a súd z roku 1998,
   ROZHODOL TAKTO:
   Článok 1
   Rada audítorov vystupuje ako najvyšší orgán pre audit finančného riadenia a projektov v rámci finančného nástroja.
   Článok 2
   Štáty EZVO, ako zmluvné strany Dohody o EHP, majú svoje zastúpenie v Rade audítorov počas vykonávania auditov finančného riadenia a/alebo projektov v rámci finančného nástroja.
   Článok 3
   Rada audítorov pozostáva zo štátnych príslušníkov štátov EZVO, ktoré sú zmluvnou stranou Dohody o EHP, prednostne z členov najvyšších kontrolných inštitúcií v štátoch EZVO. Títo musia poskytovať záruku úplnej nezávislosti. Pracovník EZVO nemôže byť vymenovaný za audítora, pokiaľ neuplynie obdobie troch rokov od ukončenia jeho zamestnania v ktorejkoľvek inštitúcii EZVO.
   Článok 4
   Členov Rady audítorov, ktorí vykonávajú audit finančného riadenia a/alebo projektov v rámci finančného nástroja, menuje Stály výbor štátov EZVO. Všetky menovania sú na obdobie štyroch rokov. Zvyčajne môžu byť členovia opätovne vymenovaní jeden krát. Členovia vymenovaní Stálym výborom štátov EZVO môžu byť tie isté osoby ako osoby vymenované Výborom pre dozor a súd na základe jeho rozhodnutia č. 5/2002.
   Článok 5
   Členovia Rady audítorov sú úplne nezávislí vo výkone svojej funkcie.
   Článok 6
   Náklady na náležitý a čiastočný audit finančného riadenia a/alebo projektov v rámci finančného nástroja zo strany Rady audítorov sú hradené z administratívneho rozpočtu finančného nástroja. Na základe príslušného návrhu rozpočtu zo strany Rady audítorov sa Stály výbor dohodne na sume, ktorá bude pridelená na tento účel.
   Článok 7
   Rada audítorov môže poveriť externých odborníkov, aby jej pomáhali. Externí odborníci musia spĺňať tie isté požiadavky na nezávislosť ako členovia Rady audítorov.
   Článok 8
   Rada audítorov podáva správy Stálemu výboru štátov EZVO o audite finančného riadenia a projektov v rámci finančného nástroja. Môže predložiť návrhy opatrení.
   Článok 9
   Rada audítorov navrhne vlastný rokovací poriadok týkajúci sa auditu finančného riadenia a projektov v rámci finančného nástroja a predloží ho Stálemu výboru štátov EZVO na schválenie.
   Článok 10
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť okamžite.
   Článok 11
   Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP a dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 28. apríla 2005

            Za Stály výbor

            predseda

         Amb B. GRYDELAND

            generálny tajomník

         William ROSSIER


title: Rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 28/13/COL z  30. januára 2013 , ktorým sa osemdesiaty ôsmykrát menia procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci zavedením novej kapitoly o krátkodobom poistení vývozných úverov

text:
               19.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 343/54

         ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO
   č. 28/13/COL
   z 30. januára 2013,
   ktorým sa osemdesiaty ôsmykrát menia procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci zavedením novej kapitoly o krátkodobom poistení vývozných úverov
   DOZORNÝ ÚRAD EZVO,
   so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (1), a najmä na jej články 61 až 63 a protokol 26,
   so zreteľom na Dohodu medzi členskými štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdneho dvora (2), a najmä na jej článok 5 ods. 2 písm. b) a článok 24,
   pripomínajúc procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci prijaté 19. januára 1994 dozorným úradom (3),
   keďže:
   Podľa článku 24 Dohody o dozore a súde uvedie dozorný úrad do platnosti ustanovenia Dohody o EHP týkajúce sa štátnej pomoci.
   Podľa článku 5 ods. 2 písm. b) Dohody o dozore a súde vydáva dozorný úrad oznámenia alebo usmernenia o otázkach, ktorými sa zaoberá Dohoda o EHP, pokiaľ to táto dohoda alebo Dohoda o dozore a súde výslovne stanovuje alebo pokiaľ to dozorný úrad považuje za nevyhnutné.
   Európska komisia prijala 6. decembra 2012 nové oznámenie o uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na krátkodobé poistenie vývozných úverov
       (4).
   Uvedené oznámenie má význam aj pre Európsky hospodársky priestor.
   V rámci celého Európskeho hospodárskeho priestoru sa má zabezpečiť jednotné uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci EHP.
   Podľa bodu II v oddiele „VŠEOBECNÉ“ na konci prílohy XV k Dohode o EHP má dozorný úrad po konzultácii s Komisiou prijať akty, ktoré zodpovedajú aktom prijatým Európskou komisiou.
   Konzultovalo sa s Európskou komisiou a členskými štátmi EZVO,
   PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Usmernenia o štátnej pomoci sa menia zavedením novej kapitoly o krátkodobom poistení vývozných úverov. Nová kapitola sa nachádza v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Iba anglické znenie je autentické.

      V Bruseli 30. januára 2013

            Za Dozorný úrad EZVO

         Oda Helen SLETNES

            predsedníčka

         Sabine MONAUNI-TÖMÖRDY

            členka kolégia

      (1)  „Dohoda o EHP“.

      (2)  „Dohoda o dozore a súde“.

      (3)  Usmernenia o uplatňovaní a výklade článkov 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, ktoré prijal a vydal dozorný úrad 19. januára 1994, uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev (ďalej len „Ú. v. ES“, resp. „Ú. v. EÚ“) L 231, 3.9.1994, s. 1 a v dodatku EHP č. 32, 3.9.1994, s. 1. Ďalej len „usmernenia o štátnej pomoci“. Aktualizované znenie usmernení o štátnej pomoci je uverejnené na webovej stránke dozorného úradu: http://www.eftasurv.int/state-aid/legal-framework/state-aid-guidelines/

      (4)  Oznámenie Komisie členským štátom o uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na krátkodobé poistenie vývozných úverov (Ú. v. EÚ C 392, 19.12.2012, s. 1).

      PRÍLOHA

         USMERNENIA TÝKAJÚCE SA KRÁTKODOBÉHO POISTENIA VÝVOZNÝCH ÚVEROV
          (1)

      1   Úvod

                  1.

                  Vývozné dotácie môžu negatívne ovplyvňovať hospodársku súťaž na trhu medzi potenciálne súperiacimi dodávateľmi tovaru a služieb. Preto Európska komisia a Dozorný úrad EZVO (ďalej len „dozorný úrad“), ktorí podľa Zmluvy o ES a Dohody o EHP plnia funkciu ochrancov hospodárskej súťaže, vždy dôrazne odsudzovali pomoc na podporu vývozu v rámci obchodu vo vnútri EHP a vývozu mimo EHP. S cieľom zabrániť tomu, aby podpora štátov EHP na poistenie vývozných úverov narušila hospodársku súťaž, musí sa objasniť jej posudzovanie podľa pravidiel EHP o štátnej pomoci.

                  2.

                  V roku 1998 stanovil dozorný úrad zásady zásahu štátu vo svojich usmerneniach týkajúcich sa krátkodobého poistenia vývozných úverov (2). Usmernenia z roku 1998 sa mali uplatňovať počas obdobia takmer piatich rokov počínajúc 1. júnom 1998. Následne boli zmenené a ich obdobie uplatňovania sa predĺžilo v roku 2001 (3).

                  3.

                  Zo skúseností nadobudnutých v priebehu uplatňovania usmernení z roku 1998 (a najmä počas finančnej krízy v období rokov 2009 až 2011) vyplýva, že politika dozorného úradu v tejto oblasti by sa mala zrevidovať.

                  4.

                  Pravidlá stanovené v týchto usmerneniach pomôžu zabezpečiť, aby štátna pomoc nenarúšala hospodársku súťaž medzi súkromnými a štátnymi alebo štátom podporovanými poisťovateľmi vývozných úverov, a vytvoriť rovnaké podmienky pre všetkých vývozcov.

                  5.

