title: Rozhodnutie Komisie z 1. októbra 2015 o zaslaní oznámenia tretej krajine o možnosti jej označenia za nespolupracujúcu tretiu krajinu v boji proti nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu

text:
               2.10.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 324/17

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   z 1. októbra 2015
   o zaslaní oznámenia tretej krajine o možnosti jej označenia za nespolupracujúcu tretiu krajinu v boji proti nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu
   (2015/C 324/10)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 1005/2008 z 29. septembra 2008, ktorým sa ustanovuje systém Spoločenstva na zabraňovanie nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu, na odrádzanie od neho a jeho odstránenie, ktorým sa menia a dopĺňajú nariadenia (EHS) č. 2847/93, (ES) č. 1936/2001 a (ES) č. 601/2004 a ktorým sa zrušujú nariadenia (ES) č. 1093/94 a (ES) č. 1447/1999 (1), a najmä na jeho článok 32,
   keďže:
   1.   ÚVOD

               (1)

               Nariadením (ES) č. 1005/2008 (ďalej len „nariadenie o NNN rybolove“) sa zavádza systém Únie na zabraňovanie nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu (ďalej len „NNN rybolov“), na odrádzanie od neho a jeho odstránenie.

               (2)

               V kapitole VI nariadenia o NNN rybolove sa stanovuje postup označenia nespolupracujúcich tretích krajín, kroky voči takýmto krajinám, vytvorenie zoznamu takýchto krajín, vyradenie krajiny z tohto zoznamu, uverejnenie tohto zoznamu a akékoľvek mimoriadne opatrenia.

               (3)

               V súlade s článkom 32 nariadenia o NNN rybolove má Komisia tretím krajinám zaslať oznámenie o možnosti ich označenia za nespolupracujúce krajiny. Takéto oznámenie má predbežnú povahu. Oznámenie sa má zakladať na kritériách stanovených v článku 31 nariadenia o NNN rybolove. Komisia má zároveň podniknúť voči tretím krajinám, ktorým zasiela oznámenie, všetky kroky uvedené v článku 32 nariadenia o NNN rybolove. Komisia by v oznámení mala uviesť predovšetkým hlavné skutočnosti a dôvody, z ktorých toto označenie vychádza, poskytnúť týmto krajinám príležitosť reagovať a predložiť dôkazy, ktoré vyvracajú túto identifikáciu, alebo prípadne aj akčný plán na zlepšenie situácie a opatrenia prijaté na jej nápravu. Komisia má tretím krajinám, ktorým zasiela oznámenie, poskytnúť dostatočný čas na to, aby mohli na oznámenie reagovať, ako aj primeranú lehotu na nápravu situácie.

               (4)

               Podľa článku 31 nariadenia o NNN rybolove má Komisia označiť tretie krajiny, ktoré považuje za krajiny nespolupracujúce v boji proti NNN rybolovu. Tretia krajina sa má označiť za nespolupracujúcu krajina, ak si neplní záväzky, ktoré jej ako vlajkovému, prístavnému, pobrežnému alebo trhovému štátu vyplývajú z medzinárodného práva a na základe ktorých musí prijať opatrenia na zabraňovanie NNN rybolovu, odrádzanie od neho a jeho odstraňovanie.

               (5)

               Označenie tretej krajiny za nespolupracujúcu sa má zakladať na preskúmaní všetkých informácií podľa článku 31 ods. 2 nariadenia o NNN rybolove.

               (6)

               V súlade s článkom 33 nariadenia o NNN rybolove má Rada zostaviť zoznam nespolupracujúcich tretích krajín. Na tieto krajiny sa vzťahujú opatrenia uvedené okrem iného v článku 38 nariadenia o NNN rybolove.

               (7)

               Koncepcia zodpovednosti vlajkového štátu a zodpovednosti pobrežného štátu sa v medzinárodnom práve týkajúcom sa rybolovu neustále posilňovala a v súčasnosti sa chápe ako povinnosť „náležitej starostlivosti“, čo znamená povinnosť štátu vynakladať maximálne možné úsilie a urobiť všetko, čo je v jeho silách, aby zabránil NNN rybolovu, vrátane povinnosti prijať potrebné administratívne a vynucovacie opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby rybárske plavidlá plaviace sa pod jeho vlajkou, jeho štátni príslušníci alebo rybárske plavidlá pôsobiace v jeho vodách neboli zapojené do činností, ktoré sú v rozpore s platnými opatreniami na ochranu morských biologických zdrojov a hospodárenie s nimi, a v prípade porušenia týchto opatrení spolupracovať a konzultovať s ostatnými štátmi pri vyšetrovaní takých prípadov a v prípade potreby ukladať sankcie, ktoré sú dostatočné na odradenie od porušovania predpisov a zbaviť páchateľov výhod plynúcich z ich nezákonných činností.

               (8)

               Podľa článku 20 ods. 1 nariadenia o NNN rybolove je prijatie osvedčení o úlovku potvrdených tretími krajinami, ktoré sú vlajkovými štátmi, podmienené tým, že Komisia dostala od príslušných vlajkových štátov osvedčenie o uplatňovaní dojednaní na vykonávanie, kontrolu a presadzovanie zákonov, iných právnych predpisov a opatrení na ochranu a hospodárenie, ktoré musia dodržiavať rybárske plavidlá príslušných tretích krajín.

               (9)

               V súlade s článkom 20 ods. 4 nariadenia o NNN rybolove má Komisia administratívne spolupracovať s tretími krajinami v oblastiach týkajúcich sa vykonávania uvedeného nariadenia.

