title: 2009/940/ES: Rozhodnutie Rady z  30. novembra 2009 o podpísaní Protokolu k Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia týkajúceho sa záležitostí špecifických pre železničný vozňový park, prijatého 23. februára 2007 v Luxemburgu, zo strany Európskeho spoločenstva

text:
               16.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 331/1

         ROZHODNUTIE RADY
   z 30. novembra 2009
   o podpísaní Protokolu k Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia týkajúceho sa záležitostí špecifických pre železničný vozňový park, prijatého 23. februára 2007 v Luxemburgu, zo strany Európskeho spoločenstva
   (2009/940/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 61 písm. c) v spojení s jej článkom 300 ods. 2 prvým pododsekom,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   keďže:

               (1)

               Spoločenstvo sa usiluje o vytvorenie spoločného justičného priestoru založeného na zásade vzájomného uznávania súdnych rozhodnutí.

               (2)

               Protokol k Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia týkajúci sa záležitostí špecifických pre železničný vozňový park (ďalej len „železničný protokol“), ktorý sa prijal 23. februára 2007 v Luxemburgu, je vo svojej oblasti užitočným prínosom k právnej regulácii na medzinárodnej úrovni. Je preto žiaduce, aby sa ustanovenia tohto nástroja, ktoré sa týkajú záležitostí patriacich do výlučnej právomoci Spoločenstva, začali uplatňovať čo najskôr.

               (3)

               Komisia rokovala v mene Spoločenstva o tých častiach železničného protokolu, ktoré patria do výlučnej právomoci Spoločenstva.

               (4)

               V článku XXII ods. 1 železničného protokolu sa ustanovuje, že organizácie regionálnej hospodárskej integrácie, do ktorých právomoci patria určité záležitosti spravované železničným protokolom, ho môžu podpísať.

               (5)

               Železničný protokol je otvorený na podpis, až kým nenadobudne platnosť.

               (6)

               Niektorými záležitosťami, ktoré sa spravujú nariadením Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1), nariadením Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (2), nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) (3), smernicou Európskeho parlamentu a Rady 2008/57/ES zo 17. júna 2008 o interoperabilite systému železníc v Spoločenstve (prepracované znenie) (4) a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 881/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovuje Európska železničná agentúra (nariadenie o agentúre) (5), sa zaoberá aj železničný protokol.

               (7)

               Spoločenstvo má výlučnú právomoc nad niektorými záležitosťami, ktoré sa spravujú železničným protokolom, zatiaľ čo členské štáty majú právomoc nad inými záležitosťami, ktoré sa spravujú týmto právnym nástrojom.

               (8)

               Spoločenstvo by preto malo železničný protokol podpísať.

               (9)

               V článku XXII ods. 2 železničného protokolu sa ustanovuje, že organizácia regionálnej hospodárskej integrácie pri podpise, prijatí, schválení alebo pristúpení vydá vyhlásenie, v ktorom sa bližšie určia záležitosti spravované uvedeným protokolom, v prípade ktorých na túto organizáciu preniesli právomoc jej členské štáty. Spoločenstvo by preto malo v čase podpisu železničného protokolu vydať takéto vyhlásenie.

               (10)

               Spojené kráľovstvo a Írsko sa zúčastňujú na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

               (11)

               V súlade s článkami 1 a 2 protokolu o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, sa Dánsko nezúčastňuje na prijímaní tohto rozhodnutia a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Európskeho spoločenstva schvaľuje podpísanie Protokolu k Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia týkajúceho sa záležitostí špecifických pre železničný vozňový park, ktorý sa prijal 23. februára 2007 v Luxemburgu (ďalej len „železničný protokol“), s výhradou jeho uzavretia.
   Znenie železničného protokolu je pripojené k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) podpísať železničný protokol v mene Spoločenstva pod podmienkou uvedenou v článku 3.
   Článok 3
   Spoločenstvo v súlade s článkom XXII ods. 2 železničného protokolu vydá pri jeho podpise vyhlásenie uvedené v prílohe.

      V Bruseli 30. novembra 2009

            Za Radu

            predsedníčka

         B. ASK

      (1)  Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 177, 4.7.2008, s. 6.

      (4)  Ú. v. EÚ L 191, 18.7.2008, s. 1.

      (5)  Ú. v. EÚ L 220, 21.6.2004, s. 3.
   PRÍLOHA

      Vyhlásenie, ktoré sa má vydať podľa článku XXII ods. 2, týkajúce sa právomoci Európskeho spoločenstva v záležitostiach spravovaných Protokolom k Dohovoru o medzinárodných zábezpekách na mobilné zariadenia týkajúcim sa záležitostí špecifických pre železničný vozňový park („železničný protokol“), ktorý sa prijal 23. februára 2007 v Luxemburgu, v prípade ktorých členské štáty preniesli právomoc na Spoločenstvo

                  1.

                  V článku XXII železničného protokolu sa ustanovuje, že organizácie regionálnej hospodárskej integrácie, ktoré tvoria suverénne štáty a do ktorých právomoci patria určité záležitosti spravované týmto protokolom, môžu podpísať uvedený protokol pod podmienkou, že vydajú vyhlásenie uvedené v článku XXII ods. 2. Spoločenstvo sa rozhodlo železničný protokol podpísať, a preto vydáva uvedené vyhlásenie.

                  2.

                  Súčasnými členmi Spoločenstva sú Belgické kráľovstvo, Bulharská republika, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Estónska republika, Írsko, Helénska republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Talianska republika, Cyperská republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Maďarská republika, Malta, Holandské kráľovstvo, Rakúska republika, Poľská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska.

                  3.

                  Toto vyhlásenie sa však nevzťahuje na Dánske kráľovstvo v súlade s článkami 1 a 2 protokolu o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva.

                  4.

                  Toto vyhlásenie sa neuplatňuje na územia členských štátov, na ktorých sa neuplatňuje Zmluva o založení Európskeho spoločenstva, a nie sú ním dotknuté akty alebo pozície, ktoré môžu v rámci železničného protokolu prijať dotknuté členské štáty v mene a v záujme uvedených území.

                  5.

                  Členské štáty Európskeho spoločenstva preniesli na Spoločenstvo právomoc, pokiaľ ide o záležitosti, ktoré sa týkajú nariadenia Rady (ES) č. 44/2001 z 22. decembra 2000 o právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov v občianskych a obchodných veciach (1), nariadenia Rady (ES) č. 1346/2000 z 29. mája 2000 o konkurznom konaní (2), nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 zo 17. júna 2008 o rozhodnom práve pre zmluvné záväzky (Rím I) (3), smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/57/ES zo 17. júna 2008 o interoperabilite systému železníc v Spoločenstve (prepracované znenie) (4) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 881/2004 z 29. apríla 2004, ktorým sa ustanovuje Európska železničná agentúra (nariadenie o agentúre) (5).

                  6.

                  Pokiaľ ide o systém číslovania vozidiel, Spoločenstvo prostredníctvom rozhodnutia 2006/920/ES (rozhodnutie Komisie z 11. augusta 2006 o technickej špecifikácii interoperability týkajúcej sa subsystému „Prevádzka a riadenie dopravy“ transeurópskej konvenčnej železničnej sústavy) prijalo systém číslovania, ktorý je vhodný na účely identifikácie železničného vozňového parku, ako sa uvádza v článku V ods. 2 železničného protokolu.
                  Okrem toho, pokiaľ ide o výmenu údajov medzi členskými štátmi Spoločenstva a medzinárodným registrom, Spoločenstvo dosiahlo významný pokrok prostredníctvom rozhodnutia 2007/756/ES (rozhodnutie Komisie z 9. novembra 2007, ktorým sa prijíma spoločná špecifikácia národného registra vozidiel uvedená v článku 14 ods. 4 a 5 smerníc 96/48/ES a 2001/16/ES). Členské štáty Spoločenstva v súlade s týmto rozhodnutím zavádzajú národné registre vozidiel, čím by sa malo zamedziť duplicite údajov dostupných v medzinárodnom registri.

                  7.

                  Výkon právomoci, ktorú členské štáty preniesli na Spoločenstvo podľa Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, svojou podstatou podlieha nepretržitému vývoju. V rámci uvedenej zmluvy môžu príslušné inštitúcie prijímať rozhodnutia, ktoré stanovujú rozsah právomoci Spoločenstva. Spoločenstvo si preto vyhradzuje právo vyhlásenie zodpovedajúcim spôsobom meniť a dopĺňať, čo však nie je podmienkou pre výkon jeho právomoci v záležitostiach, ktoré sa spravujú železničným protokolom.

      (1)  Ú. v. ES L 12, 16.1.2001, s. 1.

      (2)  Ú. v. ES L 160, 30.6.2000, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 177, 4.7.2008, s. 6.

      (4)  Ú. v. EÚ L 191, 18.7.2008, s. 1.

      (5)  Ú. v. EÚ L 220, 21.6.2004, s. 3.
   PREKLAD
   LUXEMBURSKÝ PROTOKOL K DOHOVORU O MEDZINÁRODNÝCH ZÁBEZPEKÁCH NA MOBILNÉ ZARIADENIA TÝKAJÚCI SA ZÁLEŽITOSTÍ ŠPECIFICKÝCH PRE ŽELEZNIČNÝ VOZŇOVÝ PARK

      Preambula

   KAPITOLA I   OBLASŤ PÔSOBNOSTI A VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

                  Článok I

            Vymedzenie pojmov

                  Článok II

            Uplatňovanie dohovoru na železničný vozňový park

                  Článok III

            Odchýlka

                  Článok IV

            Zastupiteľské oprávnenia

                  Článok V

            Identifikácia železničného vozňového parku v dohode

                  Článok VI

            Voľba práva
         KAPITOLA II   OPRAVNÉ PROSTRIEDKY V PRÍPADE NEPLNENIA ZÁVÄZKOV, PREDNOSŤ A POSTÚPENIA

                  Článok VII

            Zmena ustanovení o opravných prostriedkoch v prípade neplnenia záväzkov

                  Článok VIII

            Zmena ustanovení o predbežných opatreniach do vydania konečného rozhodnutia

                  Článok IX

            Opravné prostriedky v prípade platobnej neschopnosti

                  Článok X

            Pomoc v prípade platobnej neschopnosti

                  Článok XI

            Ustanovenia o dlžníkovi
         KAPITOLA III   USTANOVENIA O REGISTRI MEDZINÁRODNÝCH ZÁBEZPIEK NA ŽELEZNIČNÝ VOZŇOVÝ PARK

                  Článok XII

            Dozorný orgán a registrátor

                  Článok XIII

            Určené kontaktné miesta

                  Článok XIV

            Identifikácia železničného vozňového parku na účely registrácie

                  Článok XV

            Dodatočné zmeny ustanovení o registri

                  Článok XVI

            Poplatky medzinárodného registra

                  Článok XVII

            Oznámenia o predaji
         KAPITOLA IV   SÚDNA PRÁVOMOC

                  Článok XVIII

            Vzdanie sa zvrchovanej imunity
         KAPITOLA V   VZŤAH K INÝM DOHOVOROM

                  Článok XIX

            Vzťah k Dohovoru Unidroit o medzinárodnom finančnom lízingu

                  Článok XX

            Vzťah k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF)
         KAPITOLA VI   ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