                  Ich cieľom je poskytnúť členským štátom EZVO podrobnejšie usmernenia k zásadám, z ktorých chce dozorný úrad vychádzať pri výklade článkov 61 a 62 Dohody o EHP, a ich uplatňovanie na krátkodobé poistenie vývozných úverov. Politika dozorného úradu v tejto oblasti by sa tak mala prostredníctvom nich stať podľa možnosti čo najtransparentnejšou a mala by sa zabezpečiť predvídateľnosť a rovnaké zaobchádzanie. Na dosiahnutie tohto cieľa sa v nich stanovuje súbor podmienok, ktoré musia byť splnené, keď štátni poisťovatelia chcú vstúpiť na trh s krátkodobým poistením vývozných úverov v prípade obchodovateľných rizík.

                  6.

                  Riziká, ktoré sú v zásade neobchodovateľné, nespadajú do rozsahu pôsobnosti týchto usmernení.

                  7.

                  V oddiele 2 je opísaný rozsah pôsobnosti týchto usmernení a vymedzenie pojmov, ktoré sú v ňom použité. Oddiel 3 sa venuje uplatniteľnosti článku 61 od. 1 Dohody o EHP a všeobecnému zákazu štátnej pomoci pre poistenie vývozných úverov pri obchodovateľných rizikách. Záverom sa v oddiele 4 stanovujú niektoré výnimky z vymedzenia obchodovateľných rizík a upresňujú podmienky pre zásah štátu do poistenia dočasne neobchodovateľných rizík.

            2   Rozsah pôsobnosti týchto usmernení a vymedzenie pojmov

      2.1   Rozsah pôsobnosti

                  8.

                  Dozorný úrad bude uplatňovať zásady stanovené v týchto usmerneniach iba na poistenie vývozných úverov s obdobím trvania rizika menej ako dva roky. Všetky ostatné nástroje financovania vývozu sú z rozsahu pôsobnosti týchto usmernení vylúčené.

            2.2   Vymedzenie pojmov

                  9.

                  Na účely týchto usmernení sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

                              „spolupoistenie“ je percento každej poistnej udalosti, ktoré poisťovateľ nenahrádza, ale ktoré znáša iný poisťovateľ;

                              „úverové obdobie“ je časové obdobie, ktoré má odberateľ na zaplatenie dodaného tovaru a služieb, stanovené v rámci vývoznej transakcie;

                              „obchodné riziká“ sú riziká, a to najmä:

                                          —

                                          svojvoľné vypovedanie zmluvy odberateľom, t. j. akékoľvek svojvoľné rozhodnutie neštátneho odberateľa prerušiť alebo ukončiť platnosť zmluvy bez oprávneného dôvodu,

                                          —

                                          svojvoľné odmietnutie neštátneho odberateľa prijať tovar, ktorý je predmetom zmluvy, bez oprávneného dôvodu,

                                          —

                                          platobná neschopnosť neštátneho odberateľa alebo jeho ručiteľa,

                                          —

                                          pretrvávajúce neplnenie, čiže neplatenie zmluvného dlhu zo strany neštátneho odberateľa a jeho ručiteľa.

                              „poistenie vývozných úverov“ je poisťovací produkt, v rámci ktorého poisťovateľ poskytuje poistenie proti obchodnému alebo politickému riziku, ktoré sa vyskytuje v súvislosti s platobnými záväzkami pri vývoznej transakcii;

                              „obdobie zhotovenia“ je obdobie medzi dátumom objednávky a dodaním tovaru alebo služieb;

                              „obchodovateľné riziká“ sú obchodné a politické riziká s maximálnym trvaním rizika menej ako dva roky súvisiace so štátnymi a neštátnymi odberateľmi so sídlom v krajinách, ktoré sú uvedené v zozname v dodatku. Všetky ostatné riziká sa na účely týchto usmernení považujú za neobchodovateľné;

                              „politické riziká“ sú najmä tieto riziká:

                                          —

                                          riziko, že štátny odberateľ alebo krajina zabráni uskutočneniu transakcie alebo včas nezaplatí,

                                          —

                                          riziko, ktoré je mimo vplyvu jednotlivých odberateľov alebo mimo ich zodpovednosti,

                                          —

                                          riziko, že daná krajina peniaze, ktoré odberatelia s bydliskom v tejto krajine zaplatili, neprevedie do krajiny poisteného,

                                          —

                                          riziko, že mimo krajiny poisťovateľa sa vyskytne prípad zásahu vyššej moci (sem patria aj udalosti podobné vojnovému konfliktu), pokiaľ jeho následky nie sú inak poistené.

                              „súkromný poisťovateľ vývozných úverov“ je iná spoločnosť alebo organizácia ako štátny poisťovateľ, ktorá poskytuje poistenie vývozných úverov;

                              „kvótové zaistenie“ je zaistenie, v rámci ktorého musí poisťovateľ previesť a zaisťovateľ akceptovať určité percento všetkých rizík v rámci vymedzenej kategórie poistenia, ktoré poisťovateľ upísal;

                              „zaistenie“ je poistenie, ktoré si zakúpil poisťovateľ u iného poisťovateľa v záujme riadenia rizika znížením svojho vlastného rizika;

                              „obdobie rizika“ je obdobie zhotovenia a úverové obdobie spolu;

                              „jednorazové poistenie rizika“ je poistenie všetkých predajov jednému odberateľovi alebo poistenie jednej zmluvy s jedným odberateľom;

                              „štátny poisťovateľ“ je spoločnosť alebo iná organizácia poskytujúca poistenie vývozných úverov s podporou štátu EHP, alebo v jeho mene, alebo samotný štát EHP poskytujúci poistenie vývozných úverov;

                              „doplnkové poistenie“ je dodatočné poistenie nad výšku úveru poskytnuté iným poisťovateľom;

                              „poistná zmluva na celý obrat“ je iná zmluva o poistení úveru ako zmluva o jednorazovom poistení rizika, t. j. zmluva o poistení úveru, ktorá pokrýva celý predaj úveru poisteného, alebo jeho väčšinu, ako aj pohľadávky z predaja viacerým odberateľom.

            3   Uplatniteľnosť článku 61 ods. 1 dohody o EHP

      3.1   Všeobecné zásady

                  10.

                  V článku 61 ods. 1 Dohody o EHP sa uvádza, že každá pomoc poskytnutá v akejkoľvek forme členskými štátmi ES, štátmi EZVO alebo zo štátnych zdrojov, ktorá narúša alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že uprednostňuje určité podniky alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s fungovaním tejto dohody, ak ovplyvňuje obchod medzi zmluvnými stranami.

                  11.

                  Ak je poistenie vývozných úverov poskytované štátnymi poisťovateľmi, ide o štátne prostriedky. Takáto účasť štátu môže poisťovateľovi a/alebo vývozcom poskytnúť selektívnu výhodu, čím by sa mohla narušiť hospodárska súťaž, alebo to môže spôsobiť hrozbu jej narušenia a ovplyvniť obchod medzi štátmi EHP. Ďalej uvedené zásady sú koncipované ako usmernenia pre posudzovanie takýchto opatrení podľa pravidiel štátnej pomoci.

            3.2   Pomoc poisťovateľom

                  12.

                  Ak štátni poisťovatelia majú v porovnaní so súkromnými poisťovateľmi úverov určité výhody, mohlo by ísť o štátnu pomoc. Takéto výhody môžu mať rôzne podoby a môžu medzi ne patriť napríklad:

                              a)

                              štátne záruky na výpožičky alebo straty;

                              b)

                              oslobodenie od požiadavky vytvárať primerané rezervy a od ostatných požiadaviek následkom vyňatia operácií poistenia vývozných úverov na účet štátu alebo s jeho zárukou spod pôsobnosti prvej smernice Rady 73/239/EHS z 24. júla 1973 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení vzťahujúcich sa na začatie a vykonávanie priameho poistenia s výnimkou životného poistenia (4);

                              c)

                              úľava alebo oslobodenie od obvykle splatných daní (ako napríklad daň z príjmov právnických osôb alebo daň vyberaná z poistiek);

                              d)

                              udelenie pomoci alebo poskytnutie kapitálu štátom alebo iné formy financovania, ktoré nie sú v súlade so zásadou investora v trhovom hospodárstve;

                              e)

                              poskytovanie služieb štátom v naturáliách, ako je napríklad sprístupnenie a využívanie štátnej infraštruktúry, zariadení alebo privilegovaných informácií za podmienok, ktoré nezodpovedajú ich trhovej hodnote;

                              f)

                              priame zaistenie poskytované štátom alebo záruka na priame zaistenie štátom za výhodnejších podmienok, ako sú podmienky dostupné na súkromnom trhu so zaistením, čo vedie k podhodnoteniu ceny zaistenia alebo k umelému vytvoreniu kapacity, ktorú by súkromný trh nebol schopný poskytnúť.