         2.   POSTUP VOČI RYBOLOVNÉMU SUBJEKTU TAIWAN

               (10)

               Komisia prijala oznámenie rybolovného subjektu Taiwan (2) (ďalej len „Taiwan“) ako vlakového štátu (3) podľa článku 20 nariadenia o NNN rybolove s účinnosťou od 28. januára 2010.

               (11)

               Od 20. do 24. februára 2012 uskutočnila Komisia s podporou Európskej agentúry na kontrolu rybárstva hodnotiacu misiu v Taiwane v rámci administratívnej spolupráce stanovenej v článku 20 ods. 4 nariadenia o NNN rybolove a vypracovala o nej správu z návštevy na mieste.

               (12)

               Účelom návštevy bolo overiť informácie týkajúce sa opatrení Taiwanu v oblasti vykonávania, kontroly a presadzovania zákonov, iných právnych prepisov a opatrení na ochranu a hospodárenie, ktoré musia dodržiavať jeho rybárske plavidlá, ako aj opatrení, ktoré Taiwan prijal s cieľom splniť si svoje záväzky v boji proti NNN rybolovu, ako aj jeho záväzky týkajúce sa uplatňovania systému Únie na osvedčovanie úlovkov.

               (13)

               Dňa 8. marca 2012 Taiwan predložil doplňujúce informácie a 19. marca 2012 predložil pripomienky k správe.

               (14)

               Dňa 2. júla 2012 Taiwan predložil doplňujúce informácie (štatistiky o dovoze/vývoze produktov rybolovu do/z Taiwanu v členení podľa produktov rybolovu a krajiny pôvodu/krajiny určenia od roku 2010 do prvého štvrťroku 2012).

               (15)

               Od 17. do 19. júla 2012 Komisia uskutočnila ďalšiu misiu na Taiwane, ktorej účelom bolo preskúmať opatrenia, ktoré Taiwan prijal v nadväznosti na prvú misiu.

               (16)

               Dňa 14. decembra 2012 sa uskutočnilo odborné stretnutie medzi Taiwanom a Komisiou, na ktorom Taiwan predložil predbežný návrh „Taiwanského národného akčného plánu na zabránenie NNN rybolovu, odrádzanie od neho a jeho odstránenie“ (ďalej len „národný akčný plán proti NNN rybolovu“).

               (17)

               V nadväznosti na toto zasadanie Komisia dňa 21. decembra 2012 poskytla podrobne prepracovaný prehľad pravidiel Únie týkajúcich sa politík Únie v oblasti kontroly, vysledovateľnosti, riadenia rybárstva a NNN rybolovu.

               (18)

               Dňa 27. februára 2013 Taiwan predložil návrh národného akčného plánu.

               (19)

               V reakcii na spoluprácu Taiwanu a EÚ v boji proti NNN rybolovu predložil Taiwan 29. marca 2013 konečnú verziu národného akčného plánu boja proti NNN rybolovu a kópiu svojho pracovného plánu boja proti NNN rybolovu.

               (20)

               Dňa 27. februára 2014 sa uskutočnilo odborné stretnutie medzi Komisiou a Taiwanom, ktorého účelom bolo preskúmať opatrenia, ktoré Taiwan podnikol. Jeho závery boli Taiwanu zaslané 12. marca 2014.

               (21)

               Dňa 20. augusta 2014 Komisia zaslala podrobný prehľad svojich pripomienok a poznámok k opatreniam, ktoré už Taiwan vykonal alebo plánoval vykonať v rámci národného akčného plánu na boj proti NNN rybolovu.

               (22)

               Dňa 23. októbra 2014 Taiwan predložil aktualizovanú verziu správy o pokroku v spolupráci pri boji proti NNN rybolovu.

               (23)

               Dňa 24. októbra 2014 sa uskutočnila videokonferencia medzi Komisiou a Taiwanom, ktorej účelom bolo preskúmať opatrenia, ktoré Taiwan podnikol. Komisia zaslala svoje závery 31. októbra 2014.

               (24)

               Dňa 28. októbra 2014 Taiwan predložil národný akčný plán na riadenie rybolovnej kapacity (NAP pre rybolovnú kapacitu).

               (25)

               Dňa 17. decembra 2014 Taiwan predložil podrobný plán o používaní elektronického lodného denníka a návrh režimu vyhlásení o vylodení.

               (26)

               Dňa 18. decembra 2014 sa uskutočnila videokonferencia medzi Komisiou a Taiwanom, ktorej účelom bolo preskúmať opatrenia, ktoré Taiwan podnikol.

               (27)

               Dňa 19. januára 2015 Komisia zaslala vzorky uverejnených inšpekčných programov Únie a analýzu nedostatkov zistených pri osvedčeniach o úlovku potvrdených taiwanskými orgánmi.

               (28)

               Dňa 11. februára 2015 Taiwan predložil písomné pripomienky k analýze zistených nedostatkov v potvrdených osvedčeniach o úlovku.

               (29)

               V dňoch 27. februára 2015, 13. marca 2015 a 18. marca 2015 Komisia zaslala žiadosť o uskutočnenie misie na Taiwane a ďalšie informácie k misii, otázkam týkajúcim sa osvedčení o úlovkoch a k politikám riadenia rybárstva a boja proti NNN rybolovu.

               (30)

               V dňoch 17. a 19. marca 2015 Taiwan predložili písomné pripomienky k osvedčovaniu úlovkov, závažným porušeniam predpisov, vyhláseniam o vylodení a auditom rybárskych obchodných spoločností.

               (31)

               Dňa 24. marca 2015 sa uskutočnila videokonferencia medzi Komisiou a Taiwanom, ktorej účelom bolo preskúmať opatrenia, ktoré podnikol Taiwan.