                  Článok XXI

            Podpis, ratifikácia, prijatie, schválenie alebo pristúpenie

                  Článok XXII

            Organizácie regionálnej hospodárskej integrácie

                  Článok XXIII

            Nadobudnutie platnosti

                  Článok XXIV

            Územné celky

                  Článok XXV

            Železničný vozňový park pre verejnú službu

                  Článok XXVI

            Prechodné ustanovenia

                  Článok XXVII

            Vyhlásenia k niektorým ustanoveniam

                  Článok XXVIII

            Výhrady a vyhlásenia

                  Článok XXIX

            Vyhlásenia podľa dohovoru

                  Článok XXX

            Následné vyhlásenia

                  Článok XXXI

            Odvolanie vyhlásení

                  Článok XXXII

            Vypovedanie protokolu

                  Článok XXXIII

            Hodnotiace konferencie, zmeny a doplnenia a súvisiace záležitosti

                  Článok XXXIV

            Depozitár a jeho funkcie

      LUXEMBURSKÝ PROTOKOL K DOHOVORU O MEDZINÁRODNÝCH ZÁBEZPEKÁCH NA MOBILNÉ ZARIADENIA TÝKAJÚCI SA ZÁLEŽITOSTÍ ŠPECIFICKÝCH PRE ŽELEZNIČNÝ VOZŇOVÝ PARK

   ŠTÁTY, KTORÉ SÚ ZMLUVNÝMI STRANAMI TOHTO PROTOKOLU,
   POVAŽUJÚC za nevyhnutné implementovať Dohovor o medzinárodných zábezpekach na mobilné zariadenia (ďalej len „dohovor“) vo vzťahu k železničnému vozňovému parku vzhľadom na ciele stanovené v preambule k dohovoru,
   MAJÚC NA PAMÄTI potrebu prispôsobiť dohovor konkrétnym požiadavkám týkajúcim sa železničného vozňového parku a jeho financovania,
   SA DOHODLI na týchto ustanoveniach týkajúcich sa železničného vozňového parku:
   KAPITOLA I

      OBLASŤ PÔSOBNOSTI A VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

   Článok I
   Vymedzenie pojmov
   1.   V tomto protokole, pokiaľ si to súvislosti nevyžadujú inak, sa pojmy používajú s významom vymedzeným v dohovore.
   2.   V tomto protokole sa používajú tieto pojmy s týmto významom:

               a)

               „záručná zmluva“ znamená zmluvu uzavretú osobou v postavení ručiteľa;

               b)

               „ručiteľ“ znamená osobu, ktorá na účely zaručenia splnenia všetkých záväzkov v prospech veriteľa, zabezpečených záložnou zmluvou alebo inou zmluvou, poskytne alebo vystaví ručenie alebo záruku vyplatiteľnú na požiadanie alebo záložný akreditív, alebo akúkoľvek inú formu poistenia úveru;

               c)

               „udalosť súvisiaca s platobnou neschopnosťou“ znamená:

                           i)

                           začatie insolvenčného konania alebo

                           ii)

                           vyhlásenie zámeru zastaviť platby alebo skutočné zastavenie platieb dlžníka, ak uplatňovaniu práva veriteľa začať insolvenčné konanie proti dlžníkovi alebo uplatniť opravné prostriedky podľa dohovoru bránia alebo ho vylučujú právne predpisy alebo opatrenia štátu;

               d)

               „primárna súdna právomoc v prípade platobnej neschopnosti“ znamená zmluvný štát, v ktorom sa nachádza ťažisko hlavných dlžníkových zábezpek a ktorý sa na tento účel považuje za miesto štatutárneho sídla dlžníka, alebo ak také sídlo neexistuje, miesto, kde je dlžník zapísaný v obchodnom registri, alebo kde je založený, ak nie je dokázané niečo iné;

               e)

               „železničný vozňový park“ znamená vozidlá, ktoré sa pohybujú po pevnej železničnej trati alebo priamo na vodiacej dráhe, nad alebo pod vodiacou dráhou, spolu s ťažnými systémami, motormi, brzdami, nápravami, podvozkami, pantografmi, príslušenstvom a inými dielcami, s vybavením a súčiastkami, ktoré sú vždy na vozidlách nainštalované alebo sú ich súčasťou, a so všetkými údajmi, príručkami a záznamami, ktoré sa ich týkajú.

         Článok II
   Uplatňovanie dohovoru na železničný vozňový park
   1.   Dohovor sa uplatňuje na železničný vozňový park podľa podmienok uvedených v tomto protokole.
   2.   Dohovor a tento protokol sa spoločne nazývajú Dohovor o medzinárodných zábezpekach na mobilné zariadenia uplatňovaný na železničný vozňový park.
   Článok III
   Odchýlka
   Strany môžu na základe písomnej dohody vylúčiť uplatňovanie článku IX a vo svojich vzájomných vzťahoch sa môžu odchýliť od ktoréhokoľvek z ustanovení tohto protokolu alebo zmeniť jeho účinok s výnimkou článku VII ods. 3 a 4.
   Článok IV
   Zastupiteľské oprávnenia
   Osoba môže v súvislosti so železničným vozňovým parkom uzavrieť dohodu, vykonať registráciu, ako sa definuje v článku 16 ods. 3 dohovoru, a uplatňovať práva a zábezpeky na základe dohovoru prostredníctvom zastúpenia, dohody o správe alebo iného zastupiteľského oprávnenia.
   Článok V
   Identifikácia železničného vozňového parku v dohode
   1.   Na účely článku 7 písm. c) dohovoru a článku XVIII ods. 2 tohto protokolu postačuje opis železničného vozňového parku na identifikáciu železničného vozňového parku, ak obsahuje:

               a)

               opis železničného vozňového parku podľa zložiek;

               b)

               opis železničného vozňového parku podľa typu;

               c)

               vyhlásenie, že zmluva sa vzťahuje na celý súčasný a budúci železničný vozňový park, alebo

               d)

               vyhlásenie, že zmluva sa vzťahuje na celý súčasný a budúci železničný vozňový park s výnimkou konkrétnych zložiek alebo typov.

         2.   Na účely článku 7 dohovoru sa zábezpeka na budúci železničný vozňový park identifikovaný v súlade s predchádzajúcim odsekom považuje za medzinárodnú zábezpeku v okamihu, keď strana poskytujúca záloh, potenciálny predávajúci alebo prenajímateľ nadobudne právo disponovať železničným vozňovým parkom bez potreby akéhokoľvek nového prevodu.
   Článok VI
   Voľba práva
   1.   Tento článok sa uplatňuje len vtedy, ak zmluvný štát vydal vyhlásenie podľa článku XXVII.
   2.   Strany dohody alebo príslušnej záručnej zmluvy alebo dohody o podriadenosti nárokov si môžu zvoliť právny poriadok, ktorým sa budú úplne alebo čiastočne riadiť ich zmluvné práva a povinnosti.
   3.   Pokiaľ sa strany nedohodli inak, odkaz v predchádzajúcom odseku na právny poriadok zvolený stranami je odkazom na vnútroštátne právo daného štátu alebo, ak uvedený štát pozostáva z niekoľkých územných celkov, na vnútroštátne právo daného územného celku.
   KAPITOLA II

      OPRAVNÉ PROSTRIEDKY V PRÍPADE NEPLNENIA ZÁVÄZKOV, PREDNOSŤ A POSTÚPENIA

   Článok VII
   Zmena ustanovení o opravných prostriedkoch v prípade neplnenia záväzkov
   1.   Okrem opravných prostriedkov uvedených v kapitole III dohovoru môže veriteľ do tej miery, v akej s tým dlžník kedykoľvek súhlasil, a za okolností špecifikovaných v tejto kapitole zariadiť vývoz a fyzickú prepravu železničného vozňového parku z územia, na ktorom sa nachádza.
   2.   Veriteľ neuplatní opravné prostriedky špecifikované v predchádzajúcom odseku bez predchádzajúceho písomného súhlasu držiteľa ktorejkoľvek registrovanej zábezpeky, ktorá má prednosť pred zábezpekou veriteľa.
   3.   Článok 8 ods. 3 dohovoru sa na železničný vozňový park neuplatňuje. Každý opravný prostriedok stanovený dohovorom vo vzťahu k železničnému vozňovému parku sa uplatní komerčne opodstatneným spôsobom. Opravný prostriedok sa považuje za uplatnený komerčne opodstatneným spôsobom vtedy, ak sa uplatňuje v súlade s ustanoveniami dohody s výnimkou prípadov, keď sú tieto ustanovenia zjavne neopodstatnené.
   4.   Ak strana prijímajúca záloh zašle zainteresovaným stranám písomné oznámenie o potenciálnom predaji alebo prenájme štrnásť alebo viac kalendárnych dní vopred, ako sa uvádza v článku 8 ods. 4 dohovoru, považuje sa to za splnenie požiadavky zaslania „oznámenia dostatočne vopred“ stanovenej v uvedenom článku. Uvedené skutočnosti nebránia strane prijímajúcej záloh a strane poskytujúcej záloh ani ručiteľovi v tom, aby sa dohodli na dlhšej lehote zaslania uvedeného oznámenia.
   5.   V súlade so všetkými uplatniteľnými zákonmi a právnymi predpismi v oblasti bezpečnosti zmluvný štát zabezpečí, aby príslušné správne orgány bez prieťahov spolupracovali s veriteľom a poskytovali mu pomoc v potrebnom rozsahu pri uplatňovaní opravných prostriedkov uvedených v odseku 1.
   6.   Strana prijímajúca záloh, ktorá navrhuje uskutočniť vývoz železničného vozňového parku podľa odseku 1 iným spôsobom ako na základe súdneho rozhodnutia, poskytne dostatočne vopred oznámenie v písomnej forme o navrhovanom vývoze:

               a)

               zainteresovaným stranám uvedeným v článku 1 písm. m) bodoch i) a ii) dohovoru a

               b)

               zainteresovaným stranám uvedeným v článku 1 písm. m) bode iii) dohovoru, ktoré predložili strane prijímajúcej záloh oznámenie o svojich právach dostatočne vopred pred vývozom.

         Článok VIII
   Zmena ustanovení o predbežných opatreniach do vydania konečného rozhodnutia
   1.   Tento článok sa uplatňuje len vtedy, keď zmluvný štát vydal vyhlásenie podľa článku XXVII a v rozsahu stanovenom v tomto vyhlásení.
   2.   Na účely článku 13 ods. 1 dohovoru sa pojem „rýchlo“ v súvislosti so získaním predbežného opatrenia v rámci takého počtu kalendárnych dní odo dňa podania žiadosti o predbežné opatrenie vykladá tak, ako je uvedený vo vyhlásení zmluvného štátu, v ktorom je žiadosť podaná.
   3.   Článok 13 ods. 1 dohovoru sa uplatňuje s doplnením tohto textu hneď za písmeno d):

               „e)

               ak sa dlžník a veriteľ kedykoľvek na tom konkrétne dohodnú, o predaji a použití výťažkov z toho plynúcich“,

         a článok 43 ods. 2 sa uplatňuje vložením slov „a e)“ za slová „článok 13 ods. 1 písm. d)“.
   4.   Vlastníctvo alebo akákoľvek iná zábezpeka dlžníka prechádzajúce pri predaji podľa predchádzajúceho odseku sú oslobodené od akejkoľvek inej zábezpeky, pred ktorou má medzinárodná zábezpeka veriteľa prednosť podľa ustanovení článku 29 dohovoru.
   5.   Veriteľ a dlžník alebo ktorákoľvek iná zainteresovaná strana sa môžu písomne dohodnúť na vylúčení uplatňovania článku 13 ods. 2 dohovoru.
   6.   Pokiaľ ide o opravné prostriedky v článku VII ods. 1:

               a)

               správne orgány v zmluvnom štáte ich poskytnú najneskôr sedem kalendárnych dní po tom, ako veriteľ oznámi týmto orgánom, že sa povoľuje predbežné opatrenie stanovené v článku VII ods. 1, alebo v prípade, keď predbežné opatrenie vydáva zahraničný súd, že je uznané súdom uvedeného zmluvného štátu a že veriteľ je v súlade s dohovorom oprávnený získať tieto opravné prostriedky, a

               b)

               príslušné orgány bez prieťahov spolupracujú s veriteľom a poskytujú mu pomoc pri uplatňovaní takýchto opravných prostriedkov v súlade s uplatniteľnými zákonmi a inými právnymi predpismi v oblasti bezpečnosti.