            3.3   Zákaz štátnej pomoci pre vývozné úvery

                  13.

                  Výhody štátnych poisťovateľov v súvislosti s obchodovateľnými rizikami, ktoré sú uvedené v bode 12, ovplyvňujú obchod so službami v oblasti poistenia úverov v rámci EHP. Tieto výhody vedú k rozdielom v poistnom krytí, ktoré je v rôznych štátoch EHP k dispozícii na krytie obchodovateľných rizík. Narúša to hospodársku súťaž medzi poisťovateľmi v rôznych štátoch EHP a má to sekundárne účinky na obchod v rámci EHP, a to bez ohľadu na to, či ide o vývoz v rámci EHP alebo o vývoz mimo EHP (5). Treba vymedziť podmienky, za ktorých môžu pôsobiť štátni poisťovatelia, ak majú v porovnaní so súkromnými poisťovateľmi vývozných úverov ktorékoľvek z týchto výhod, s cieľom zabezpečiť, aby títo poisťovatelia nemali výhodu štátnej pomoci. To si vyžaduje, aby nemali mať možnosť poskytovať poistenie obchodovateľných rizík.

                  14.

                  Výhody štátnych poisťovateľov sa niekedy prenášajú aj na vývozcov, prinajmenšom čiastočne. Takéto výhody môžu spôsobiť narušenie hospodárskej súťaže a obchodu a môžu predstavovať štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP. Ak sú však splnené podmienky pre poskytovanie poistenia vývozných úverov pri dočasne neobchodovateľných rizikách, ako sa uvádzajú v časti 4.3 týchto usmernení, dozorný úrad to nebude chápať ako neoprávnenú výhodu, ktorá bola prenesená na vývozcov.

            4   Podmienky pre poskytovanie poistenia vývozných úverov pri dočasne neobchodovateľných rizikách

      4.1   Všeobecné zásady

                  15.

                  Ako už bolo uvedené v bode 13, ak štátni poisťovatelia majú v porovnaní so súkromnými poisťovateľmi vývozných úverov akékoľvek zvýhodnenie (ako je opísané v bode 12), nesmú poskytovať poistenie obchodovateľných rizík. Ak by štátni poisťovatelia alebo ich dcérske spoločnosti chceli poskytnúť poistenie obchodovateľných rizík, treba zabezpečiť, že ak tak urobia, nebudú požívať, či už priamo alebo nepriamo, výhodu štátnej pomoci. Na tento účel musia mať určité množstvo vlastných finančných prostriedkov (miera platobnej schopnosti vrátane záručného fondu) a technické rezervy (vyrovnávajúca rezerva) a musia získať povolenie v súlade so smernicou 73/239/EHS. Takisto musia prinajmenšom viesť pre poistenie obchodovateľných a neobchodovateľných rizík poisťovaných na účet štátu alebo s jeho zárukou oddelenú administratívu a samostatné účtovníctvo, ktoré preukáže, že pri poistení obchodovateľných rizík nevyužívajú štátnu pomoc. Účtovníctvo týkajúce sa poisťovacích činností vykonávaných na vlastný účet poisťovateľa by malo byť v súlade so smernicou Rady 91/674/ES (6).

                  16.

                  Členské štáty EZVO, ktoré poskytujú zaisťovacie krytie pre poisťovateľa vývozných úverov prostredníctvom účasti alebo zapojenia sa do zaisťovateľských zmlúv súkromného sektora, ktoré kryjú obchodovateľné aj neobchodovateľné riziká, musia byť schopné preukázať, že tieto dojednania neobsahujú štátnu pomoc, ako je uvedená v bode 12 písm. f).

                  17.

                  Štátni poisťovatelia môžu poskytovať poistenie vývozných úverov na dočasne neobchodovateľné riziká za podmienok stanovených v týchto usmerneniach.

            4.2   Výnimky z vymedzenia obchodovateľných rizík: dočasne neobchodovateľné riziká

                  18.

                  Bez ohľadu na vymedzenie pojmu „obchodovateľné riziká“ sa určité obchodné a politické riziká súvisiace s odberateľmi so sídlom v krajinách uvedených v dodatku považujú za dočasne neobchodovateľné v týchto prípadoch:

                              a)

                              ak dozorný úrad rozhodne o dočasnom vypustení jednej alebo viacerých krajín zo zoznamu krajín s obchodovateľným rizikom uvedeného v dodatku prostredníctvom postupu opísaného v časti 5.2 z dôvodu, že kapacita súkromného poisťovacieho trhu v ktorejkoľvek z príslušných krajín nie je dostatočná na krytie všetkých ekonomicky odôvodnených rizík;

                              b)

                              ak dozorný úrad na základe oznámenia od niektorého členského štátu EZVO rozhodne, že riziká vznikajúce v súvislosti s malými a strednými podnikmi v zmysle vymedzenia obsiahnutého v odporúčaní Komisie zo 6. mája 2003 týkajúcom sa vymedzenia mikropodnikov, malých a stredných podnikov (7), ktorých celkový ročný obrat vývozu nepresahuje 2 milióny EUR, sú pre vývozcov v tomto oznamujúcom členskom štáte EZVO dočasne neobchodovateľné;

                              c)

                              ak dozorný úrad po doručení oznámenia niektorého členského štátu EZVO rozhodne, že jednorazové poistenie rizika s rizikovým obdobím v rozmedzí od minimálne 181 dní do menej ako 2 roky je pre vývozcov v oznamujúcom členskom štáte EZVO dočasne neobchodovateľné;

                              d)

                              ak dozorný úrad po doručení oznámenia niektorého členského štátu EZVO rozhodne, že z dôvodu nedostatku poistenia vývozných úverov sú niektoré riziká pre vývozcov v oznamujúcom členskom štáte EZVO dočasne neobchodovateľné.

                  19.

                  S cieľom minimalizovať narušenia hospodárskej súťaže na trhu EHP štátni poisťovatelia môžu poistiť riziká, ktoré sa v súlade s bodom 18 považujú za dočasne neobchodovateľné, ak spĺňajú podmienky uvedené v časti 4.3.

            4.3   Podmienky pre poskytovanie poistenia pre dočasne neobchodovateľné riziká

      4.3.1   Kvalita krytia

                  20.

                  Kvalita krytia ponúkaného štátnymi poisťovateľmi musí byť v súlade s trhovými normami. Predovšetkým môžu byť kryté iba ekonomicky odôvodnené riziká, to znamená riziká akceptovateľné na základe zásad riadneho poisťovania. Maximálne percento krytia musí byť 95 % pre obchodné a politické riziká a obdobie čakania na poistné plnenie musí mať dĺžku aspoň 90 dní.

            4.3.2   Poisťovacie zásady

                  21.

                  Pri posudzovaní rizík sa vždy musia uplatňovať zásady riadneho poisťovania. Z tohto dôvodu riziko pri finančne nespoľahlivých transakciách nesmie byť oprávnené na krytie zo štátom podporovaných schém. Vzhľadom na tieto zásady musia byť kritériá akceptácie rizika presné. Ak už existuje obchodný vzťah, vývozcovia musia preukázať pozitívnu obchodnú a/alebo platobnú skúsenosť. Odberatelia musia mať čistý škodový priebeh; úroveň pravdepodobnosti neplnenia a takisto interné a/alebo externé finančné hodnotenia odberateľov musia byť prijateľné.