               (32)

               V dňoch 7. apríla 2015, 14. mája 2015 a 4. augusta 2015 Taiwan predložili písomné pripomienky k dodržiavaniu pravidiel stanovených regionálnymi organizáciami pre riadenie rybárstva, rybárskym plavidlám plaviacim sa pod vlajkou Taiwanu a osvedčovaniu úlovkov. Dňa 10. augusta 2015 Komisia poskytla písomné vysvetlenie k vykonávaniu režimu osvedčovania úlovkov.

               (33)

               Dňa 16. apríla 2015 Taiwan predložil písomné pripomienky k svojmu plánu bojovať proti NNN rybolovu.

               (34)

               Správa o návšteve bola Taiwanu zaslaná 27. mája 2015. Komisia počas návštevy skonštatovala, že od roku 2012 sa pri riešení zistených kritických nedostatkov dosiahol len malý alebo žiadny pokrok. Okrem toho plán bojovať proti NNN rybolovu nebol realistický a plánované činnosti by mali prebiehať až do roku 2017.

               (35)

               Dňa 29. júna 2015 Taiwan predložil písomné pripomienky k správe. Tieto pripomienky však neobsahovali žiadny záväzok týkajúci sa riešenia zistených nedostatkov v primeranom čase.

               (36)

               Je potrebné poznamenať, že Taiwan nie je vzhľadom na svoj politický status členom Organizácie Spojených národov (OSN). V tejto súvislosti Taiwan nepodpísal ani neratifikoval žiadnu medzinárodnú dohodu upravujúcu rybolov, teda okrem iného ani dohovor Organizácie Spojených národov o morskom práve (ďalej len „dohovor OSN o morskom práve“), dohodu OSN o populáciách rýb (ďalej len „dohoda UNFSA“), či Dohodu Organizácie pre výživu a poľnohospodárstvo (FAO) o podporovaní dodržiavania medzinárodných opatrení na ochranu a hospodárenie rybárskymi plavidlami na šírom mori (ďalej len „dohoda FAO o dodržiavaní opatrení“). Podpísal však Ženevský dohovor o šírom mori z roku 1958 (4) a Dohovor o pobrežných vodách a priľahlom pásme z roku 1958 (5), a to v období, počas ktorého pôsobili taiwanské orgány v OSN. S cieľom vyhodnotiť, do akej miery Taiwan dodržiava svoje medzinárodné záväzky ako vlajkový, prístavný, pobrežný alebo trhový štát, Komisia považovala za vhodné popri dohodách, ktorých je Taiwan zmluvnou stranou, uplatniť ako primárne platný medzinárodný právny rámec aj dohovor OSN o morskom práve. Týmito ustanoveniami boli kodifikované už existujúce pravidlá medzinárodného obyčajového práva a takmer doslovne sa v nich preberá znenie Dohovoru o šírom mori a Dohovoru o pobrežných vodách a priľahlom pásme. Treba tiež poznamenať, že povinnosť vlajkových štátov plniť si náležite svoje povinnosti týkajúce sa okrem iného NNN rybolovných činností vykonávaných ich plavidlami je súčasťou medzinárodného obyčajového práva.

               (37)

               Taiwan je aj zmluvným členom Komisie na ochranu tuniaka južného (ďalej len „komisia CCSBT“), Regionálnej organizácie na riadenie rybárstva v južnom Tichom oceáne (ďalej len „organizácia SPRFMO“) a Komisie pre rybolov v severnom Tichom oceáne (NPFC) a spolupracujúcou nezmluvnou stranou Komisie pre rybolov v západnom a strednom Tichom oceáne (ďalej len „komisia WCPFC“), Medziamerickej komisie pre tropické tuniaky (ďalej len „komisia IATTC“) a Medzinárodnej komisie pre zachovanie atlantických tuniakov (ďalej len „komisia ICCAT“). Taiwan je okrem toho členom Komisie pre tuniaky z Indického oceánu (ďalej len „komisia IOTC“).

               (38)

               S cieľom vyhodnotiť, ako si Taiwan plní medzinárodné záväzky ako vlajkový, prístavný, pobrežný alebo trhový štát, ktoré mu vyplývajú z medzinárodných dohôd uvedených v odôvodnení 36 a ktoré boli stanovené príslušnými regionálnymi organizáciami pre riadenie rybárstva (RFMO) uvedenými v danom odôvodnení, Komisia zhromaždila a zanalyzovala všetky informácie, ktoré považovala za nevyhnutné na účely tohto vyhodnotenia. Hlavným vnútorným právnym rámcom pre riadenie rybolovu na Taiwane je v súčasnosti zákon o rybárstve (Fisheries Act, uverejnený v novembri 1929 a naposledy zmenený v novembri 2012) a súbor ministerských dohôd. Taiwanské orgány uznali potrebu revízie právneho rámca pre rybárstvo, ako aj potrebu vytvorenia nového nástroja.

               (39)

               Komisia použila informácie získané z dostupných údajov uverejnených príslušnými regionálnymi organizáciami pre riadenie rybárstva, ako aj verejne dostupné informácie.

         3.   MOŽNOSŤ OZNAČENIA TAIWANU ZA NESPOLUPRACUJÚCU TRETIU KRAJINU

               (40)

               Na základe článku 31 ods. 3 nariadenia o NNN rybolove Komisia preskúmala záväzky Taiwanu ako vlajkového, prístavného, pobrežného alebo trhového štátu. Na účely tohto preskúmania Komisia zohľadnila kritériá uvedené v článku 31 ods. 4 až 7 nariadenia o NNN rybolove.