         7.   Odseky 2 a 6 nemajú vplyv na žiadne uplatniteľné zákony a iné právne predpisy v oblasti bezpečnosti.
   Článok IX
   Opravné prostriedky v prípade platobnej neschopnosti
   1.   Tento článok sa uplatňuje len vtedy, ak zmluvný štát, ktorý má primárnu súdnu právomoc v prípadoch platobnej neschopnosti, vydal vyhlásenie v súlade s článkom XXVII.
   2.   Odkazy v tomto článku na „správcu“ sú odkazmi na takúto osobu v jej úradnom, a nie súkromnom postavení.
   3.   Ak dôjde k udalosti súvisiacej s platobnou neschopnosťou, správca alebo prípadne dlžník odovzdá, s výhradou odseku 7, držbu železničného vozňového parku veriteľovi najneskôr do toho z uvedených termínov, ktorý nastane skôr:

               a)

               koniec čakacej lehoty a

               b)

               dátum, kedy by bol veriteľ oprávnený ujať sa držby železničného vozňového parku v prípade, že by sa tento článok neuplatnil.

         4.   Na účely tohto článku „čakacia lehota“ predstavuje obdobie špecifikované vo vyhlásení zmluvného štátu, ktorý má primárnu súdnu právomoc v prípadoch platobnej neschopnosti.
   5.   Pokiaľ sa veriteľovi neposkytne príležitosť ujať sa držby podľa odseku 3 a dovtedy, kým sa mu táto príležitosť neposkytne:

               a)

               správca alebo prípadne dlžník uschováva železničný vozňový park a udržiava ich aj ich hodnotu v súlade s dohodou a

               b)

               veriteľ je oprávnený požiadať o akúkoľvek inú formu predbežného opatrenia dostupnú podľa rozhodného práva.

         6.   Písmenom a) predchádzajúceho odseku sa nevylučuje používanie železničného vozňového parku podľa podmienok stanovených na uschovávanie železničného vozňového parku a na udržiavanie týchto vozidiel aj ich hodnoty.
   7.   Správca alebo prípadne dlžník si môže zachovať držbu železničného vozňového parku, ak v lehote stanovenej v odseku 3 napravil všetky prípady neplnenia záväzkov s výnimkou neplnenia v dôsledku začatia insolvenčného konania a zaviazal sa plniť všetky budúce záväzky vyplývajúce z dohody a dokumentov o príslušnej transakcii. Druhá čakacia lehota sa pre prípad neplnenia takýchto budúcich záväzkov neuplatňuje.
   8.   Pokiaľ ide o opravné prostriedky v článku VII ods. 1:

               a)

               správne orgány v zmluvnom štáte ich poskytnú najneskôr sedem kalendárnych dní po tom, keď veriteľ oznámi týmto orgánom, že v súlade s dohovorom je oprávnený získať tieto opravné prostriedky, a

               b)

               príslušné orgány bez prieťahov spolupracujú s veriteľom a poskytujú mu pomoc pri uplatňovaní takýchto opravných prostriedkov v súlade s uplatniteľnými zákonmi a inými právnymi predpismi v oblasti bezpečnosti.

         9.   Uplatneniu akýchkoľvek opravných prostriedkov povolených dohovorom alebo týmto protokolom sa nesmie zabrániť, ani sa ich uplatnenie nesmie odložiť na obdobie po dátume uvedenom v odseku 3.
   10.   Žiadne záväzky dlžníka podľa dohody sa nesmú zmeniť bez súhlasu veriteľa.
   11.   Žiadne z ustanovení predchádzajúceho odseku sa nesmie vykladať ako dotýkajúce sa oprávnenia správcu dohodu ukončiť, ak má takéto oprávnenie podľa rozhodného práva.
   12.   V insolvenčnom konaní nemajú žiadne práva alebo zábezpeky, s výnimkou mimozmluvných práv alebo zábezpek z kategórie, na ktorú sa vzťahuje vyhlásenie podľa článku 39 ods. 1 dohovoru, prednosť pred registrovanými zábezpekami.
   13.   Dohovor v znení článkov VII a XXV tohto protokolu sa uplatňuje na výkon všetkých opravných prostriedkov podľa tohto článku.
   3.   Ak nastane udalosť súvisiaca s platobnou neschopnosťou, správca alebo prípadne dlžník oznámi veriteľovi na jeho žiadosť v lehote stanovenej vo vyhlásení zmluvného štátu podľa článku XXVII, či

               a)

               odstráni všetky prípady neplnenia záväzkov s výnimkou neplnenia v dôsledku začatia insolvenčného konania a zaviaže sa plniť všetky budúce záväzky podľa dohody a dokumentov o príslušnej transakcii; alebo

               b)

               poskytne veriteľovi príležitosť, aby sa ujal držby železničného vozňového parku v súlade s uplatniteľným právom.

         4.   Rozhodné právo uvedené v písmene b) predchádzajúceho odseku môže dať súdu možnosť, aby požadoval prijatie akéhokoľvek ďalšieho opatrenia alebo poskytnutia akejkoľvek ďalšej záruky.
   5.   Veriteľ poskytne dôkaz o svojich nárokoch a doklad o registrácii jeho medzinárodnej zábezpeky.
   6.   Ak správca alebo prípadne dlžník nepošle oznámenie v súlade s odsekom 3 alebo ak správca alebo dlžník vyhlási, že poskytne veriteľovi príležitosť, aby sa ujal držby železničného vozňového parku, ale neurobí tak, súd môže veriteľovi povoliť, aby sa ujal držby železničného vozňového parku za takých podmienok, aké súd môže nariadiť a môže požadovať prijatie akýchkoľvek ďalších opatrení alebo poskytnutie akejkoľvek ďalšej záruky.
   7.   Železničný vozňový park sa nepredá dovtedy, kým súd nerozhodne o požiadavke a o medzinárodnej zábezpeke.
   3.   Ak vznikne udalosť súvisiaca s platobnou neschopnosťou, správca alebo prípadne dlžník v lehote na nápravu:

               a)

               odstráni všetky prípady neplnenia záväzkov s výnimkou neplnenia v dôsledku začatia insolvenčného konania a zaviaže sa plniť všetky budúce záväzky podľa dohody a dokumentov o príslušnej transakcii; alebo

               b)

               poskytne veriteľovi príležitosť, aby sa ujal držby železničného vozňového v súlade s rozhodným právom.

         4.   Správca alebo prípadne dlžník môže pred uplynutím lehoty na nápravu požiadať súd o príkaz na dočasné pozastavenie jeho povinnosti podľa písmena b) predchádzajúceho odseku na obdobie začínajúce sa koncom lehoty na nápravu a končiace nie neskôr ako v deň ukončenia platnosti dohody alebo jej prolongácie a za takých podmienok, ktoré súd považuje za opodstatnené (ďalej len „dočasné pozastavenie“). Každý takýto príkaz si vyžaduje, aby sa všetky sumy vzniknuté veriteľovi počas dočasného pozastavenia uhradili z konkurznej podstaty alebo aby ich uhradil dlžník, keď sa stanú splatnými, a aby správca alebo prípadne dlžník vykonali všetky ostatné povinnosti, ktoré vzniknú počas dočasného pozastavenia.
   5.   Ak sa súdu predloží žiadosť podľa predchádzajúceho odseku, veriteľ nenadobudne držbu železničného vozňového parku pred vydaním súdneho príkazu. Ak sa odo dňa predloženia žiadosti nevyhovelo tejto žiadosti v takom počte kalendárnych dní plynúcich odo dňa vyplnenia žiadosti o predbežné opatrenie, ako sa uvádza vo vyhlásení zmluvného štátu, v ktorom sa žiadosť podala, žiadosť sa bude považovať za späť vzatú, pokiaľ veriteľ a správca alebo prípadne dlžník sa nedohodnú inak.
   6.   Pokiaľ a kým sa veriteľovi neposkytne príležitosť ujať sa držby podľa odseku 3:

               a)

               správca alebo prípadne dlžník uschováva železničný vozňový park a udržiava ich aj ich hodnotu v súlade s dohodou a

               b)

               veriteľ je oprávnený požiadať o akúkoľvek inú formu predbežného opatrenia dostupnú podľa rozhodného práva.

         7.   Písmenom a) predchádzajúceho odseku sa nevylučuje používanie železničného vozňového parku podľa podmienok stanovených na chránenie a udržiavanie jeho hodnoty.
   8.   Ak počas lehoty na nápravu alebo dočasného pozastavenia správca alebo prípadne dlžník odstráni všetky prípady neplnenia záväzkov s výnimkou neplnenia v dôsledku začatia insolvenčného konania a zaviaže sa plniť všetky budúce záväzky podľa dohody a dokumentov o príslušnej transakcii, môže si správca alebo dlžník zachovať držbu železničných koľajových vozidiel a akýkoľvek príkaz súdu podľa odseku 4 stratí účinnosť. Druhá lehota na nápravu sa pre prípad neplnenia budúcich záväzkov neuplatňuje.
   9.   Pokiaľ ide o opravné prostriedky v článku VII ods. 1:

               a)

               správne orgány v zmluvnom štáte ich poskytnú najneskôr sedem kalendárnych dní po tom, ako veriteľ oznámi týmto orgánom, že v súlade s dohovorom je oprávnený získať tieto opravné prostriedky, a

               b)

               príslušné orgány bez prieťahov spolupracujú s veriteľom a poskytujú mu pomoc pri uplatňovaní takýchto opravných prostriedkov v súlade s uplatniteľnými zákonmi a inými právnymi predpismi v oblasti bezpečnosti.