            4.3.3   Primerane stanovené ceny

                  22.

                  Za znášanie rizika pri zmluvách o poistení vývozných úverov sa musí platiť primerané poistné. S cieľom minimalizovať vytláčanie súkromných poisťovateľov úverov musí byť priemerné poistné v rámci štátom podporovaných schém vyššie ako je priemerné poistné účtované súkromnými poisťovateľmi úverov pri podobnom riziku. Táto požiadavka zabezpečí postupné upúšťanie od štátnych zásahov, pretože vyšším poistným sa zaistí, že vývozcovia sa znovu obrátia na súkromných poisťovateľov úverov hneď, ako im to trhové podmienky dovolia, a dané riziko sa znova stane obchodovateľným.

                  23.

                  Ceny sa považujú za primerané, ak sa v príslušnej kategórii rizika (8) odberateľa účtuje minimálne poistné (9) (po angl. „safe-harbour premium“) v takej výške, ako je stanovené v uvedenej tabuľke. Toto minimálne poistné sa uplatňuje, až kým členské štáty EZVO neposkytnú dôkaz o tom, že tieto sadzby sú neprimerané pre konkrétne riziko. V rámci poistnej zmluvy na celý obrat musí kategória rizika korešpondovať s priemerným rizikom odberateľov, ktoré je kryté danou poistnou zmluvou.

                              Kategória rizika

                              Ročné rizikové poistné (10)

                              (% poistenej sumy)

                              Vynikajúce (11)

                              0,2 – 0,4

                              Dobré (12)

                              0,41 – 0,9

                              Uspokojivé (13)

                              0,91 – 2,3

                              Slabé (14)

                              2,31 – 4,5

                  24.

                  Pri spolupoistení, kvótovom zaistení a doplnkovom poistení sa ceny považujú za primerané, iba ak účtované poistné je aspoň o 30 % vyššie ako poistné pri samotnom (pôvodnom) poistení poskytnutom súkromným poisťovateľom úverov.

                  25.

                  Aby sa ceny považovali za primerané, musí sa k rizikovému poistnému pripočítať administratívny poplatok bez ohľadu na trvanie zmluvy.

            4.3.4.   Transparentnosť a predkladanie správ

                  26.

                  Členské štáty EZVO musia uverejniť zavedené schémy pomoci pre riziká, ktoré sa v súlade s bodom 18 považujú za dočasne neobchodovateľné, na webových stránkach štátnych poisťovateľov s presným udaním všetkých uplatniteľných podmienok.

                  27.

                  Členské štáty EZVO musia dozornému úradu predkladať výročné správy o rizikách, ktoré sa v súlade s bodom 18 považujú za dočasne neobchodovateľné a ktoré sú kryté štátnymi poisťovateľmi. Musia tak spraviť najneskôr do 31. júla roku nasledujúceho po zásahu štátu.

                  28.

                  Správa musí obsahovať údaje o využití každej schémy pomoci, a to predovšetkým vrátane celkového objemu poskytnutých úverových limitov, poisteného obratu, účtovaného poistného, zaregistrovaných a zaplatených škôd, vymožených súm a administratívnych nákladov na schému. Dozorný úrad uverejní tieto správy na svojej webovej stránke.

            5   Procesné otázky

      5.1   Všeobecné zásady

                  29.

                  Riziká uvedené v bode 18 písm. a) môžu byť kryté štátnymi poisťovateľmi za podmienok uvedených v časti 4.3. V takom prípade to dozornému úradu netreba oznamovať.

                  30.

                  Riziká uvedené v bode 18 písm. b), c) a d) môžu byť kryté štátnymi poisťovateľmi za podmienok uvedených v časti 4.3 a po oznámení dozornému úradu a získaní jeho súhlasu.

                  31.

                  Nesplnenie niektorej z podmienok stanovených v časti 4.3 neznamená, že poisťovateľ vývozných úverov alebo schéma poistenia sú automaticky zakázané. Ak sa chce členský štát EZVO odchýliť od niektorej zo stanovených podmienok alebo ak dôjde k pochybnostiam o tom, či plánovaná schéma poistenia vývozných úverov spĺňa podmienky stanovené v týchto usmerneniach, musí schému oznámiť dozornému úradu.

                  32.

                  Analýza na základe pravidiel štátnej pomoci neprejudikuje súlad príslušného opatrenia s ostatnými ustanoveniami Dohody o EHP.

            5.2   Úpravy zoznamu krajín s obchodovateľným rizikom

                  33.

                  Pri stanovovaní, či nedostatočné súkromné kapacity oprávňujú dočasné vypustenie krajiny zo zoznamu krajín s obchodovateľným rizikom, ako sa uvádza v bode 18 písm. a), dozorný úrad zohľadní tieto faktory podľa dôležitosti:

                              a)

                              zníženie kapacity súkromného poistenia úverov: predovšetkým rozhodnutie veľkého poisťovateľa úverov nekryť riziká súvisiace s odberateľmi v príslušnej krajine, významný pokles celkových poistných súm, alebo významný pokles miery prijatia v príslušnej krajine počas šesťmesačného obdobia;

                              b)

                              zhoršenie ratingov v štátnom sektore: predovšetkým náhle zmeny v úverových ratingoch počas obdobia šiestich mesiacov, a to napríklad viacnásobné zníženie ratingu zo strany nezávislých ratingových agentúr alebo vysoký nárast v rozpätí swapov na kreditné zlyhanie (CDS);

                              c)

                              zhoršenie výkonnosti v podnikovom sektore: najmä prudký nárast v platobnej neschopnosti v príslušnej krajine počas obdobia šiestich mesiacov.

                  34.

                  Dozorný úrad môže preskúmať zoznam krajín s obchodovateľným rizikom na základe písomnej žiadosti členského štátu EZVO alebo z vlastnej iniciatívy, keď trhová kapacita už nebude dostatočná na krytie ekonomicky odôvodnených rizík.

                  35.

                  Ak chce dozorný úrad upraviť zoznam krajín s obchodovateľným rizikom uvedený v dodatku, musí konzultovať členské štáty EZVO, súkromných poisťovateľov úverov a zainteresované strany a požiadať ich o potrebné údaje. Konzultácia a druh potrebných údajov sa oznamuje na webovej stránke dozorného úradu. Konzultačné obdobie zvyčajne nepresiahne 20 pracovných dní. Ak sa dozorný úrad na základe získaných údajov rozhodne upraviť zoznam krajín s obchodovateľným rizikom, informuje o tom písomne členské štáty EZVO a toto rozhodnutie oznámi na svojej webovej stránke.

                  36.

                  Dočasné vypustenie krajiny zo zoznamu krajín s obchodovateľným rizikom musí byť platné aspoň 12 mesiacov. Poistky týkajúce sa dočasne vypustenej krajiny, ktoré boli podpísané v tomto období, nesmú platiť viac ako 180 dní po dátume, keď vyprší platnosť tohto dočasného vypustenia. Po tomto dátume sa nové poistné zmluvy nesmú podpísať. Tri mesiace pred vypršaním platnosti dočasného vypustenia môže dozorný úrad zvážiť, či predĺži dočasné vypustenie príslušnej krajiny zo zoznamu. Ak dozorný úrad pri zohľadnení faktorov uvedených v bode 33 tohto oznámenia stanoví, že trhová kapacita stále nie je dostatočná na krytie všetkých ekonomicky odôvodnených rizík, môže predĺžiť dočasné vypustenie príslušnej krajiny zo zoznamu v súlade s bodom 35.

            5.3   Oznamovacia povinnosť pri výnimkách uvedených v bode 18 písm. b) a c)

                  37.

                  Dôkazové materiály, ktoré má dozorný úrad v súčasnosti k dispozícii, naznačujú, že na trhu môže existovať istá medzera, pokiaľ ide o riziká uvedené v bode 18 písm. b) a c) a že tieto riziká sú z tohto dôvodu neobchodovateľné (15). Treba však mať na zreteli, že situácia s nedostatočným krytím nepanuje vo všetkých členských štátoch EZVO a že táto situácia sa postupom času môže zmeniť a súkromný sektor môže znovu prejaviť svoj záujem o tento trhový segment. Štátny zásah by sa mal povoliť iba v prípade rizík, pre ktoré by inak na trhu nikto neponúkol krytie.