         3.1.   Opakovaný výskyt plavidiel vykonávajúcich NNN rybolov a obchodných tokov súvisiacich s NNN rybolovom a opatrenia prijatá v tejto súvislosti (článok 31 ods. 4 nariadenia o NNN rybolove)

               (41)

               Na základe informácií získaných počas návštevy na mieste a verejne dostupných informácií Komisia zistila, že v období rokov 2010 až 2015 bolo do NNN činností zapojených minimálne 22 plavidiel.

               (42)

               Jedno rybárske plavidlo plaviace sa pod vlajkou Taiwanu (Yu Fong 168) je stále na zozname plavidiel zapojených do NNN rybolovu vydanom komisiou WCPFC z toho dôvodu, že v roku 2009 bez povolenia a v rozpore s opatreniami na ochranu a hospodárenie vykonávalo rybolov vo výhradnej hospodárskej zóne (ďalej len „VHZ“) Marshallových ostrovov (6). Taiwan vysvetlil, že toto plavidlo nie je pod jeho kontrolou od roku 2009 a jediné opatrenie, ktoré orgány mohli podniknúť, bolo uložiť sankciu za porušenie pravidla návratu do prístavu Taiwan vysvetlil, že takéto sankcie uložil opakovane, neposkytol však ďalšie informácie. V tejto súvislosti je potrebné poznamenať, že zákon o rybárstve stanovuje za takéto porušenie uloženie pokuty v rozmedzí od 3 400 EUR do 8 500 EUR.

               (43)

               Na základe získaných dôkazov bolo jedno rybárske plavidlo plaviace sa pod vlajkou Taiwanu zadržané v roku 2015 na Marshallových ostrovoch z dôvodu nezákonného rybolovu a narúšania zákroku pozorovateľov rybolovu (7). Taiwanské orgány doteraz neuložili tomuto rybárskemu plavidlu ani svojim štátnym príslušníkom zapojeným do rybolovných činností tohto plavidla alebo sa na nich podieľajúcim žiadne sankcie. Jediným prijatým opatrením bolo pokračovanie vo vyšetrovaní v tejto veci a oznámenie Komisii, že vec bola postúpená súdom na Marshallových ostrovoch.

               (44)

               Komisia pre tuniaky z Indického oceánu oznámila, že dvadsať plavidiel plaviacich sa pod vlajkou Taiwanu sa v rokoch 2013 a 2014 dopustilo porušení predpisov v rozpore s opatreniami na ochranu a hospodárenie pobrežných štátov v Indickom oceáne. Tieto plavidlá sa dopustili týchto porušení predpisov: mali neoznačený rybársky výstroj, nemali na palube plavidla originály dokladov alebo vôbec nemali doklady týkajúce sa rybolovu, mali zastarané rybárske licencie, nemali povolenie z posledného rybárskeho prístavu, v ktorom sa zastavili, nemali rybársku licenciu od vlajkového štátu, nemali na palube funkčný systém monitorovania plavidiel (ďalej len „systém VMS“), alebo ich systém VMS nefungoval riadne, dopúšťali sa lovu žraloka kvôli plutvám, vykonávali nezákonné prekládky na mori a nenahlasovali prekládky.

               (45)

               Komisia túto informáciu poskytla Taiwanu a požiadala taiwanské orgány, aby tieto incidenty vyšetrili. Taiwanský úrad pre rybárstvo tvrdil, že podľa jeho predbežného vyšetrovania mali všetky plavidlá riadne oprávnenie pôsobiť vo vodách pobrežných štátov a nevyskytli sa žiadne problémy, pokiaľ ide o hlásenia pomocou systému VMS alebo platné rybárske licencie. Taiwanské orgány však nevysvetlili, či sú si vedomé problémov hlásených pobrežnými štátmi a budú s príslušnými pobrežnými štátmi spolupracovať v súvislosti s činnosťami týchto plavidiel, ich kapitánov, dôstojníkov a posádky.

               (46)

               So zreteľom na informácie uvedené v odôvodneniach 42, 43 a 44 sa Komisia domnieva, že Taiwan si nesplnil svoje povinnosti ako vlajkový štát tým, že nezabránil svojej flotile v účasti na NNN rybolove. V tejto súvislosti treba pripomenúť, že podľa článku 94 ods. 2 písm. b) dohovoru OSN o morskom práve musí vlajkový štát uplatňovať právomoc vyplývajúcu z príslušných vnútroštátnych právnych predpisov, a to vo vzťahu k plavidlám plaviacim sa pod jeho vlajkou, ako aj vo vzťahu ku kapitánovi, k dôstojníkom a posádke na palube (pozri článok 5 Ženevského dohovoru o šírom mori z roku 1958 (8)). Je potrebné poznamenať, že vlajkový štát má povinnosť prijímať vo vzťahu k jeho štátnym príslušníkom potrebné opatrenia na ochranu živých zdrojov na šírom mori alebo spolupracovať s inými štátmi pri prijímaní takých opatrení. Okrem toho podľa bodov 31, 32, 33, 35 a 38 Dobrovoľných usmernení FAO k vykonávaniu povinností vlajkového štátu (9) musia vlajkové štáty zaviesť režimy kontroly nad svojimi plavidlami a mať k dispozícii systém presadzovania právnych predpisov, ktorý im okrem iného umožní odhaliť porušovanie platných zákonov, iných právnych predpisov a medzinárodných opatrení na ochranu a hospodárenie a prijať vynucovacie opatrenia a účinné sankcie v prípade porušenia takýchto predpisov a opatrení.

               (47)

               Podľa článku 31 ods. 4 písm. b) Komisia preskúmala aj opatrenia, ktoré Taiwan prijal v súvislosti s uvádzaním produktov rybolovu pochádzajúcich z NNN rybolovu na jeho trh.