         10.   S výhradou odsekov 4, 5 a 8 sa nesmie zabrániť uplatneniu žiadnych opravných prostriedkov povolených dohovorom, ani sa ich uplatnenie nesmie odložiť na obdobie po uplynutí lehoty na nápravu.
   11.   S výhradou odsekov 4, 5 a 8 sa žiadne záväzky dlžníka podľa dohody a súvisiace transakcie sa pri insolvenčných konaniach nesmú zmeniť bez súhlasu veriteľa.
   12.   Žiadne z predchádzajúcich ustanovení odseku sa nemá vykladať ako dotýkajúce sa oprávnenia správcu dohodu ukončiť, ak má takéto oprávnenie podľa rozhodného práva.
   13.   V insolvenčnom konaní nemajú žiadne práva alebo zábezpeky, s výnimkou mimozmluvných práv alebo zábezpek z kategórie, na ktorú sa vzťahuje vyhlásenie podľa článku 39 ods. 1 dohovoru, prednosť pred registrovanými zábezpekami.
   14.   Dohovor v znení článkov VII a XXV tohto protokolu sa uplatňuje na výkon všetkých opravných prostriedkov podľa tohto článku.
   15.   Na účely tohto článku predstavuje „lehota na nápravu“ obdobie začínajúce sa dňom vzniku udalosti súvisiacej s platobnou neschopnosťou, uvedenom vo vyhlásení zmluvného štátu, ktorý je primárnou súdnou právomocou.
   Článok X
   Pomoc v prípade platobnej neschopnosti
   1.   Tento článok sa uplatňuje len v zmluvnom štáte, ktorý vydal vyhlásenie podľa článku XXVII ods. 1.
   2.   Súdy zmluvného štátu, v ktorom sa železničný vozňový park nachádza, v súlade s právnymi predpismi zmluvného štátu pri výkone ustanovení článku IX spolupracujú v maximálne možnej miere so zahraničnými súdmi a so zahraničnými správcami.
   Článok XI
   Ustanovenia o dlžníkovi
   1.   Ak nedôjde k neplneniu záväzkov v zmysle článku 11 dohovoru, dlžník má právo na pokojnú držbu a na používanie železničného vozňového parku v súlade s dohodou a vo vzťahu:

               a)

               k svojmu veriteľovi a držiteľovi akejkoľvek zábezpeky, ktorej je dlžník zbavený podľa článku 29 ods. 4 písm. b) dohovoru, pokiaľ sa dlžník nedohodol inak, a v rozsahu, v akom sa dlžník dohodol inak, a

               b)

               k držiteľovi akejkoľvek zábezpeky, vo vzťahu ku ktorej právo dlžníka alebo zábezpeka sú podriadené podľa článku 29 ods. 4 písm. a) dohovoru, ale len, ak s tým tento držiteľ súhlasil, a v rozsahu, v akom s tým tento držiteľ súhlasil.

         2.   Žiadne z ustanovení dohovoru ani v tomto protokole nemá vplyv na zodpovednosť veriteľa podľa rozhodného práva za akékoľvek porušenie dohody, pokiaľ sa dohoda týka železničného vozňového parku.
   KAPITOLA III

      USTANOVENIA O REGISTRI MEDZINÁRODNÝCH ZÁBEZPEK NA ŽELEZNIČNÝ VOZŇOVÝ PARK

   Článok XII
   Dozorný orgán a registrátor
   1.   Dozorný orgán je subjekt zložený zo zástupcov, pričom jedného zástupcu vymenuje:

               a)

               každý štát, ktorý je zmluvnou stranou;

               b)

               každý z maximálne troch iných štátov, ktoré určí Medzinárodný inštitút pre zjednotenie súkromného práva (Unidroit), a

               c)

               každý z maximálne troch iných štátov, ktoré určí Medzivládna organizácia pre medzinárodnú železničnú dopravu (OTIF).

         2.   Pri menovaní štátov uvedených v písmenách b) a c) predchádzajúceho odseku sa musí zohľadniť potreba zabezpečiť široké zemepisné zastúpenie.
   3.   Podmienky vymenovania zástupcov menovaných podľa písmen b) a c) odseku 1 sú podmienky, ktoré určia menované organizácie. Funkčné obdobie tých zástupcov, ktorí sú vo funkcii v deň nadobudnutia platnosti tohto protokolu pre desiaty štát, ktorý je zmluvnou stranou, uplynie najneskôr dva roky po tomto dátume.
   4.   Zástupcovia uvedení v odseku 1 prijmú počiatočný rokovací poriadok dozorného orgánu. Na prijatie je potrebná dohoda:

               a)

               väčšiny všetkých zástupcov a

               b)

               väčšiny zástupcov vymenovaných podľa písmena a) odseku 1.

         5.   Dozorný orgán môže vytvoriť komisiu expertov zloženú z:

               a)

               osôb vymenovaných signatárskymi a zmluvnými štátmi, ktoré majú potrebnú kvalifikáciu a skúsenosti, a

               b)

               v prípade potreby z ďalších expertov

         a poveriť túto komisiu úlohami pomáhať dozornému orgánu pri výkone jeho funkcií.
   6.   Sekretariát (ďalej len „sekretariát“) pomáha dozornému orgánu pri výkone jeho funkcií podľa pokynov dozorného orgánu. Sekretariátom je OTIF.
   7.   V prípade, že sekretariát nebude môcť alebo nebude ochotný vykonávať svoje funkcie, dozorný orgán vymenuje iný sekretariát.
   8.   Sekretariát v prípade, že je presvedčený, že medzinárodný register je plne prevádzkyschopný, bezodkladne uloží osvedčenie v tomto zmysle do depozitára.
   9.   Sekretariát musí mať právnu subjektivitu v prípade, že takúto subjektivitu ešte nemá, a v súvislosti so svojimi funkciami podľa dohovoru a tohto protokolu požíva rovnaké výnimky a imunity ako dozorný orgán na základe článku 27 ods. 3 dohovoru a medzinárodný register na základe článku 27 ods. 4 dohovoru.
   10.   Opatrenia prijaté dozorným orgánom, ktoré sa vzťahujú iba na zábezpeky jedného štátu, ktorý je zmluvnou stranou, alebo skupiny štátov, ktoré sú zmluvnými stranami, sa prijmú v prípade, že opatrenia schváli tento štát, ktorý je zmluvnou stranou, alebo väčšina zo skupiny štátov, ktoré sú zmluvnými stranami. Opatrenia, ktoré by mohli nepriaznivo ovplyvniť zábezpeky štátu, ktorý je zmluvnou stranou, alebo skupiny štátov, ktoré sú zmluvnými stranami, nadobudnú účinnosť v tomto štáte, ktorý je zmluvnou stranou, alebo skupine štátov, ktoré sú zmluvnými stranami, iba v prípade, že opatrenia schváli tento štát, ktorý je zmluvnou stranou, alebo väčšina zo skupiny štátov, ktoré sú zmluvnými stranami.
   11.   Prvý registrátor sa vymenuje na obdobie nie kratšie ako päť rokov a nie dlhšie ako desať rokov. Registrátor sa následne vymenuje alebo opätovne vymenuje na nasledujúce obdobia, každé v trvaní maximálne desať rokov.
   Článok XIII
   Určené kontaktné miesta
   1.   Zmluvné štáty môžu kedykoľvek prostredníctvom vyhlásenia určiť na svojom území subjekt alebo subjekty ako kontaktné miesto alebo kontaktné miesta, prostredníctvom ktorých sa zasielajú alebo môžu sa zasielať do medzinárodného registra informácie požadované pre registrácie, s výnimkou registrácie oznámenia o vnútroštátnej zábezpeke alebo o práve či zábezpeke podľa článku 40 dohovoru, v obidvoch prípadoch vznikajúcich podľa právnych predpisov iného štátu. Rozličné kontaktné miesta sa prevádzkujú aspoň počas pracovných hodín platných na ich príslušných územiach.
   2.   Určenie kontaktného miesta realizované podľa predchádzajúceho odseku môže povoliť, ale nie vynucovať, používanie určeného kontaktného miesta alebo kontaktných miest na výmenu informácií požadovaných na registrácie v súvislosti s oznámeniami o predaji.
   Článok XIV
   Identifikácia železničného vozňového parku na účely registrácie
   1.   Na účely článku 18 ods. 1 písm. a) dohovoru sa v registračnom poriadku stanovuje systém prideľovania identifikačných čísiel registrátorom, ktorý umožňuje jednotnú identifikáciu zložiek železničného vozňového parku. Identifikačné číslo je:

               a)

               pripevnené na zložke železničného vozňového parku;

               b)

               pridružené v medzinárodnom registri k menu výrobcu a identifikačnému číslu výrobcu zložky železničných koľajových vozidiel s pripevneným identifikačným číslom alebo

               c)

               pridružené v medzinárodnom registri k národnému alebo regionálnemu takto pripevnenému identifikačnému číslu.

         2.   Na účely predchádzajúceho odseku môže zmluvný štát prostredníctvom vyhlásenia ustanoviť systém národných alebo regionálnych identifikačných čísiel, ktorý sa používa pri železničnom vozňovom parku medzinárodného významu, ktorý je vytvorený alebo ustanovený, alebo sa má vytvoriť alebo ustanoviť, na základe dohody uzatvorenej dlžníkom nachádzajúcim sa v danom zmluvnom štáte v čase uzatvorenia danej dohody. Takýto národný alebo regionálny systém identifikácie zabezpečuje v súlade s dohodou medzi dozorným orgánom a zmluvným štátom, ktorý vydal vyhlásenie, jednotnú identifikáciu každej zložky železničného vozňového parku, na ktorú sa systém uplatňuje.
   3.   Vyhlásenie zmluvného štátu podľa predchádzajúceho odseku obsahuje podrobné informácie o prevádzke národného alebo regionálneho systému identifikácie.
   4.   Na to, aby bola registrácia zložiek železničného vozňového parku, pri ktorej sa vydalo vyhlásenie podľa odseku 2, platná, musia sa pri nej uviesť všetky národné alebo regionálne identifikačné čísla, ktoré sa zložke pridelili od nadobudnutia platnosti tohto protokolu podľa článku XXIII ods. 1, a lehota, počas ktorej sa každé číslo v súvislosti s touto zložkou používalo.
   Článok XV
   Dodatočné zmeny ustanovení o registri
   1.   Na účely článku 19 ods. 6 dohovoru sa vyhľadávacie kritérium v medzinárodnom registri stanoví v registračnom poriadku.
   2.   Na účely článku 25 ods. 2 dohovoru a za okolností v ňom uvedených držiteľ registrovanej potenciálnej medzinárodnej zábezpeky alebo registrovaného potenciálneho postúpenia medzinárodnej zábezpeky prijme také opatrenia, ktoré sú v jeho právomoci, s cieľom zabezpečiť výmaz z registra najneskôr do desiatich kalendárnych dní od prijatia žiadosti uvedenej v uvedenom odseku.
   3.   Ak sa zaregistrovalo podriadenie a povinnosti dlžníka voči príjemcovi podriadenia boli splnené, príjemca zabezpečí uvoľnenie podriadenia najneskôr do desiatich kalendárnych dní od doručenia alebo prijatia písomnej žiadosti podriadenej strany na adrese príjemcu uvedenej v registrácii.
   4.   Centralizované funkcie medzinárodného registra prevádzkuje a riadi registrátor dvadsaťštyri hodín denne.
   5.   Registrátor je podľa článku 28 ods. 1 dohovoru zodpovedný za spôsobené straty až do sumy, ktorá nepresahuje hodnotu železničného vozňového parku, ktorého sa strata týka. Bez ohľadu na predchádzajúcu vetu nemôže zodpovednosť registrátora v žiadnom kalendárnom roku presiahnuť 5 miliónov osobitných práv čerpania alebo vyššiu sumu vypočítanú spôsobom, ktorý môže dozorný orgán z času na čas stanoviť v registračnom poriadku.
   6.   Predchádzajúci odsek neobmedzuje zodpovednosť registrátora za škody a straty spôsobené hrubou nedbanlivosťou alebo zámerným zneužitím registrátora a jeho úradníkov a zamestnancov.
   7.   Výška poistenia alebo finančnej záruky, ktoré sú uvedené v článku 28 ods. 4 dohovoru, sa stanoví tak, aby nebola nižšia ako výška stanovená dozorným orgánom za primeranú vzhľadom na potenciálnu zodpovednosť registrátora.
   8.   Žiadne z ustanovení dohovoru nebráni registrátorovi zabezpečiť si poistenie alebo finančnú záruku na pokrytie udalostí, za ktoré registrátor podľa článku 28 dohovoru nenesie zodpovednosť.
   Článok XVI
   Poplatky medzinárodného registra
   1.   Dozorný orgán stanoví poplatky, ktoré sa majú platiť za registráciu, evidenciu, vyhľadávanie a iné služby, ktoré môže medzinárodný register poskytovať v súlade so svojím registračným poriadkom, a môže tieto poplatky v prípade potreby meniť a dopĺňať.
   2.   Poplatky uvedené v predchádzajúcom odseku sa určia tak, aby v potrebnom rozsahu uhradili primerané náklady na zriadenie, prevádzkovanie a riadenie medzinárodného registra a primerané náklady sekretariátu súvisiace s výkonom jeho funkcií. Ustanovenia tohto odseku nebránia registrátorovi, aby pracoval s cieľom získať primeraný zisk.
   Článok XVII
   Oznámenia o predaji
   Registračný poriadok povoľuje registráciu oznámení o predaji železničného vozňového parku v medzinárodnom registri. Na takéto registrácie sa v prípade potreby uplatňujú ustanovenia tejto kapitoly a kapitoly V dohovoru. Všetky takéto registrácie a vyhľadávania vykonané alebo osvedčenia vydané v súvislosti s oznámením o predaji slúžia len na informatívne účely a neovplyvňujú práva žiadnej osoby ani nemajú žiadny iný účinok na základe dohovoru alebo tohto protokolu.
   KAPITOLA IV