                  38.

                  Preto, ak členský štát EZVO chce kryť riziká uvedené v bode 18 písm. b) alebo c), musí dozornému úradu predložiť oznámenie podľa protokolu 3 Dohody o dozore a súde a v tomto oznámení preukázať, že kontaktoval hlavných poisťovateľov úverov a úverových brokerov v tomto členskom štáte EZVO (16) a dal im možnosť predložiť dôkazy o tom, že tam je k dispozícii krytie pre príslušné riziká. Ak dotknutí poisťovatelia úverov do 30 dní po doručení žiadosti členského štátu EZVO neposkytnú členskému štátu EZVO alebo dozornému úradu údaje o podmienkach krytia a poistených objemoch pre tie druhy rizika, ktoré chce členský štát EZVO kryť, alebo ak poskytnuté údaje nepreukážu, že krytie príslušných rizík je dostupné v danom členskom štáte EZVO, dozorný úrad bude tieto riziká považovať za dočasne neobchodovateľné.

            5.4   Oznamovacia povinnosť v ostatných prípadoch

                  39.

                  Pokiaľ ide o riziká uvedené v bode 18 písm. d), príslušný členský štát EZVO musí vo svojom oznámení dozornému úradu podľa protokolu 3 k Dohode o dozore a súde preukázať, že krytie pre vývozcov v tomto konkrétnom členskom štáte EZVO je nedostupné z dôvodu šoku na strane ponuky na trhu so súkromným poistením, spôsobeným predovšetkým odstúpením veľkého poisťovateľa úverov z tohto členského štátu EZVO, zníženou kapacitou alebo obmedzenou škálou produktov v porovnaní s inými členskými štátmi EZVO.

            6   Dátum uplatnenia a trvanie

                  40.

                  Dozorný úrad bude uplatňovať zásady uvedené v týchto usmerneniach odo dňa ich prijatia do 31. decembra 2018.

         (1)  Usmernenia zodpovedajú Oznámeniu Komisie členským štátom o uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na krátkodobé poistenie vývozných úverov (Ú. v. EÚ C 392, 19.12.2012, s. 1).

         (2)  Ú. v. ES L 120, 23.4.1998, s. 27 a dodatok EHP č. 16, 23.4.1998, s. 1.

         (3)  Ú. v. ES L 30, 31.1.2002, s. 52 a dodatok EHP č. 7, 31.1.2002, s. 1.

         (4)  Ú. v. ES L 228, 16.8.1973, s. 3, porovnaj s bodom 2 Prílohy IX k Dohode o EHP.

         (5)  Vo svojom rozsudku vo veci C-142/87 Belgicko/Komisia Európskych spoločenstiev, Európsky súdny dvor konštatoval, že nielen pomoc pre vývoz uskutočňovaný v rámci Únie, ale aj pomoc pre vývoz do štátov mimo Únie môže ovplyvniť hospodársku súťaž a obchod vo vnútri Únie. Oba typy operácií sú poisťované poisťovateľmi vývozných úverov a pomoc, ktorá je im poskytnutá, môže preto ovplyvniť hospodársku súťaž a obchod vo vnútri Únie.

         (6)  Smernica Rady 91/674/ES z 19.12.1991 o ročných účtovných závierkach a konsolidovaných účtovných závierkach poisťovní (Ú. v. ES L 374, 31.12.1991, s. 7), upravená na účely Dohody o EHP rozhodnutím Spoločného výboru EHP č. 7/94 (Ú. v. ES L 160, 28.6.1994; Dodatok EHP č. 17, 28.6.1994).

         (7)  Ú. v. EÚ L 124, 20.5.2003, s. 36.

         (8)  Kategórie rizika odberateľov vychádzajú z úverových ratingov. Ratingy sa nemusia získavať od konkrétnych ratingových agentúr. Vnútroštátne ratingové systémy alebo ratingové systémy používané bankami sú rovnako prijateľné. Pri spoločnostiach bez verejného ratingu by sa mohlo použiť hodnotenie založené na overiteľných údajoch.

         (9)  Rozmedzie minimálneho poistného v každej kategórii rizika bolo stanovené na základe jednoročného rozpätia swapov na úverové zlyhanie („CDS“ z angl. Credit Default Swap), vychádzajúceho zo zloženého hodnotenia – a to vrátane ratingu všetkých troch hlavných ratingových agentúr (Standard & Poor, Moody’s a Fitch) – za obdobie posledných piatich rokov (2007 – 2011) za predpokladu, že priemerná miera uspokojenia pohľadávky pri krátkodobom poistení vývozných úverov je 40 %. Tieto rozmedzia boli následne upravené tak, aby predstavovali určité kontinuum s cieľom lepšie zohľadniť skutočnosť, že rizikové poistné sa časom mení.

         (10)  Minimálne poistné na 30-dňovú poistnú zmluvu sa dá vypočítať vydelením ročného rizikového poistného číslom 12.

         (11)  Riziková kategória „vynikajúce“ zahŕňa riziká rovnajúce sa úverovým ratingom AAA, AA+, AA, AA–, A+, A, A– agentúry Standard & Poor’s.

         (12)  Riziková kategória „dobré“ zahŕňa riziká rovnajúce sa úverovým ratingom BBB+, BBB alebo BBB– agentúry Standard & Poor’s.

         (13)  Riziková kategória „uspokojivé“ zahŕňa riziká rovnajúce sa úverovým ratingom BB+, BB alebo BB– agentúry Standard & Poor’s.

         (14)  Riziková kategória „slabé“ zahŕňa riziká rovnajúce sa úverovým ratingom B+, B alebo B– agentúry Standard & Poor’s.

         (15)  Pozri oznámenie Európskej komisie členským štátom EÚ o uplatňovaní článkov 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie na krátkodobé poistenie vývozných úverov (Ú. v. EÚ C 392, 19.12.2012, s. 1) ods. 37.

         (16)  Kontaktovaní poisťovatelia úverov a úveroví brokeri by mali byť reprezentatívnymi zástupcami, pokiaľ ide o ponúkaný produkt (napr. špecializovaní poskytovatelia jednorazového poistenia rizika) a o veľkosť trhu, ktorú pokrývajú (napr. spoločne zastupujúci minimálne 50 -percentný podiel trhu).

         Dodatok

            Zoznam krajín s obchodovateľným rizikom

                     Všetky členské štáty EÚ a členské štáty EZVO

                     Austrália

                     Kanada

                     Japonsko

                     Nový Zéland

                     Švajčiarsko

                     Spojené štáty americké


title: Rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 441/12/COL z  29. novembra 2012 o vymenovaní nových úradníkov pre vypočutie v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže

text:
               11.7.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 190/92

      ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO
   č. 441/12/COL
   z 29. novembra 2012
   o vymenovaní nových úradníkov pre vypočutie v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže
   DOZORNÝ ÚRAD EZVO,
   SO ZRETEĽOM na rokovací poriadok Dozorného úradu EZVO, a najmä na jeho článok 15,
   SO ZRETEĽOM na rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 442/12/COL z 29. novembra 2012 o funkcii a pôsobnosti úradníka pre vypočutie v niektorých konaniach vo veci hospodárskej súťaže, a najmä na jeho článok 2,
   Keďže:
   S cieľom zabezpečiť hospodárnosť konaní vo veci hospodárskej súťaže a zaručiť, aby práva strán na vypočutie v takýchto konaniach boli dodržané, treba vymenovať jedného alebo viacerých úradníkov pre vypočutie.
   Člen dozorného úradu s osobitnou zodpovednosťou za hospodársku súťaž môže rozhodnúť, že príslušný úradník dozorného úradu bude v danom prípade naďalej vykonávať svoju funkciu úradníka pre vypočutie aj po ukončení pracovného pomeru s dozorným úradom.
   Ak úradník pre vypočutie nie je schopný konať, jeho úlohu preberie iný úradník pre vypočutie. Ak žiaden úradník pre vypočutie nie je schopný konať, príslušný člen kolégia určí iného spôsobilého úradníka dozorného úradu, ktorý nie je zapojený do daného prípadu, aby vykonával povinnosti úradníka pre vyšetrovanie,
   PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Vymenovanie úradníkov pre vypočutie
   1.   Pre konania vo veci hospodárskej súťaže sú za úradníkov pre vypočutie vymenované právničky pani Clémence Perrin a pani Auður Steinarsdóttir.
   2.   Ak žiaden úradník pre vypočutie nie je schopný konať, člen kolégia zodpovedný za hospodársku súťaž sa týmto splnomocňuje poveriť iného spôsobilého úradníka Dozorného úradu EZVO, ktorý nie je zapojený do daného prípadu, aby vykonával povinnosti úradníka pre vypočutie.
   Článok 2
   Zrušenie predchádzajúcich rozhodnutí
   Týmto sa zrušujú rozhodnutia Dozorného úradu EZVO č. 554/08/COL a č. 7/10/COL a ukončuje sa výkon funkcie predchádzajúcich úradníkov pre vypočutie.
   Článok 3
   Informovanie
   Kópia tohto rozhodnutia sa pre informáciu posiela štátom EZVO a Európskej komisii.
   Článok 4
   Nadobudnutie účinnosti
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 29. novembra 2012

            Za Dozorný úrad EZVO

         Oda Helen SLETNES

            predsedníčka

         Sverrir Haukur GUNNLAUGSSON

            člen kolégia


title: Rozhodnutie Rady z 21. decembra 1988, ktoré sa týka dočasného uplatňovania Medzinárodnej dohody o prírodnom kaučuku z roku 1987

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31988D0662

Úradný vestník L 382 , 31/12/1988 S. 0039 - 0039 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 11 Zväzok 14 S. 0209  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 11 Zväzok 14 S. 0209

		Rozhodnutie Radyz 21. decembra 1988,ktoré sa týka dočasného uplatňovania Medzinárodnej dohody o prírodnom kaučuku z roku 1987(88/662/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej články 113 a 116,so zreteľom na návrh Komisie,keďže v roku 1979 skončila platnosť Medzinárodnej dohody o prírodnom kaučuku;keďže podľa rozhodnutia 88/107/EHS [1] spoločenstvo a jeho členské štáty podpísali 18. decembra 1987 Medzinárodnú dohodu o prírodnom kaučuku z roku 1987 (ďalej len "dohoda z roku 1987");keďže je vhodné zabezpečiť, aby dohoda z roku 1987 predbežne nadobudla účinnosť najneskôr 1. januára 1989; keďže na tento účel spoločenstvo a jeho členské štáty musia, v súlade so svojimi vnútornými postupmi nevyhnutnými na tento účel a po ich dokončení, oznámiť generálnemu tajomníkovi Organizácie spojených národov svoj úmysel predbežne uplatňovať dohodu z roku 1987,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Len čo spoločenstvo a jeho členské štáty dokončia vnútorné postupy nevyhnutné na tento účel, oznámia generálnemu tajomníkovi Organizácie spojených národov svoj úmysel dočasne uplatňovať Medzinárodnú dohodu o prírodnom kaučuku z roku 1987 v súlade s článkom 59 ods. 1 a článkom 60 ods. 2 uvedenej dohody.Článok 2Predseda Rady sa týmto oprávňuje určiť osobu splnomocnenú na uloženie oznámenia o dočasnom uplatňovaní dohody z roku 1987 v mene spoločenstva.V Bruseli 21. decembra 1988Za RadupredsedaV. Papandreou[1] Ú. v. ES L 58, 3.3.1988, s. 18--------------------------------------------------


title: 2007/409/ES: Rozhodnutie Rady z  11. júna 2007 , ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2004/585/ES, ktorým sa zriaďujú regionálne poradné rady v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu

text:
               15.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 155/68

      ROZHODNUTIE RADY

   z 11. júna 2007,
   ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2004/585/ES, ktorým sa zriaďujú regionálne poradné rady v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu
   (2007/409/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 37,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,
   keďže:

               (1)

               V nariadení Rady (ES) č. 2371/2002 z 20. decembra 2002 o ochrane a trvalo udržateľnom využívaní zdrojov rybného hospodárstva v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu (1), a najmä v jeho článkoch 31 a 32, sa stanovujú nové formy účasti zúčastnených strán na spoločnej politike v oblasti rybolovu zriadením regionálnych poradných rád.

               (2)

               Rozhodnutím 2004/585/ES (2) sa definuje spoločný rámec, ktorý má dodržať každá regionálna poradná rada.

               (3)

               Podľa článku 9 rozhodnutia 2004/585/ES sa regionálnym poradným radám môže poskytnúť finančná pomoc Spoločenstva s cieľom dosiahnuť ich efektívne fungovanie, ako aj pokryť tlmočnícke a prekladateľské náklady.

               (4)

               Regionálne poradné rady ponúkajú v súvislosti so spoločnou politikou v oblasti rybolovu poradenstvo Komisii a členským štátom a zabezpečujú efektívne zapojenie zúčastnených strán, ktoré je jedným zo základných pilierov reformy spoločnej politiky v oblasti rybolovu a predpokladom dobrého spravovania.

               (5)

               Regionálne poradné rady by sa teda mali považovať za orgány, ktoré sledujú cieľ všeobecného európskeho záujmu v zmysle článku 162 písm. b) nariadenia Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (3).

               (6)

               Regionálnym poradným radám sa musí poskytnúť finančná stabilita tým, že sa im poskytne dostatočné a trvalé financovanie, aby ďalej účinne realizovali svoju poradenskú úlohu v rámci spoločnej politiky v oblasti rybolovu.

               (7)

               S cieľom zjednodušiť riadenie finančných prostriedkov Spoločenstva na pokrytie všetkých nákladov, ktoré dostali regionálne poradné rady, by mal existovať jednotný finančný nástroj.

               (8)

               So zreteľom na finančnú pomoc Spoločenstva udelenú regionálnym poradným radám je dôležité, aby Komisia popri auditoch mala možnosť kedykoľvek kontrolovať, či regionálne poradné rady pôsobia v súlade s úlohami, ktoré im boli pridelené.

               (9)

               Rozhodnutie 2004/585/ES by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Rozhodnutie 2004/585/ES sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               Článok 9 sa nahrádza takto:
               „Článok 9
               Financovanie
               1.   Regionálna poradná rada, ktorá získala právnu subjektivitu, môže požiadať o finančnú pomoc Spoločenstva ako orgán, ktorý sleduje cieľ všeobecného európskeho záujmu v zmysle článku 162 písm. b) nariadenia Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (4).
               2.   Komisia podpíše dohodu o poskytnutí grantu s jednotlivými regionálnymi poradnými radami, pokryje ich prevádzkové náklady, vrátane tlmočníckych a prekladateľských nákladov v súlade s prílohou II.

               2.

               vkladá sa tento článok:
               „Článok 9a
               Kontroly Komisie
               Komisia môže vykonať všetky overenia, ktoré považuje za potrebné na zabezpečenie súladu s úlohami pridelenými regionálnym poradným radám nariadením (ES) č. 2371/2002 a týmto rozhodnutím.“;

               3.

               príloha II sa nahrádza prílohou k tomuto rozhodnutiu.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť siedmym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Luxemburgu 11. júna 2007

            Za Radu

            predseda

         H. SEEHOFER

      (1)  Ú. v. ES L 358, 31.12.2002, s. 59.

      (2)  Ú. v. EÚ L 256, 3.8.2004, s. 17.

      (3)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES, Euratom) č. 478/2007 (Ú. v. EÚ L 111, 28.4.2007, s. 13).