               (48)

               Komisia preskúmala dokumentáciu a ďalšie informácie týkajúce sa monitorovania vykonávaného Taiwanom a kontroly výlovu v rámci morského rybolovu a dovážaných a vyvážaných produktov a produktov, s ktorými sa obchoduje na medzinárodnej úrovni. Na základe tohto posúdenia sa Komisia domnieva, že Taiwan nie je schopný zaručiť, že produkty rybolovu prichádzajúce do jeho prístavov a spracovateľských závodov nepochádzajú z NNN rybolovu. Taiwanské orgány neboli schopné preukázať, že majú všetky informácie potrebné na overenie zákonnosti dovážaných a spracovaných produktov určených na trh Únie. Hlavné prvky, z ktorých vychádza posúdenie Komisie, sú zhrnuté ďalej v texte.

               (49)

               Z návštev vykonaných v rokoch 2012 a 2015 vyplynulo, že Taiwan nemá systém vysledovateľnosti, ktorý by bol schopný zabezpečiť úplnú transparentnosť vo všetkých fázach rybolovných operácií, t. j. výlov, prekládka, vylodenie, preprava, spracovanie v závode, vývoz a obchod. V roku 2012 Komisia navštívila viacero hospodárskych subjektov, obchodníkov a podnikov na spracovávanie tuniaka s cieľom vyhodnotiť transparentnosť a vysledovateľnosť na taiwanskom trhu s produktmi rybolovu. Zistili sa viaceré nedostatky, ktoré boli oznámené príslušným orgánom, ale neboli prijaté žiadne následné opatrenia.

               (50)

               Komisia zistila, že obchodné spoločnosti vo svojich účtovných systémoch neuvádzajú informácie týkajúce sa vysledovateľnosti rybárskych operácií a neexistuje žiadna istota, že čo je zaznamenané v systémoch orgánov zodpovedá tomu, čo je uvedené v účtovných a výrobných systémoch spoločností. Táto situácia narúša spoľahlivosť reťazca vysledovateľnosti na úrovni podniku. V dôsledku toho je systém zároveň vystavený riziku potenciálneho zneužitia, keďže hospodárske subjekty môžu deklarovať vyššie množstvá dodávaných rýb na základe chybných osvedčení o úlovku a prostredníctvom tohto nadhodnotenia nezákonne legalizovať úlovky. Okrem toho sú taiwanské elektronické databázy, z ktorých vychádzajú systémy orgánov, neúplné a kľúčové dokumenty v rámci dodávateľského reťazca, ako sú vyhlásenia o vylodení, elektronické lodné denníky a informácie od určených prístavov, stále nie sú v plnej miere zaznamenávané alebo chýbajú. To poukazuje na zlyhanie systému vysledovateľnosti ako celku.

               (51)

               Riziko nedostatočnej vysledovateľnosti ešte zvyšujú špecifické podmienky taiwanskej flotily. Taiwan má mnohopočetnú flotilu rybárskych plavidiel na lov vo vzdialených vodách. Konkrétne disponuje 468 plavidlami s hrubou priestornosťou viac ako 100 ton a okolo 1 200 až 1 400 plavidlami s hrubou priestornosť menej ako 100 ton. Štátni príslušníci Taiwanu okrem toho investovali do 238 plavidiel plaviacich sa pod vlajkou iných štátov, na ktorých aj pôsobia. Rybárske plavidlá plaviace sa pod vlajkou Taiwanu, ktoré patria k jeho diaľkovej flotile, vykonávajú rybolov na šírom mori a vo vodách pobrežných štátov, pričom ako základňu pre rybolov a vyloďovanie používajú prístavy v tretích krajinách a len zriedka kotvia v domovských prístavoch. Produkty rybolovu sa buď zasielajú z rybolovných oblastí na šírom mori alebo z vôd pobrežných štátov na ďalšie spracovanie do Taiwanu alebo ich taiwanské obchodné spoločnosti odosielajú na účely ďalšieho spracovania do tretích krajín. Taiwan nespolupracuje s orgánmi tretích krajín a len so značnými problémami dokáže monitorovať veľkosť a kapacitu svojej flotily. Táto situácia umožňuje hospodárskym subjektom a obchodníkom, ktorí majú v úmysle protiprávne konať, prevádzkovať svoju činnosť z Taiwanu bez toho, aby im hrozilo odhalenie. Riziko, že taiwanské plavidlá vykonávajú rybolov v rozpore s platnými predpismi na ochranu zdrojov a hospodárenie s nimi a že taiwanské obchodné spoločnosti obchodujú s nenahlásenými úlovkami na účely spracovania, je stále vysoké. Táto situácia zvyšuje riziko, že v prípade produktov rybolovu určených na trh Únie, ktoré pochádzajú z rýb s pôvodom v Taiwane, nie je možné zaručiť, že nepochádzajú z NNN rybolovu.

               (52)

               Taiwan nedodržiava požiadavky na zabezpečenie úplného a účinného monitorovania a kontroly rybolovu a dohľadu nad ním podľa článku 94 dohovoru OSN o morskom práve, bodu 33 Dobrovoľných usmernení FAO k vykonávaniu povinností vlajkového štátu a bodu 24 Medzinárodného akčného plánu na zabraňovanie nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu, odrádzanie od neho a jeho odstraňovanie (ďalej len „medzinárodný akčný plán proti NNN rybolovu“ (10)).