      SÚDNA PRÁVOMOC

   Článok XVIII
   Vzdanie sa zvrchovanej imunity
   1.   S výhradou odseku 2, vzdanie sa zvrchovanej imunity vo vzťahu k právomoci súdov uvedených v článku 42 alebo článku 43 dohovoru alebo v súvislosti s vymáhaním práv a zábezpek týkajúcich sa železničného vozňového parku podľa dohovoru je záväzné a ak boli splnené ostatné podmienky pre túto súdnu právomoc alebo vymáhanie práv, zakladá podľa okolností prípadu súdnu právomoc alebo dovoľuje vymáhania práv.
   2.   Vzdanie sa zvrchovanej imunity podľa predchádzajúceho odseku musí byť v písomnej forme a musí obsahovať opis železničného vozňového parku, ako sa uvádza v článku V ods. 1 tohto protokolu.
   KAPITOLA V

      VZŤAH K INÝM DOHOVOROM

   Článok XIX
   Vzťah k Dohovoru Unidroit o medzinárodnom finančnom lízingu
   Tento dohovor má v prípade akýchkoľvek rozporov prednosť pred Dohovorom Unidroit o medzinárodnom finančnom lízingu podpísaným v Ottawe 28. mája 1988.
   Článok XX
   Vzťah k Dohovoru o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF)
   Tento dohovor má v prípade akýchkoľvek rozporov prednosť pred Dohovorom o medzinárodnej železničnej preprave (COTIF) z 9. mája 1980 v znení pozmeňujúceho protokolu z 3. júna 1999.
   KAPITOLA VI

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

   Článok XXI
   Podpis, ratifikácia, prijatie, schválenie alebo pristúpenie
   1.   Tento protokol je otvorený na podpis v Luxemburgu 23. februára 2007 pre štáty, ktoré sa zúčastnili na diplomatickej konferencii prijímajúcej železničný protokol k Dohovoru o medzinárodných zábezpekach na mobilné zariadenia, ktorá sa konala v Luxemburgu v dňoch 12. až 23. februára 2007. Po 23. februári 2007 je protokol otvorený na podpis pre všetky štáty v ústredí Medzinárodného inštitútu pre zjednotenie súkromného práva (UNIDROIT) v Ríme až do dňa, keď v súlade s článkom XXIII nadobudne platnosť.
   2.   Tento protokol podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu štátmi, ktoré ho podpísali.
   3.   Ktorýkoľvek štát, ktorý tento dohovor nepodpíše, môže k nemu kedykoľvek pristúpiť.
   4.   Ratifikácia, prijatie, schválenie alebo pristúpenie sa uskutoční uložením príslušnej oficiálnej listiny u depozitára.
   5.   Štát sa nemôže stať zmluvnou stranou tohto protokolu, pokiaľ nie je alebo sa nestane aj zmluvnou stranou dohovoru.
   Článok XXII
   Organizácie regionálnej hospodárskej integrácie
   1.   Organizácia regionálnej hospodárskej integrácie, ktorú tvoria suverénne štáty a do právomoci ktorej patria určité záležitosti upravované týmto protokolom, takisto môže podpísať, prijať alebo schváliť tento protokol, alebo k nemu pristúpiť. Organizácia regionálnej hospodárskej integrácie má v takom prípade práva a povinnosti zmluvného štátu v takom rozsahu, v akom záležitosti upravované týmto protokolom patria do jej právomoci. Keď má v súvislosti s týmto protokolom počet zmluvných štátov rozhodujúci význam, organizácia regionálnej hospodárskej integrácie sa nepovažuje za ďalší zmluvný štát popri jej členských štátoch, ktoré sú zároveň zmluvnými štátmi.
   2.   Organizácia regionálnej hospodárskej integrácie vydá pri podpise, prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásenie, ktoré sa uloží u depozitára a v ktorom sa špecifikujú záležitosti upravované týmto protokolom, pre ktoré na ňu preniesli jej členské štáty právomoc. Organizácia regionálnej hospodárskej integrácie bezodkladne oznámi depozitárovi všetky zmeny v rozdelení právomoci vrátane novo prenesených právomocí špecifikovaných vo vyhlásení vydanom podľa tohto odseku.
   3.   Ak si to vyžadujú súvislosti, akýkoľvek odkaz na „zmluvný štát“ alebo na „zmluvné štáty“ alebo na „štát, ktorý je zmluvnou stranou“ alebo na „štáty, ktoré sú zmluvnými stranami“ v tomto protokole sa rovnako uplatňuje na organizáciu regionálnej hospodárskej integrácie.
   Článok XXIII
   Nadobudnutie platnosti
   1.   Tento protokol nadobúda platnosť medzi štátmi, ktoré uložili listiny uvedené v písmene a), v ten deň z nasledujúcich dvoch, ktorý nastane neskôr:

               a)

               prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu uloženia štvrtej listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení a

               b)

               deň, keď sekretariát uloží u depozitára osvedčenie, ktorým sa potvrdzuje, že medzinárodný register je plne prevádzkyschopný.

         2.   Pre ostatné štáty tento dohovor nadobúda platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po tej udalosti z nasledujúcich dvoch, ktorá nastane neskôr:

               a)

               uplynutie troch mesiacov od dátumu uloženia ich listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení a

               b)

               deň uvedený v písmene b) predchádzajúceho odseku.

         Článok XXIV
   Územné celky
   1.   Ak má zmluvný štát územné celky, na ktorých sa uplatňujú rozličné právne poriadky v súvislosti so záležitosťami, ktorými sa zaoberá tento protokol, štát môže pri ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení vyhlásiť, že pôsobnosť tohto protokolu sa vzťahuje na všetky jeho územné celky alebo len na jeden či niekoľko územných celkov, a môže potom kedykoľvek zmeniť toto svoje vyhlásenie predložením iného vyhlásenia.
   2.   Všetky takéto vyhlásenia sa oznámia depozitárovi a v každom takomto vyhlásení sa výslovne uvedú územné celky, na ktoré sa tento protokol vzťahuje.
   3.   Ak zmluvný štát nevydal žiadne vyhlásenie podľa odseku 1, tento protokol sa vzťahuje na všetky územné celky tohto štátu.
   4.   Keď zmluvný štát rozširuje pôsobnosť tohto protokolu o jeden územný celok alebo o niekoľko svojich územných celkov, môže vydať vyhlásenia povolené podľa tohto protokolu vo vzťahu ku každému takémuto územnému celku, pričom vyhlásenia vydané vo vzťahu k jednému územnému celku sa môžu líšiť od vyhlásení vydaných vo vzťahu k inému územnému celku.
   5.   Ak sa prostredníctvom vyhlásenia podľa odseku 1 pôsobnosť tohto protokolu rozšíri o jeden územný celok alebo o viac územných celkov zmluvného štátu:

               a)

               platí, že dlžník sa nachádza v zmluvnom štáte len vtedy, ak je zapísaný v obchodnom registri alebo bol založený podľa právnych predpisov platných na územnom celku, na ktorý sa dohovor a tento protokol vzťahujú, alebo ak má sídlo zapísané v obchodnom registri alebo štatutárne sídlo, ústredie riadenia, miesto podnikania alebo obvyklý pobyt na územnom celku, na ktorý sa dohovor a tento protokol vzťahujú;

               b)

               každý odkaz na umiestnenie železničného vozňového parku v zmluvnom štáte je odkazom na miesto umiestnenia železničného vozňového parku na územnom celku, na ktorý sa dohovor a tento protokol vzťahujú, a

               c)

               každý odkaz na správne orgány v uvedenom zmluvnom štáte sa považuje za odkaz na správne orgány s právomocou na územnom celku, na ktorý sa dohovor a tento protokol vzťahujú.

         Článok XXV
   Železničný vozňový park pre verejnú službu
   1.   Zmluvný štát môže kedykoľvek vyhlásiť, že bude v rozsahu uvedenom vo svojom vyhlásení naďalej uplatňovať vlastné právne predpisy platné v predmetnom čase, ktoré zamedzujú, pozastavujú alebo upravujú výkon opravných prostriedkov uvedených v kapitole III dohovoru a v článkoch VII až IX tohto protokolu na jeho území vo vzťahu k železničnému vozňovému parku zvyčajne používaným na účely poskytovania služby verejného významu (ďalej len „železničný vozňový park pre verejnú službu“), konkrétne uvedeným v tomto vyhlásení oznámenom depozitárovi.
   2.   Akákoľvek osoba, vrátane vládneho alebo iného orgánu verejnej moci, ktorá podľa právnych predpisov zmluvného štátu vydá vyhlásenie podľa predchádzajúceho odseku, má právomoc prevziať alebo získať držbu železničného vozňového parku pre verejnú službu, používať ich alebo kontrolovať, uschováva a udržiava takýto železničný vozňový park od času výkonu takejto právomoci až do času, keď veriteľ opätovne získa držbu, používanie alebo kontrolu.
   3.   Počas obdobia vymedzeného v predchádzajúcom odseku osoba uvedená v tomto odseku zaplatí veriteľovi alebo mu zabezpečí úhradu sumy, ktorá sa rovná vyššej sume z:

               a)

               takej sumy, ktorú by daná osoba mala zaplatiť podľa právnych predpisov zmluvného štátu vydávajúceho vyhlásenie; a

               b)

               trhového nájomného za prenájom tohto železničného vozňového parku.