      (4)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES, Euratom) č. 478/2007 (Ú. v. EÚ L 111, 28.4.2007, s. 13).“;

      PRÍLOHA

            „PRÍLOHA II
            Príspevok Spoločenstva na výdavky, ktoré vznikli regionálnym poradným radám
            Spoločenstvo prispeje na časť prevádzkových nákladov regionálnych poradných rád ako orgánov sledujúcich cieľ všeobecného európskeho záujmu. Príspevok udelený Spoločenstvom každej regionálnej poradnej rade na jej prevádzkové náklady nepresiahne 90 % prevádzkových nákladov regionálnej poradnej rady. V nasledujúcich rokoch budú finančné príspevky stále a budú závisieť od dostupného rozpočtu. Každý rok Komisia uzavrie s každou regionálnou poradnou radou ‚dohodu o prevádzkovom grante‘, pričom stanoví presné podmienky a postup na poskytnutie príspevku.
            Oprávnené náklady sa budú skladať z nákladov, ktoré sú potrebné na zabezpečenie bežného chodu regionálnych poradných rád a ktoré umožnia dosiahnuť ich ciele. Spoločenstvo prispieva len na skutočné výdavky a tento príspevok sa poskytne pod podmienkou, že boli pridelené ostatné zdroje financovania.
            Oprávnené budú tieto priame náklady:

                        —

                        personálne náklady (náklady na personál na jeden deň práce na projekte),

                        —

                        vybavenie zasadacích miestností,

                        —

                        nové alebo použité zariadenia,

                        —

                        materiál a zásoby,

                        —

                        šírenie informácií členom,

                        —

                        cestovné náklady a náklady na ubytovanie expertov, ktorí sa zúčastnia na zasadnutiach regionálnych poradných rád (na základe stupníc alebo predpisov, ktoré stanovili oddelenia Komisie),

                        —

                        audity,

                        —

                        náklady na tlmočenie a preklady,

                        —

                        rezerva na nepredvídateľné okolnosti vo výške najviac 5 % oprávnených priamych nákladov.“


title: Rozhodnutie Rady z 22. marca 2004 o uzatvorení Dohody vo forme výmeny listov o dočasnom uplatňovaní Protokolu, ktorý stanovuje možnosti rybolovu a finančný príspevok na obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008, podľa Dohody medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Guinejskou republikou o rybolove pri pobreží Guiney

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32004D0305

Úradný vestník L 099 , 03/04/2004 S. 0009 - 0010

		Rozhodnutie Radyz 22. marca 2004o uzatvorení Dohody vo forme výmeny listov o dočasnom uplatňovaní Protokolu, ktorý stanovuje možnosti rybolovu a finančný príspevok na obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008, podľa Dohody medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Guinejskou republikou o rybolove pri pobreží Guiney(2004/305/ES)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 37 v súvislosti s jej článkom 300 odsek 2,so zreteľom na návrh Komisie,keďže:(1) podľa článku 15 ods. 2 Dohody medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Guinejskou republikou o rybolove pri pobreží Guiney [1] obidve strany viedli rokovania s cieľom stanoviť zmeny alebo dodatky k dohode, ktoré by mali byť vykonané na konci doby uplatnenia platnosti protokolu pripojeného k dohode;(2) na záver týchto rokovaní bol dňa 27. júna 2003 parafovaný protokol;(3) protokol udeľuje rybárom Spoločenstva možnosti rybolovu vo vodách spadajúcich pod zvrchovanosť alebo jurisdikciu Guiney, a to na dobu od 1. januára 2004 do 31. decembra 2008;(4) aby bola zaručená nepretržitosť rybárskych činností plavidiel Spoločenstva, uvedený protokol by mal byť schválený čo najskôr. Na tieto účely, obidve strany parafovali dohodu vo forme výmeny listov a dočasnom uplatnení parafovaného protokolu od 1. januára 2004;(5) je potrebné stanoviť metódu možnosti rybolovu medzi členskými štátmi na základe tradičného rozdelenia možnosti rybolovu podľa dohody o rybolove.(6) dohodu vo forme výmeny listov je potrebné schváliť s výhradou jej konečného uzavretia Radou,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Dohoda vo forme výmeny listov o dočasnom uplatňovaní Protokolu, ktorý stanovuje možnosti rybolovu a finančný príspevok na obdobie od 1. januára 2005 do 31. decembra 2008, podľa Dohody medzi Európskym hospodárskym spoločenstvom a Guinejskou republikou o rybolove pri pobreží Guiney sa schvaľuje v mene Spoločenstva.Text dohody vo forme výmeny listov je pripojený k tomuto rozhodnutiu.Článok 21. Možnosti rybolovu stanovené protokolom na rok 2004 sa rozdeľujú medzi členské štáty takto:a) lov rýb/hlavonožcov:- Španielsko: 844 hrubých registrovaných ton (GRT)- Taliansko: 750 hrubých registrovaných ton (GRT)- Grécko: 906 hrubých registrovaných ton (GRT);b) lov garnátov:- Španielsko: 1050 hrubých registrovaných toun (GRT)- Portugalsko: 300 hrubých registrovaných ton (GRT)- Grécko: 150 hrubých registrovaných ton (GRT);c) plavidlá na lov tuniakov vlečnou sieťou:- Francúzsko: 17 plavidiel- Španielsko: 17 plavidiel;d) plavidlá na lov tuniakov s udicami so šnúrou:- Francúzsko: 7 plavidiel- Španielsko: 7 plavidiel;e) plavidlá na lov tuniakov- na hladine- s dlhým vlascom:- Španielsko: 8 plavidiel- Portugalsko: 1 plavidlo2. Ak žiadosti o povolenie z týchto členských štátov nepokryjú všetky možnosti rybolovu protokolom, Komisia môže takisto zohľadniť žiadosti o povolení z ktoréhokoľvek iného členského štátu.Článok 3Predseda Rady sa týmto oprávňuje určiť osobu splnomocnenú na podpísanie dohody vo forme výmeny listov tak, aby zaväzovala Spoločenstvo.V Bruseli 22. marca 2004Za RadupredsedaJ. Walsh[1] Ú. v. ES L 111, 27.4.1983, s. 1.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie Rady č. 252/2013/EÚ z  11. marca 2013 , ktorým sa zriaďuje viacročný rámec pre Agentúru Európskej únie pre základné práva na roky 2013 – 2017

text:
               21.3.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 79/1

         ROZHODNUTIE RADY č. 252/2013/EÚ
   z 11. marca 2013,
   ktorým sa zriaďuje viacročný rámec pre Agentúru Európskej únie pre základné práva na roky 2013 – 2017
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 352,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   po postúpení návrhu legislatívneho aktu národným parlamentom,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
   konajúc v súlade s mimoriadnym legislatívnym postupom,
   keďže:

               (1)

               So zreteľom na ciele zriadenia Agentúry Európskej únie pre základné práva (ďalej len „agentúra“) a náležité vykonávanie jej úloh sa majú konkrétne tematické oblasti jej činnosti určiť vo viacročnom rámci vzťahujúcom sa na päť rokov, ako je to stanovené v nariadení Rady (ES) č. 168/2007 z 15. februára 2007, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre základné práva (1).

               (2)

               Prvý viacročný rámec bol prijatý rozhodnutím Rady (ES) 2008/203/ES z 28. februára 2008, ktorým sa vykonáva nariadenie (ES) č. 168/2007 v súvislosti s prijatím viacročného rámca pre Agentúru Európskej únie pre základné práva na roky 2007 – 2012 (2).

               (3)

               Realizácia viacročného rámca sa uskutočňuje výlučne v rámci rozsahu pôsobnosti práva Únie.

               (4)

               Viacročný rámec by mal zodpovedať prioritám Únie a mali by sa v ňom náležite zohľadniť základné postoje vyplývajúce z uznesení Európskeho parlamentu a zo záverov Rady v oblasti základných práv.

               (5)

               Vo viacročnom rámci by sa mali náležite zohľadňovať finančné a ľudské zdroje agentúry.