               (53)

               Taiwanské orgány vyvíjajú systémy vysledovateľnosti, aby mohli účinne monitorovať a kontrolovať ryby pochádzajúce z taiwanských plavidiel, ako aj produkty rybolovu, ktoré sa do taiwanských prístavov dovážajú na účely spracovania a následného vývozu. Orgány aj tento rok vypracovali strategický plán auditu obchodných spoločností. Doposiaľ však nedošlo k jeho realizácii a audity rybárskych obchodných spoločností neboli nikdy vykonané. Absencia auditov zo strany úradu pre rybolov je dôkazom neochoty zabezpečiť transparentnosť v dodávateľskom reťazci a neschopnosti prijať opatrenia voči hospodárskym subjektom, ktoré sa priamo alebo nepriamo podieľajú na NNN rybolovných činnostiach podľa bodov 72 až 74 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu.

               (54)

               V bode 11 ods. 2 a 3 kódexu správania FAO sa uvádza, že medzinárodný obchod s rybami a produktmi rybolovu by nemal ohrozovať udržateľný rozvoj rybolovu a mal by sa zakladať na transparentných opatreniach, ako aj na jednoduchých a komplexných zákonoch, iných právnych predpisoch a administratívnych postupoch. Okrem toho v bode 11 ods. 1 pododsek 11 kódexu správania FAO sa stanovuje, že štáty by mali zabezpečiť, aby medzinárodný a vnútroštátny obchod s rybami a produktmi rybolovu bol v súlade s riadnymi postupmi ochrany a riadenia zdrojov prostredníctvom lepšej identifikácie pôvodu rýb a produktov rybolovu, s ktorými sa obchoduje. Medzinárodný akčný plán proti NNN rybolovu poskytuje ďalšie usmernenia k medzinárodne dohodnutým trhovým opatreniam (body 65 až 76), ktorých cieľom je podporovať znižovanie počtu alebo odstránenie prípadov obchodovania s rybami a rybími produktmi pochádzajúcimi z NNN rybolovu. Systémy vysledovateľnosti, s ktorými sa Komisia oboznámila (ako sa uvádza v odôvodneniach 48 až 53), jasne svedčia o tom, že Taiwan neprijal opatrenia na zvýšenie transparentnosti svojich trhov, čím by sa predišlo tomu, aby sa s produktmi z NNN rybolovu obchodovalo cez Taiwan alebo cez obchodné spoločnosti so sídlom v tejto krajine.

               (55)

               V rámci príprav na návštevu v roku 2015 Európska agentúra na kontrolu rybárstva (ďalej len „agentúra EFCA“) preskúmala niekoľko stoviek osvedčení o úlovku, ktoré boli predložené na hraniciach EÚ v súvislosti so zásielkami s pôvodom v Taiwane. Tieto osvedčenia o úlovku boli potvrdené taiwanskými orgánmi zodpovednými za rybolov na základe informácií, ktoré poskytli taiwanské hospodárske subjekty. Uvedené problémy so systémami zaznamenávania údajov viedli k ďalej opísaným nezrovnalostiam (pozri odôvodnenia 56 a 57).

               (56)

               Analýza produktov ulovených plavidlami plaviacimi sa pod vlajkou Taiwanu poukázala na tieto nezrovnalosti: v osvedčeniach o úlovku sa uvádzajú zmenené údaje alebo sa neuvádzajú všetky požadované údaje, uvádzajú sa v nich nesúrodé informácie o úlovkoch, vyhlásenia kapitána, lodný denník, štatistické dokumenty komisie ICCAT, vyhlásenia o bezpečnosti delfínov, údaje o prekládke, vylodení a spracovaní a príslušné dátumy, nedostatočný prístup k údajom režimu rybolovných dní plavidiel (Vessel Day Scheme) o skutočnom rybolovnom úsilí plavidiel pôsobiacich v Tichom oceáne, žiadne záznamy o licenciách od pobrežných štátov, nezrovnalosti v súvislosti s rybárskymi plavidlami a nákladnými plavidlami, ktoré zmenili názov, a plavidlami, ktoré nie sú uvedené na zoznamoch schválených sanitárnych zariadení Únie, nepochopiteľné obchodné modely (t. j. ryby ulovené v Atlantickom/Indickom oceáne, prepravené do Ázie, kde sú spracované a napokon vyvezené do Únie) a neúplné informácie o vyhláseniach o spracovaní a relevantných výnosoch produkcie.

               (57)

               Komisia taiwanským orgánom poskytla podrobné informácie o výsledkoch analýzy agentúry EFCA. Orgány túto záležitosť prešetrili a v súvislosti s výnosmi produkcie uvedenými vo vyhláseniach o spracovaní predložili uspokojivé odpovede. V plnej miere zohľadnili príslušné problémy a uznali, že v záujme riešenia problémov potrebujú aktualizovať svoje vnútorné postupy. Zároveň uviedli, že by chceli spolupracovať s Komisiou pri náprave svojich prevádzkových postupov.

               (58)

               Situácia opísaná v odôvodnení 56 poukazuje na riziko, že produkty rybolovu spracované na Taiwane alebo rybie suroviny pochádzajúce z Taiwanu boli získané z úlovkov, ktoré priamo súvisia s činnosťami NNN rybolovu. Výskyt jasne identifikovateľných chýb, ako sa uvádza v odôvodnení 56, okrem toho svedčí o tom, že Taiwan nespolupracoval s inými krajinami a regionálnymi organizáciami pre riadenie rybárstva pri prijímaní vhodných trhových opatrení na zabraňovanie NNN rybolovu, na odrádzanie od neho a jeho odstránenie, ako sa uvádza v bode 68 a 72 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu.

               (59)

               Z informácií uvedených v odôvodnení 56 vyplýva, že pri spracúvaní výrobkov v Taiwane alebo pri obchodovaní s nimi cez Taiwan sa porušujú pravidlá týkajúce sa udržateľného postupu po výlove podľa článku 11 Kódexu správania FAO a že Taiwan nezaviedol pravidlá potrebné na zabezpečenie náležitej spolupráce s tretími krajinami, v ktorých jeho plavidlá vykonávajú rybolov a vylodenie, a ani nevykonal opatrenia na zabezpečenie transparentnosti a vysledovateľnosti produktov prostredníctvom trhu v súlade s bodmi 67 až 69 a 71 až 72 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu s cieľom umožniť vysledovateľnosť pôvodu rýb alebo produktov rybolovu.