         Prvá takáto úhrada sa uskutoční do desiatich kalendárnych dní odo dňa výkonu takejto právomoci a ďalšie úhrady sa vykonávajú v prvý deň každého nasledujúceho mesiaca. V prípade, že splatná suma v niektorom mesiaci presiahne sumu, ktorú dlžník dlží veriteľovi, preplatok sa vyplatí ostatným veriteľom v rozsahu ich pohľadávok v poradí ich prednosti a potom dlžníkovi.
   4.   Zmluvný štát, ktorého právne predpisy neustanovujú povinnosti uvedené v odsekoch 2 a 3, môže v rozsahu vymedzenom v osobitnom vyhlásení oznámenom depozitárovi, vyhlásiť, že nebude uplatňovať tieto odseky vo vzťahu k železničnému vozňovému parku uvedenému v tomto vyhlásení. Ustanovenia tohto odseku nebránia osobe, aby sa s veriteľom dohodla na výkone povinností uvedených v odsekoch 2 alebo 3, ani neovplyvňuje presaditeľnosť akejkoľvek takto uzatvorenej dohody.
   5.   Prvotné alebo následné vyhlásenie zmluvného štátu vydané podľa tohto článku nesmie nepriaznivo ovplyvniť práva a zábezpeky veriteľov vyplývajúce z dohody uzatvorenej pred dátumom, keď depozitár dostal toto vyhlásenie.
   6.   Zmluvný štát, ktorý vydáva vyhlásenie podľa tohto článku, zohľadňuje ochranu záujmov veriteľov a vplyv vyhlásenia na dostupnosť úverov.
   Článok XXVI
   Prechodné ustanovenia
   Článok 60 dohovoru sa v súvislosti so železničným vozňovým parkom upravuje takto:

               a)

               v odseku 2 písm. a) sa za „sa nachádza dlžník“ vkladá: „v čase vytvorenia alebo vzniku práva alebo zábezpeky“;

               b)

               odsek 3 sa nahrádza takto:
               „3.   Zmluvný štát môže vo svojom vyhlásení podľa odseku 1 stanoviť dátum, ktorý nenastane skôr ako tri roky a nie neskôr ako desať rokov po dátume nadobudnutia platnosti uvedeného vyhlásenia, keď sa články 29, 35 a 36 tohto dohovoru zmeneného alebo doplneného týmto protokolom stanú uplatniteľnými v rozsahu a spôsobom uvedeným vo vyhlásení na už existujúce práva alebo zábezpeky vyplývajúce z dohody uzavretej v období, keď sa dlžník nachádzal v tomto štáte. Akákoľvek prednosť práva alebo zábezpeky podľa práva tohto štátu, pokiaľ sa uplatňuje, platí naďalej, ak je právo alebo zábezpeka registrovaná v medzinárodnom registri pred uplynutím obdobia uvedeného vo vyhlásení bez ohľadu na to, či sa predtým zaregistrovalo iné právo alebo zábezpeka.“

         Článok XXVII
   Vyhlásenia k niektorým ustanoveniam
   1.   Zmluvný štát môže pri ratifikácii, prijatí alebo schválení tohto protokolu alebo pri pristúpení k nemu vyhlásiť, že bude uplatňovať ktorýkoľvek jeden z článkov VI a X alebo obidva články.
   2.   Zmluvný štát môže pri ratifikácii, prijatí alebo schválení tohto protokolu, alebo pri pristúpení k nemu vyhlásiť, že bude úplne alebo čiastočne uplatňovať článok VIII tohto protokolu. Ak vydá takéto vyhlásenie, stanoví lehotu požadovanú v článku VIII ods. 2
   3.   Zmluvný štát môže pri ratifikácii, prijatí alebo schválení tohto protokolu alebo pri pristúpení k nemu vyhlásiť, že bude v plnom rozsahu uplatňovať jednu z alternatív A, B a C článku IX, a v takom prípade stanoví prípadné druhy insolvenčného konania, pri ktorých bude uplatňovať takúto alternatívu. Zmluvný štát, ktorý vydá vyhlásenie podľa tohto odseku, stanoví lehotu požadovanú v článku IX odseku 4 v prípade alternatívy A, odseku 3 pri alternatíve B alebo odsekoch 5 a 15 pri alternatíve C podľa toho, ktorá sa uplatňuje.
   4.   Súdy zmluvných štátov uplatnia článok IX v súlade s vyhlásením zmluvného štátu, ktorý má primárnu súdnu právomoc v prípadoch platobnej neschopnosti.
   Článok XXVIII
   Výhrady a vyhlásenia
   1.   Voči tomuto protokolu sa nemôžu vzniesť žiadne výhrady, ale môžu sa vydať vyhlásenia povolené článkami XIII, XIV, XXIV, XXV, XXVII, XXIX a XXX v súlade s týmito ustanoveniami.
   2.   Každé vyhlásenie alebo následné vyhlásenie alebo odvolané vyhlásenie podľa tohto protokolu sa oznámi v písomnej forme depozitárovi.
   Článok XXIX
   Vyhlásenia podľa dohovoru
   1.   Vyhlásenia vydané podľa dohovoru vrátane vyhlásení vydaných podľa článkov 39, 40, 50, 53, 54, 55, 57, 58 a 60 dohovoru sa považujú za vyhlásenia vydané aj podľa tohto protokolu, pokiaľ nie je uvedené inak.
   2.   Na účely článku 50 ods. 1 dohovoru znamená „vnútorná transakcia“ v súvislosti so železničným vozňovým parkom aj transakciu typu uvedeného v článku 2 ods. 2 písm. a) až c) dohovoru, ak sa príslušný železničný vozňový park môže prevádzkovať pri bežnom používaní iba na jednokoľajovom železničnom systéme v príslušnom zmluvnom štáte z dôvodu rozchodu koľajníc alebo iných prvkov dizajnu tohto železničného vozňového parku.
   Článok XXX
   Následné vyhlásenia
   1.   Štát, ktorý je zmluvnou stranou, môže kedykoľvek po dátume, keď tento dohovor nadobudol preň platnosť, vydať následné vyhlásenie iné ako vyhlásenie vydané v súlade s článkom XXIX podľa článku 60 dohovoru, a to oznámením tejto skutočnosti depozitárovi.
   2.   Každé takéto následné vyhlásenie nadobúda platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí šiestich mesiacov od dátumu prijatia oznámenia depozitárom. Ak je v predmetnom oznámení stanovená dlhšia lehota nadobudnutia platnosti tohto vyhlásenia, nadobudne platnosť po uplynutí tejto dlhšej lehoty od dátumu prijatia oznámenia depozitárom.
   3.   Bez ohľadu na predchádzajúce odseky sa tento protokol vo vzťahu ku všetkým právam a zábezpekam, ktoré vznikli pred dátumom nadobudnutia platnosti následného vyhlásenia, naďalej uplatňuje tak, ako keby nebolo vydané žiadne následné vyhlásenie.
   Článok XXXI
   Odvolanie vyhlásení
   1.   Každý štát, ktorý je zmluvnou stranou a ktorý vydal podľa tohto protokolu iné vyhlásenie, ako je vyhlásenie vydané v súlade s článkom XXIX podľa článku 60 dohovoru, môže toto vyhlásenie kedykoľvek odvolať prostredníctvom oznámenia zaslaného depozitárovi. Takéto odvolanie nadobudne platnosť v prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí šiestich mesiacov od dátumu prijatia oznámenia depozitárom.
   2.   Bez ohľadu na predchádzajúci odsek sa tento protokol vo vzťahu ku všetkým právam a zábezpekam, ktoré vznikli pred dátumom nadobudnutia platnosti odvolania, naďalej uplatňuje tak, ako keby vyhlásenie nebolo odvolané.
   Článok XXXII
   Vypovedanie protokolu
   1.   Každý štát, ktorý je zmluvnou stranou, môže vypovedať tento protokol prostredníctvom písomného oznámenia zaslaného depozitárovi.
   2.   Akékoľvek takéto vypovedanie nadobúda platnosť v prvý deň mesiaca nasledujúceho po uplynutí dvanástich mesiacov od dátumu, keď depozitár prijal oznámenie.
   3.   Bez ohľadu na predchádzajúci odsek sa tento protokol vo vzťahu ku všetkým právam a zábezpekam, ktoré vznikli pred dátumom nadobudnutia platnosti vypovedania, naďalej uplatňuje tak, ako keby nebol vypovedaný.
   Článok XXXIII
   Hodnotiace konferencie, zmeny a doplnenia a súvisiace záležitosti
   1.   Depozitár po porade s dozorným orgánom vypracuje pre štáty, ktoré sú zmluvnými stranami, raz do roka alebo vtedy, keď si to vyžiadajú okolnosti, správy o spôsobe fungovania medzinárodného režimu stanoveného v dohovore, zmenenom a doplnenom týmto protokolom, v praxi. Počas prípravy týchto správ depozitár zohľadní správy dozorného orgánu o činnosti medzinárodného registračného systému.
   2.   Na žiadosť minimálne dvadsiatich piatich percent štátov, ktoré sú zmluvnými stranami, depozitár po konzultácii s dozorným orgánom v prípade potreby zvolá hodnotiacu konferenciu štátov, ktoré sú zmluvnými stranami, na účel posúdenia:

               a)

               praktického plnenia dohovoru zmeneného a doplneného týmto protokolom a miery jeho účinnosti pri podporovaní financovania cez hodnotné predmety a prenájmu predmetov, na ktoré sa vzťahujú jeho podmienky;

               b)

               súdneho výkladu a uplatňovania podmienok tohto protokolu a registračného poriadku;

               c)

               fungovania medzinárodného registračného systému, činnosti registrátora a dohľadu zo strany dozorného orgánu, s prihliadnutím na správy dozorného orgánu, a

               d)

               vhodnosti akýchkoľvek zmien tohto protokolu alebo úprav týkajúcich sa medzinárodného registra.

         3.   Všetky zmeny a doplnenia tohto protokolu schvaľujú štáty, ktoré sú zmluvnými stranami, zúčastnené na konferencii uvedenej v predchádzajúcom odseku aspoň dvojtretinovou väčšinou a zmena a doplnenie nadobudne platnosť v štátoch, ktoré takúto zmenu a doplnenie ratifikovali, prijali alebo schválili, keď ju ratifikovali, prijali alebo schválili štyri štáty v súlade s ustanoveniami článku XXIII týkajúceho sa nadobudnutia platnosti.
   Článok XXXIV
   Depozitár a jeho funkcie
   1.   Listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení sú uložené v Unidroit, ktorý sa týmto ustanovuje za depozitára.
   2.   Depozitár:

               a)

               informuje všetky zmluvné štáty o:

                           i)

                           každom novom podpise alebo uložení listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení, spolu s príslušným dátumom;

                           ii)

                           dátume uloženia certifikátu uvedeného v článku XXIII ods. 1 písm. b);

                           iii)

                           dátume nadobudnutia platnosti tohto protokolu;

                           iv)

                           každom vyhlásení vydanom v súlade s týmto protokolom, spolu s príslušným dátumom;

                           v)

                           odvolaní alebo zmene a doplnení každého vyhlásenia, spolu s príslušným dátumom, a o

                           vi)

                           oznámení o každom vypovedaní tohto protokolu, spolu s príslušným dátumom a s dátumom nadobudnutia platnosti vypovedania;

               b)

               zasiela overené kópie tohto protokolu všetkým zmluvným štátom;

               c)

               poskytne dozornému orgánu a registrátorovi exemplár každej listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení, spolu s dátumom jej uloženia, exemplár každého vyhlásenia alebo odvolaného či zmeneného a doplneného vyhlásenia a exemplár každého oznámenia o vypovedaní, spolu s dátumom oznámenia, aby boli informácie uvedené v týchto dokumentoch ľahko a plne dostupné, a

               d)

               vykonáva všetky ostatné obvyklé funkcie depozitárov.