               (6)

               Viacročný rámec by mal obsahovať ustanovenia, cieľom ktorých je zabezpečiť komplementárnosť s právomocou iných orgánov, úradov a agentúr Únie, ako aj s Radou Európy a inými medzinárodnými organizáciami, ktoré pôsobia v oblasti základných práv. Najdôležitejšími agentúrami a orgánmi v súvislosti s týmto viacročným rámcom sú Európsky podporný úrad pre azyl (EASO) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 439/2010 (3), Európska agentúra pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (Frontex) zriadená nariadením Rady (ES) č. 2007/2004 (4), Európska migračná sieť zriadená rozhodnutím Rady 2008/381/ES (5), Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (EIGE) zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 (6), Európsky dozorný úradník pre ochranu údajov (EDPS) ustanovený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (7), Európska jednotka pre justičnú spoluprácu (Eurojust) zriadená rozhodnutím Rady 2002/187/SVV (8), Európsky policajný úrad (Europol) zriadený rozhodnutím Rady 2009/371/SVV (9), Európska policajná akadémia (CEPOL) zriadená rozhodnutím Rady 2005/681/SVV (10), Európska agentúra pre prevádzkové riadenie rozsiahlych informačných systémov v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (Agentúra IT) zriadená nariadením Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1077/2011 (11) a Európska nadácia pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (EUROFOUND) zriadená nariadením Rady (EHS) č. 1365/75 (12).

               (7)

               Viacročný rámec by mal v tematických oblastiach činnosti agentúry zahŕňať boj proti rasizmu, xenofóbii a súvisiacim prejavom neznášanlivosti.

               (8)

               Vzhľadom na dôležitosť boja proti chudobe a sociálnemu vylúčeniu pre Úniu, ktorá ju určila za jeden z piatich cieľov stratégie rastu Európa 2020, by mala agentúra pri zhromažďovaní a šírení údajov v rámci tematických oblastí určených týmto rozhodnutím zohľadňovať ekonomické a sociálne predpoklady umožňujúce efektívne využívanie základných práv.

               (9)

               Ak to umožňujú jej finančné a ľudské zdroje, agentúra môže v súlade s článkom 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 168/2007 na základe žiadosti Európskeho parlamentu, Rady alebo Komisie vykonávať činnosť mimo tematických oblastí určených vo viacročnom rámci. V súlade so Štokholmským programom - otvorená a bezpečná Európa, ktorá slúži občanom a chráni ich (13), ktorý schválila Európska rada, by mali inštitúcie plne využívať odborné znalosti agentúry a vo vhodnom prípade uskutočňovať s agentúrou v súlade s jej mandátom konzultácie o rozvoji politík a právnych predpisov, ktoré zasahujú do oblasti základných práv.

               (10)

               V rámci prípravy návrhu Komisia konzultovala so správnou radou agentúry a 18. októbra 2011 dostala jej písomné pripomienky,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Viacročný rámec
   1.   Týmto sa na roky 2013 – 2017 ustanovuje viacročný rámec pre Agentúru Európskej únie pre základné práva (ďalej len „agentúra“).
   2.   V súlade s článkom 3 nariadenia (ES) č. 168/2007 agentúra vykonáva úlohy vymedzené v článku 4 ods. 1 nariadenia (ES) č. 168/2007 v rámci tematických oblastí určených v článku 2 tohto rozhodnutia.
   Článok 2
   Tematické oblasti
   Tematické oblasti sú tieto:

               a)

               prístup k spravodlivosti;

               b)

               obete trestných činov, vrátane odškodnenia obetí trestných činov;

               c)

               informačná spoločnosť, najmä však rešpektovanie súkromného života a ochrana osobných údajov;

               d)

               integrácia Rómov;

               e)

               justičná spolupráca, okrem spolupráce v trestnoprávnych veciach;

               f)

               práva dieťaťa;

               g)

               diskriminácia z dôvodu pohlavia, rasy, farby pleti, etnického alebo sociálneho pôvodu, genetických vlastností, jazyka, náboženstva alebo viery, politického alebo iného zmýšľania, príslušnosti k národnostnej menšine, majetku, pôvodu, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie;

               h)

               prisťahovalectvo a integrácia migrantov, víza a kontrola hraníc a azyl;

               i)

               rasizmus, xenofóbia a súvisiace prejavy neznášanlivosti.

         Článok 3
   Komplementárnosť a spolupráca s inými orgánmi
   1.   Pri realizácii viacročného rámca agentúra zabezpečuje primeranú spoluprácu a koordináciu s príslušnými orgánmi, úradmi a agentúrami Únie, členskými štátmi, medzinárodnými organizáciami a občianskou spoločnosťou v súlade s článkami 7, 8 a 10 nariadenia (ES) č. 168/2007.
   2.   Agentúra sa zaoberá otázkami súvisiacimi s diskrimináciou z dôvodu pohlavia iba v rámci svojej práce a v príslušnom rozsahu v kontexte článku 2 písm. g) so zreteľom na to, že zhromažďovanie údajov o rodovej rovnosti a diskriminácii z dôvodu pohlavia je úlohou Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť (EIGE). Agentúra a inštitút EIGE spolupracujú v súlade s dohodou o spolupráci z 22. novembra 2010.
   3.   Agentúra spolupracuje s Európskou nadáciou pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (EUROFOUND) v súlade s dohodou o spolupráci z 8. októbra 2009 a s Európskou agentúrou pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (Frontex) v súlade s dohodou o spolupráci z 26. mája 2010. Okrem toho spolupracuje s Európskym podporným úradom pre azyl (EASO), Európskou migračnou sieťou, Eurojustom, jednotkou pre justičnú spoluprácu Únie, Európskym policajným úradom (Europol), Európskou policajnou akadémiou (CEPOL) a Európskou agentúrou pre prevádzkové riadenie rozsiahlych informačných systémov v oblasti slobody, bezpečnosti a spravodlivosti (Agentúra IT) v súlade s príslušnými budúcimi dohodami o spolupráci. Spolupráca medzi týmito orgánmi sa obmedzuje na činnosť v rozsahu pôsobnosti tematických oblastí stanovených v článku 2 tohto rozhodnutia.
   4.   Agentúra vykonáva svoje úlohy v oblasti informačnej spoločnosti, najmä však pokiaľ ide o rešpektovanie súkromného života a ochrany osobných údajov, a to bez toho, aby bola dotknutá zodpovednosť Európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov zaistiť rešpektovanie základných práv a slobôd fyzických osôb a predovšetkým rešpektovanie ich práva na súkromie inštitúciami a orgánmi Únie v súlade s jeho povinnosťami a právomocami stanovenými v článkoch 46 a 47 nariadenia (ES) č. 45/2001.
   5.   Agentúra koordinuje svoju činnosť s činnosťou Rady Európy v súlade s článkom 9 nariadenia (ES) č. 168/2007 a Dohodou medzi Európskym spoločenstvom a Radou Európy o spolupráci medzi Agentúrou Európskej únie pre základné práva a Radou Európy (14), na ktorú sa odkazuje v uvedenom článku.
   Článok 4
   Nadobudnutie účinnosti
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Uplatňuje sa od 1. januára 2013.

      V Bruseli 11. marca 2013

            Za Radu

            predseda

         E. GILMORE

      (1)  Ú. v. EÚ L 53, 22.2.2007, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 63, 7.3.2008, s. 14.

      (3)  Ú. v. EÚ L 132, 29.5.2010, s. 11.

      (4)  Ú. v. EÚ L 349, 25.11.2004, s. 1.

      (5)  Ú. v. EÚ L 131, 21.5.2008, s. 7.

      (6)  Ú. v. EÚ L 403, 30.12.2006, s. 9.

      (7)  Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (8)  Ú. v. ES L 63, 6.3.2002, s. 1.

      (9)  Ú. v. EÚ L 121, 15.5.2009, s. 37.

      (10)  Ú. v. EÚ L 256, 1.10.2005, s. 63.

      (11)  Ú. v. EÚ L 286, 1.11.2011, s. 1.

      (12)  Ú. v. ES L 139, 30.5.1975, s. 1.

      (13)  Ú. v. EÚ C 115, 4.5.2010, s. 1.

      (14)  Ú. v. EÚ L 186, 15.7.2008, s. 7.