               (60)

               So zreteľom na situáciu vysvetlenú v tomto oddiele rozhodnutia a na základe všetkých skutočností, ktoré zhromaždila Komisia, ako aj všetkých vyhlásení dotknutej krajiny, je podľa článku 31 ods. 3 a 31 ods. 4 písm. a) a b) nariadenia o NNN rybolove možné konštatovať, že Taiwan si nesplnil povinnosti, ktoré mu ako vlajkovému, prístavnému, pobrežnému alebo trhovému štátu vyplývajú z medzinárodného práva, pokiaľ ide o plavidlá vykonávajúce NNN rybolov a NNN rybolov uskutočňovaný alebo podporovaný rybárskymi plavidlami plaviacimi sa pod jeho vlajkou alebo jeho štátnymi príslušníkmi, a že nezabránil prístupu produktov rybolovu pochádzajúcich z NNN rybolovu na svoj trh.

         3.2.   Nedostatočná spolupráca a presadzovanie právnych predpisov (článok 31 ods. 5 nariadenia o NNN rybolove)

               (61)

               Podľa článku 31 ods. 5 písm. a) Komisia zanalyzovala svoju spoluprácu s Taiwanom s cieľom zistiť, či došlo k účinnej spolupráci pri zodpovedaní otázok, poskytovaní spätnej väzby alebo vyšetrovaní záležitosti týkajúcich sa NNN rybolovu a súvisiacich činností.

               (62)

               Po návšteve v roku 2012 Komisia vyzvala Taiwan na spoluprácu v niekoľkých otázkach týkajúcich sa riadenia rybolovu, ktoré si vyžadovali bezodkladnú pozornosť. Išlo o ďalej uvedené otázky. Právny a administratívny rámec riadenia rybolovu bolo potrebné aktualizovať prostredníctvom prijatia novely zákona o rybolove a kódexu správania sa v otázkach NNN rybolovu (národného akčného plánu proti NNN rybolovu) s cieľom zabezpečiť transpozíciu medzinárodných a regionálnych právnych predpisov a nezáväzných odporúčaní v oblasti rybolovu do vnútroštátneho práva. Komisia vyzvala Taiwan, aby zaviedol koherentný a odrádzajúci sankčný systém vrátane registra porušení predpisov a sankcií. Komisia navrhla zlepšiť rámec monitorovania, kontroly a dohľadu na účely zaistenia kontroly taiwanskej flotily pôsobiacej na šírom mori a vo vodách tretích krajín, zavedenie režimu lodných denníkov, systému hlásenia úlovkov a vyhlásení o vylodení, určených prístavov, ako aj plánu inšpekcií na kontrolu rybolovných činností, prekládok a vylodení. Bolo potrebné zlepšiť účinnosť a transparentnosť systému osvedčovania úlovkov a vysledovateľnosti v prípade vývozu určeného na trh Únie.

               (63)

               Taiwan na to reagoval v roku 2013 prostredníctvom svojho národného akčného plánu proti NNN rybolovu a v roku 2014 prostredníctvom svojho NAP pre rybolovnú kapacitu. Medzi Komisiou a taiwanskými orgánmi došlo ohľadom týchto dokumentov k výmene písomnej korešpondencie, videokonferenciám a stretnutiam.

               (64)

               Pokiaľ ide národný akčný plán proti NNN rybolovu, z analýzy Komisie vyplynulo, že hoci myšlienky obsiahnuté v pláne sú v zásade správne, harmonogram implementácie je neprimerane zdĺhavý a zahŕňa opatrenia naplánované až do roku 2020. Vzhľadom na veľkosť taiwanskej flotily, ktorá pôsobí vo viac ako 30 krajinách, a na skutočnosť, že taiwanské rybárske plavidlá sú dôležitými dodávateľmi surovín pre spracovateľské podniky a konzervárne, je dôležité, aby Taiwan urýchlene vykonal svoje opatrenia týkajúce sa rámca monitorovania, kontroly a dohľadu, pozorovateľov, vylodení a prekládok a aby vo svojom zákone o rybolove efektívne riešil otázky týkajúce sa závažných porušení predpisov a kontroly štátnych príslušníkov.

               (65)

               Pokiaľ ide NAP pre rybolovnú kapacitu, z analýzy Komisie vyplynulo, že tento plán nezabezpečuje prepojenie medzi kontrolnými kapacitami Taiwanu a počtom taiwanských rybárskych plavidiel vykonávajúcich rybolov vo vzdialených vodách. Opatrenia, ktoré Taiwan zaviedol na monitorovanie svojej flotily (lodné denníky, elektronické lodné denníky, vyhlásenie o vylodení a systémy oznamovania úlovkov, určené prístavy, inšpekcie a kontroly vylodení, prekládok, vstupu na palubu a kontrola plavidiel, národné inšpekčné/pozorovateľské plány a vysledovateľnosť), nie sú komplexné, pretože sa len čiastočne vzťahujú na plavidlá diaľkovej flotily, vykonávajú sa čiastočne alebo sú stále ešte len v štádiu plánov, ktoré zatiaľ neboli rozpracované. Táto politika navyše nemá žiadne kvantifikovateľné ciele v oblasti riadenia a nezahŕňa žiadne údaje o úrovniach rybolovného úsilia, kvótach, licenciách, oprávneniach na rybolov pre plavidlá tretích krajín, počte plavidiel v rámci regionálnych organizácií pre riadenie rybárstva, hodnoteniach stavu populácií, cieľoch alebo vedeckom poradenstve. Neexistuje žiadna analýza súvislosti medzi počtom plavidiel, počtom licencií, objemom úlovkov a dostupnými finančnými a ľudskými zdrojmi potrebnými na kontrolu a monitorovanie odvetvia. Neexistujú žiadne referenčné kritériá na dosiahnutie politických cieľov alebo metodika na zavedenie takýchto referenčných kritérií. Napokon treba dodať, že predložené návrhy budúcich opatrení sú vágne a neobsahujú informácie o tom, ako a kedy orgány tieto politické opatrenia vykonajú.