      NA DÔKAZ TOHO podpísaní riadne splnomocnení zástupcovia podpísali tento protokol.
      V Luxemburgu dňa dvadsiateho tretieho februára dvetisíc sedem, v jednom origináli v angličtine, francúzštine a nemčine, pričom všetky tieto znenia sú rovnako autentické, a táto autentickosť sa potvrdí, keď sekretariát konferencie podliehajúci právomoci predsedu konferencie overí do deväťdesiatich dní od tu uvedeného dátumu vzájomnú zhodu týchto znení.


title: 2006/97/ES,Euratom: Rozhodnutie Rady zo  14. februára 2006 , ktorým sa vymenúva nemecký člen Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru

text:
               16.2.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 46/31

      ROZHODNUTIE RADY

   zo 14. februára 2006,
   ktorým sa vymenúva nemecký člen Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru
   (2006/97/ES, Euratom)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 259,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 167,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2002/758/ES, Euratom zo 17. septembra 2002, ktorým sa vymenúvajú členovia Hospodárskeho a sociálneho výboru na obdobie od 21. septembra 2002 do 20. septembra 2006 (1),
   so zreteľom na kandidáta, ktorého navrhla nemecká vláda,
   so zreteľom na stanovisko Európskej komisie,
   keďže:
   v dôsledku odstúpenia Alfreda GEISSLERA, ktoré bolo Rade oznámené 19. júla 2005, uvoľnilo sa jedno miesto člena Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Wilfried WOLLER sa vymenúva za člena Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru ako náhrada za Alfreda GEISSLERA na zvyšný čas jeho funkčného obdobia, ktoré trvá do 20. septembra 2006.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Uplatňuje sa odo dňa jeho prijatia.

      V Bruseli 14. februára 2006

            Za Radu

            predseda

         K.-H. GRASSER

      (1)  Ú. v. ES L 253, 21.9.2002, s. 9.


title: Rozhodnutie Politického a bezpečnostného výboru (SZBP) 2016/939 z 8. júna 2016 o vymenovaní veliteľa misie EÚ pre vojenskú misiu Európskej únie na podporu výcviku ozbrojených síl Mali (EUTM Mali) a o zrušení rozhodnutia (SZBP) 2015/2298 (EUTM Mali/1/2016)

text:
               14.6.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 155/25

         ROZHODNUTIE POLITICKÉHO A BEZPEČNOSTNÉHO VÝBORU (SZBP) 2016/939
   z 8. júna 2016
   o vymenovaní veliteľa misie EÚ pre vojenskú misiu Európskej únie na podporu výcviku ozbrojených síl Mali (EUTM Mali) a o zrušení rozhodnutia (SZBP) 2015/2298 (EUTM Mali/1/2016)
   POLITICKÝ A BEZPEČNOSTNÝ VÝBOR,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 38,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2013/34/SZBP zo 17. januára 2013 o vojenskej misii Európskej únie na podporu výcviku ozbrojených síl Mali (EUTM Mali) (1), a najmä na jeho článok 5,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 5 ods. 1 rozhodnutia 2013/34/SZBP Rada poverila Politický a bezpečnostný výbor (PBV), aby v súlade s článkom 38 Zmluvy o Európskej únii prijímal príslušné rozhodnutia týkajúce sa politickej kontroly a strategického vedenia misie EUTM Mali vrátane rozhodnutí o vymenovaní následných veliteľov misie EÚ.

               (2)

               PBV prijal 26. novembra 2015 rozhodnutie (SZBP) 2015/2298 (2), ktorým bol brigádny generál Werner ALBL vymenovaný za veliteľa misie EÚ pre EUTM Mali.

               (3)

               Belgicko odporučilo, aby bol za nového veliteľa misie EÚ pre EUTM Mali vymenovaný brigádny generál Eric HARVENT, ktorý by od 3. júla 2016 vo funkcii nahradil brigádneho generála Wernera ALBLA.

               (4)

               Vojenský výbor EÚ toto odporúčanie 7. apríla 2016 podporil.

               (5)

               Rozhodnutie (SZBP) 2015/2298 by sa preto malo zrušiť.

               (6)

               V súlade s článkom 5 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na vypracovaní a vykonávaní rozhodnutí a opatrení Únie s obrannými dôsledkami,

         PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Brigádny generál Eric HARVENT sa týmto vymenúva za veliteľa misie EÚ pre vojenskú misiu Európskej únie na podporu výcviku ozbrojených síl Mali (EUTM Mali) od 3. júla 2016.
   Článok 2
   Rozhodnutie (SZBP) 2015/2298 sa týmto zrušuje.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 3. júla 2016.

      V Bruseli 8. júna 2016

            Za Politický a bezpečnostný výbor

            predseda

         W. STEVENS

      (1)  Ú. v. EÚ L 14, 18.1.2013, s. 19.

      (2)  Rozhodnutie Politického a bezpečnostného výboru (SZBP) 2015/2298 z 26. novembra 2015 o vymenovaní veliteľa misie EÚ pre vojenskú misiu Európskej únie na podporu výcviku ozbrojených síl Mali (EUTM Mali) a o zrušení rozhodnutia (SZBP) 2015/955 (EUTM Mali/3/2015) (Ú. v. EÚ L 324, 10.12.2015, s. 13).


title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 19. mája 2010 o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2008, oddiel II – Rada

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 252/22

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 19. mája 2010
   o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2008, oddiel II – Rada
   (2010/493/EÚ)
   EURÓPSKY PARLAMENT,
   so zreteľom na všeobecný rozpočet Európskej únie na rozpočtový rok 2008 (1),
   so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku Európskych spoločenstiev za rozpočtový rok 2008 – zväzok I (C7-0174/2009) (2),
   so zreteľom na výročnú správu Rady pre orgán udeľujúci absolutórium o vnútorných auditoch vykonaných v roku 2008,
   so zreteľom na výročnú správu Dvora audítorov o plnení rozpočtu za rozpočtový rok 2008 spolu s odpoveďami kontrolovaných inštitúcií (3),
   so zreteľom na vyhlásenie o vierohodnosti týkajúce sa spoľahlivosti účtovnej závierky a zákonnosti a správnosti príslušných transakcií, ktoré vydal Dvor audítorov v súlade s článkom 248 Zmluvy o ES (4),
   so zreteľom na článok 272 ods. 10 a články 274, 275 a 276 Zmluvy o ES a na článok 314 ods. 10 a články 317, 318 a 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (5), a najmä na jeho články 50, 86, 145, 146 a 147,
   so zreteľom na rozhodnutie generálneho tajomníka Rady/vysokého predstaviteľa pre spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku č. 190/2003 o náhrade cestovných výdavkov zástupcov členov Rady (6),
   so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení (7),
   so zreteľom na článok 77 a prílohu VI rokovacieho poriadku,
   so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu (A7-0096/2010),

               1.

               udeľuje generálnemu tajomníkovi Rady absolutórium za plnenie rozpočtu Rady za rozpočtový rok 2008;

               2.

               uvádza svoje poznámky v uznesení, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou tohto rozhodnutia o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2008, oddiel II – Rada;

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie a uznesenie, ktoré je jeho neoddeliteľnou súčasťou, Rade, Komisii, Súdnemu dvoru Európskej únie, Dvoru audítorov, európskemu ombudsmanovi a európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Jerzy BUZEK

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ L 71, 14.3.2008.

      (2)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2009, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (5)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Rozhodnutie vyplývajúce z rokovacieho poriadku Rady z 22. júla 2002 (Ú. v. ES L 230, 28.8.2002, s. 7).

      (7)  Ú. v. EÚ C 139, 14.6.2006, s. 1.
    ---documentbreak---

               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 252/24

         UZNESENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   zo 16. júna 2010
   s poznámkami, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou rozhodnutia o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2008, oddiel II – Rada
   EURÓPSKY PARLAMENT,
   so zreteľom na všeobecný rozpočet Európskej únie na rozpočtový rok 2008 (1),
   so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku Európskych spoločenstiev za rozpočtový rok 2008 – zväzok I (C7-0174/2009) (2),
   so zreteľom na výročnú správu Rady pre orgán udeľujúci absolutórium o vnútorných auditoch vykonaných v roku 2008,
   so zreteľom na výročnú správu Dvora audítorov o plnení rozpočtu za rozpočtový rok 2008 spolu s odpoveďami kontrolovaných inštitúcií (3),
   so zreteľom na vyhlásenie o vierohodnosti týkajúce sa spoľahlivosti účtovnej závierky a zákonnosti a správnosti príslušných transakcií, ktoré vydal Dvor audítorov v súlade s článkom 248 Zmluvy o ES (4),
   so zreteľom na článok 272 ods. 10 a články 274, 275 a 276 Zmluvy o ES a na článok 314 ods. 10 a články 317, 318 a 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (5), a najmä na jeho články 50, 86, 145, 146 a 147,
   so zreteľom na rozhodnutie generálneho tajomníka Rady/vysokého predstaviteľa pre spoločnú zahraničnú a bezpečnostnú politiku č. 190/2003 o náhrade cestovných výdavkov zástupcov členov Rady (6),
   so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení (7) (MID),
   so zreteľom na svoje uznesenie z 25. novembra 2009 s poznámkami, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou rozhodnutia o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2007, oddiel II – Rada (8),
   so zreteľom na článok 77 a prílohu VI rokovacieho poriadku,
   so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu (A7-0096/2010),

               A.

               keďže Rada zastúpená španielskym predsedníctvom súhlasila s prehodnotením údajnej džentlmenskej dohody pochádzajúcej z roku 1970,

               B.

               keďže „občania majú právo vedieť, na čo sa vynakladajú ich dane a ako sa zaobchádza s právomocou zverenou politickým orgánom“ (9),

               C.

               keďže závery Európskej rady z Kolína z 3. a 4. júna 1999 predpokladajú udelenie operačných právomocí v oblasti posilnenej spoločnej európskej bezpečnostnej a obrannej politiky (EBOP) Rade,

               D.

               keďže rozhodnutím Rady 2004/197/SZBP (10) sa ustanovil mechanizmus správy financovania spoločných nákladov na operácie Európskej únie s vojenskými alebo obrannými dôsledkami, ktorý sa nazýva ATHENA, a toto rozhodnutie spolu s rozhodnutím 2004/582/ES zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa zišli na zasadnutí Rady dňa 28. apríla 2004, o privilégiách a imunitách udelených ATHENA (11), udeľuje mechanizmu ATENA výsady a imunity a Rade operačné právomoci,

               E.

               keďže rozhodnutie Rady 2000/178/SZBP z 28. februára 2000 o pravidlách vzťahujúcich sa na národných expertov na vojenskú problematiku, ktorí sú pridelení ku Generálnemu sekretariátu Rady na prechodné obdobie (12), a rozhodnutie Rady 2001/80/SZBP z 22. januára 2001 o zriadení Vojenského štábu Európskej únie (13) špecifikujú, že výdavky na vyslanie vojenských expertov sa hradia z rozpočtu Rady,

               1.

               konštatuje, že v roku 2008 mala Rada k dispozícii viazané rozpočtové prostriedky v celkovej výške 743 miliónov EUR (v roku 2007: 650 miliónov EUR), pričom miera využitia bola 93,31 %, čo je výrazne vyššie ako v roku 2007 (81,89 %), stále však menej ako priemer ostatných inštitúcií (95,67 %);

               2.

               vzhľadom na problémy zaznamenané v rámci postupov udeľovania absolutória za roky 2007 a 2008 opätovne potvrdzuje svoje stanovisko z rozhodnutia z 25. apríla 2002 o absolutóriu za rozpočtový rok 2000 (14), že „[…] Európsky parlament a Rada v minulosti nepreskúmavali plnenie svojich oddielov rozpočtu; domnieva sa, že vzhľadom na to, že výdavky vynakladané v rámci administratívneho rozpočtu Rady v oblasti zahraničných vecí, bezpečnosti a obrannej politiky a v oblasti spravodlivosti a vnútorných vecí majú čoraz výraznejší prevádzkový charakter, mal by sa rozsah tohto ustanovenia objasniť s cieľom odčleniť tradičné administratívne výdavky od činností v týchto nových politických oblastiach“;

               3.

               domnieva sa, že vzhľadom na zvýšenie administratívnych výdavkov, a najmä vzhľadom na možnú prítomnosť prevádzkových výdavkov, by sa náklady Rady mali preskúmavať rovnakým spôsobom ako výdavky ostatných inštitúcií EÚ v rámci postupu udeľovania absolutória podľa článku 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie;

               4.

               domnieva sa, že takáto kontrola by mala vychádzať z týchto písomných dokumentov predložených všetkými inštitúciami:

                           —

                           účtov za predchádzajúci rozpočtový rok súvisiacich s plnením rozpočtu,

                           —

                           finančného výkazu aktív a pasív,

                           —

                           výročnej správy o činnosti týkajúcej sa ich riadenia rozpočtu a finančného hospodárenia,

                           —

                           výročnej správy vnútorného audítora,

                     ako aj ústnej prezentácie na schôdzi výboru zodpovedného za postup udeľovania absolutória;

               5.

               očakáva, že v budúcnosti sa všetky inštitúcie, zastúpené na primeranej úrovni, zúčastnia na plenárnej rozprave o absolutóriu;

               6.

               odmieta domnienku Rady, že skutočnosť, že Európsky parlament a Rada v minulosti nepreskúmavali plnenie svojich oddielov rozpočtu, bola dôsledkom „džentlmenskej dohody“ (uznesenie zaznamenané v zápisnici zo zasadnutia Rady z 22. apríla 1970); domnieva sa, že džentlmenská dohoda nie je záväzný dokument a že jej interpretácia Radou je príliš široká;

               7.

               domnieva sa, že vypracovávanie rozpočtu a absolutória za plnenie rozpočtu sú dva samostatné postupy a že džentlmenská dohoda medzi Európskym parlamentom a Radou týkajúca sa vypracovania ich príslušných oddielov rozpočtu nesmie znamenať, že Rada nie je pred verejnosťou plne zodpovedná za prostriedky, ktoré má k dispozícii;

               8.

               domnieva sa, že udeľovanie absolutória za rok 2008 sa uskutočňuje v kľúčovom čase, v ktorom sa v záujme zaistenia plnej dôvery prostredníctvom úplnej transparentnosti musí prijať jasná formálna dohoda o postupe udeľovania absolutória novej Európskej službe pre vonkajšiu činnosť (ESVČ), a vyzýva Radu, aby zaistila, že pred skončením postupu udeľovania absolutória za rok 2008 predloží Európskemu parlamentu konkrétne, podrobné a komplexné plány na personálne obsadenie a organizačnú a kontrolnú štruktúru ESVČ vrátane Vojenského štábu EÚ, Spoločného situačného centra EÚ, riaditeľstva pre krízové riadenie a plánovanie generálneho sekretariátu Rady, štábu pre spôsobilosť civilného plánovania a realizácie, ako aj všetkých zamestnancov generálneho sekretariátu, ktorí sa zaoberajú zahraničnou a bezpečnostnou politikou, pričom v plánoch uvedie predovšetkým nárast a rozmiestenie personálu a predpokladané rozpočtové dôsledky, a vyzýva Radu, aby na základe predložených návrhov bezodkladne začala rokovania s rozpočtovým orgánom;

               9.

               zdôrazňuje, že tohtoročné udelenie absolutória nemožno zohľadniť pri udeľovaní absolutória v nadchádzajúcich rokoch, kým Rada významne nepokročí v príslušných oblastiach uvedených v odseku 5 uznesenia Európskeho parlamentu z 25. novembra 2009;

               10.

               znova zdôrazňuje, že Rada by mala byť prítomná v Európskom parlamente pri každoročnej prezentácii výročnej správy Dvora audítorov a pri každoročnej rozprave týkajúcej sa absolutória za plnenie rozpočtu;

               11.

               vyzýva Radu, aby spolu s Európskym parlamentom ako spoločné rozpočtové orgány stanovili v záujme zlepšenia výmeny informácií o svojich rozpočtoch ročný postup v rámci postupu udeľovania absolutória; v rámci tohto postupu by sa predseda Rady v sprievode generálneho tajomníka Rady oficiálne stretol s Výborom pre kontrolu rozpočtu alebo jeho delegáciou zloženou z jeho predsedu, koordinátorov a spravodajcu s cieľom poskytnúť všetky potrebné informácie, pokiaľ ide o plnenie rozpočtu Rady; tiež navrhuje, aby predseda príslušného výboru pravidelne a vhodnou formou poskytoval výboru informácie o týchto diskusiách;

               12.

               nabáda španielske predsedníctvo, aby prikročilo k revízii neformálnej dohody o absolutóriu za plnenie rozpočtu Rady, a žiada, aby sa príslušný záväzok zahrnul do revízie nariadení o rozpočtových pravidlách a bol v platnosti k začiatku nového finančného rámca po roku 2013 a aby sa diskusie dokončili pred 15. októbrom 2010;

               13.

               pripomína Rade svoje stanovisko vyjadrené v odseku 12 uznesenia z 24. apríla 2007 (15) o absolutóriu za rozpočtový rok 2005 takto: „požaduje maximálnu transparentnosť v oblasti spoločnej zahraničnej a bezpečnostnej politiky (SZBP); žiada Radu, aby zabezpečila, že v súlade s bodom 42 Medziinštitucionálnej dohody […] sa v rozpočte Rady neobjavia žiadne prevádzkové výdavky na SZBP; vyhradzuje si právo prípadne prijať potrebné kroky, ak sa dohoda poruší“;

               14.

               uznáva skutočnosť, že Rada zaviedla viaceré formy konzultácie a informovania Európskeho parlamentu o vývoji SZBP; domnieva sa však, že výročná správa Rady o hlavných aspektoch a základných možnostiach SZBP, ktorú predkladá Európskemu parlamentu v súlade s bodom 43 MID, je rozsahom obmedzená len na opis spoločných stanovísk, spoločných akcií a vykonávacích rozhodnutí SZBP a že v budúcich rokoch by sa mali poskytovať rozsiahlejšie informácie pre postup udeľovania absolutória;

               15.

               opakovane zdôrazňuje, že žiada Radu, aby poskytla Európskemu parlamentu podrobné informácie o povahe výdavkov v rámci hlavy 3 (Výdavky spojené s výkonom osobitných úloh inštitúcie) a umožnila mu tak overiť, že všetky výdavky sú v súlade s MID, a že žiadne výdavky nie sú prevádzkovej povahy;

               16.

               je znepokojený nedostatočnou transparentnosťou nákladov na činnosti, najmä služobné cesty uskutočnené osobitnými zástupcami, a žiada, aby sa podrobný rozpis výdavkov osobitných zástupcov a ich rozpočtu na služobné cesty uverejnil na internete;

               17.

               pýta sa Dvora audítorov, prečo sa vo svojej výročnej správe za rok 2008 vo vzťahu k Rade vôbec nezmieňuje o nevyriešených problémoch, na ktoré Európsky parlament poukázal v uvedenom uznesení z 25. novembra 2009;

               18.

               berie na vedomie poznámku Dvora audítorov v odseku 11.10 jeho výročnej správy za rok 2008 o nedostatočnom súlade s ustanoveniami článku 5 ods. 3 nariadenia o rozpočtových pravidlách v prípade pretrvávajúceho (2005 – 2008) nadmerného vyčleňovania zdrojov na Zabezpečený európsky systém pre automatické správy (SESAME); berie na vedomie odpoveď Rady a jej úmysel zlepšiť koordináciu štruktúr riadenia dôležitých projektov IT;

               19.

               víta audity uskutočnené útvarom interného auditu Rady v roku 2008 (osem finančných auditov a jeden zmiešaný audit), ako aj významný podiel jeho odporúčaní, ktoré boli prijaté; zdôrazňuje však, že vysvetlenie k tejto otázke, ktoré bolo predložená orgánu udeľujúcemu absolutórium, bolo skôr všeobecnej povahy a žiada podrobnejšie informácie o vykonávaní odporúčaní auditu;

               20.

               víta nový integrovaný systém riadenia a finančnej kontroly (SAP), ktorý je v prevádzke od 1. januára 2008 a vedie k úsporám v rozpočte a k vyššej efektívnosti troch zainteresovaných inštitúcií (Rady, Dvora audítorov a Súdneho dvora);

               21.

               víta dosiahnuté výsledky v oblasti konsolidácie organizácie po rozšíreniach EÚ v roku 2004 a 2007, najmä centralizáciu prekladateľských oddelení a prijímania úradníkov z nových členských štátov; zároveň víta zavedenie flexibilného systému pracovnej doby, ktorý prispieva k lepšej kombinácii pracovného a súkromného života; konštatuje však nízku mieru obsadenia pracovných miest uvedených v pláne pracovných miest (v priemere 90 %; v roku 2007 – 86 %);

               22.

               berie na vedomie, že významné zvýšenie zálohových platieb za budovu Residence Palace (70 miliónov EUR namiesto predpokladaných 15 miliónov EUR s cieľom následného zníženia celkových nákladov na obstaranie) bolo možné vďaka všeobecne nízkemu využitiu rozpočtu (miera plnenia 85,7 %) a žiada, aby sa politika v oblasti budov podrobne uvádzala v ďalších výročných správach a umožnila sa tak riadna kontrola v priebehu udeľovania absolutória;

               23.

               zastáva názor, že ročný rozpočet stáleho predsedu Európskej rady by sa mal oddeliť od rozpočtu Rady a vykazovať ako nový rozpočtový oddiel od roku 2012;

               24.

               víta kroky španielskeho predsedníctva v súvislosti s objasňovaním postupu udeľovania absolutória s cieľom poukázať na to, že administratívny rozpočet Rady podlieha plnej zodpovednosti voči Európskemu parlamentu, a žiada od nasledujúcich predsedníctiev pevný záväzok, aby pokračovali v tejto práci v rovnakom duchu.

      (1)  Ú. v. EÚ L 71, 14.3.2008.

      (2)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ C 269, 10.11.2009, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (5)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Rozhodnutie vyplývajúce z rokovacieho poriadku Rady z 22. júla 2002 (Ú. v. ES L 230, 28.8.2002, s. 7).

      (7)  Ú. v. EÚ C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (8)  Ú. v. EÚ L 19, 23.1.2010, s. 9.

      (9)  Európska iniciatíva týkajúca sa transparentnosti.

      (10)  Ú. v. EÚ L 63, 28.2.2004, s. 68.

      (11)  Ú. v. EÚ L 261, 6.8.2004, s. 125.

      (12)  Ú. v. ES L 57, 2.3.2000, s. 1.

      (13)  Ú. v. ES L 27, 30.1.2001, s. 7.

      (14)  Ú. v. ES L 158, 17.6.2002, s. 66.

      (15)  Ú. v. EÚ L 187, 15.7.2008, s. 21.