               (66)

               V období rokov 2012 až 2015 Komisia poskytla podrobné pripomienky k rôznym plánom Taiwanu na boj proti NNN lovu a opakovane zdôraznila potrebu spolupráce a nápravných opatrení. Bez toho, aby taiwanské orgány spochybnili zistenia Komisie, niekoľkokrát zdôraznili potrebu premyslieť si uvedené opatrenia, ako aj potrebu a dlhšieho času na ich vykonanie.

               (67)

               Pri návšteve Taiwanu v roku 2015 sa zistil len malý alebo žiadny pokrok v problematických oblastiach, na ktoré Komisia poukázala v období rokov 2012 – 2015 (ako sa uvádza vo vyššie uvedenom odôvodnení). Zákon o rybolove bol stále v štádiu návrhu, národný akčný plán proti NNN rybolovu bol podľa poskytnutých informácií v procese vykonávania, ale v skutočnosti nedošlo k zavedeniu opatrení opísaných v tomto oddiele rozhodnutia a k stanoveniu jasných harmonogramov ich vykonávania, NAP pre rybolovnú kapacitu bol stále len dokumentom, v ktorom sa neuvádzali konkrétne ciele ani harmonogramy vykonávania opatrení. V súvislosti s rámcom monitorovania kontroly a dohľadu sa dosiahol len minimálny pokrok vzhľadom na to, že elektronické lodné denníky sa vzťahujú len na časť flotily, nedošlo k určeniu príslušných prístavov, vyhlásenia o vylodení sa vzťahujú len na domáci rybolov, pričom v budúcnosti sa majú rozšíriť na diaľkovú flotilu, a opatrenia na kontrolu prekládok sú vo fáze plánovania. V správe Komisie z novembra 2012 sa podrobne opisujú jednotlivé problémy, ktoré sa uvádzajú v tomto odôvodnení, pričom ide o tie isté problémy, ktoré boli zistené v rámci nedávnej návštevy v marci 2015. Správa Komisie z misie uskutočnenej v marci 2015 poukázala na všetky kľúčové problémy a zdôraznila dôsledky, ktoré môžu nastať v prípade, že sa nedosiahne dostatočný pokrok.

               (68)

               Z týchto dôvodov sa Komisia domnieva, že Taiwan nevyriešil všetky problémy zistené v období rokov 2012 – 2015.

               (69)

               Takisto neprijal právny rámec, v ktorom by sa vymedzil pojem NNN rybolovu a závažného porušenia predpisov v súlade s uznesením komisie IOTC 11/03 (11) a článkom 25 ods. 4 dohovoru komisie WCPFC (12). Rovnako nevykonával svoju právomoc vo veci administratívnych a technických záležitostí svojej flotily v súlade s článkom 94 dohovoru OSN o morskom práve (pozri tiež článok 5 Ženevského dohovoru o šírom mori z roku 1958). Nevykonal ani odporúčania bodov 31 až 33 Dobrovoľných usmernení FAO k vykonávaniu povinností vlajkového štátu. Okrem toho nevykonal ustanovenia bodu 24 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu, pokiaľ ide o monitorovanie, kontrolu a dohľad nad svojou flotilou.

               (70)

               Vo všeobecnosti možno konštatovať, že taiwanské orgány spolupracovali a zvyčajne promptne odpovedali na žiadosti o informácie alebo overenia od členských štátov, ako aj od Komisie podľa článku 17 ods. 6 nariadenia (ES) č. 1005/2008. Niektoré otázky týkajúce sa prístupu členských štátov k informáciám o údajoch zo systému VMS plavidiel plaviacich sa pod vlajkou Taiwanu sa vďaka zásahu Komisie podarilo vyriešiť. Presnosť odpovedí taiwanských orgánov však spochybňovali nedostatky v ich systémoch vysledovateľnosti, ako sa uvádza v oddiele 3.1 tohto rozhodnutia.

               (71)

               V súlade s článkom 31 ods. 5 písm. b) Komisia preskúmala aj existujúce vynucovacie opatrenia na zabraňovanie NNN rybolovu, odrádzanie od neho a jeho odstránenie v Taiwane.

               (72)

               V období rokov 2012 – 2015 Komisia zdôraznila, že Taiwan potrebuje prijať nový zákon o rybárstve. V existujúcich právnych predpisoch chýba jasné vymedzenie rozsahu pôsobnosti a vymedzenie pojmu závažných porušení predpisov, pretože v nich chýba ustanovenie o priťažujúcich okolnostiach v prípade opakovaného porušenia predpisov. Súčasná zákonom stanovená výška pokút nie je dostatočná na to, aby veľké komerčné plavidlá prišli o výhody, ktoré im vyplývajú z možných nezákonných činností (maximálna výška pokuty je stanovená na približne 9 000 EUR). Sankcie v ich súčasnej podobe nemajú dostatočne široký záber a nie sú dostatočne prísne na to, aby mali odrádzajúci účinok. V právnych predpisoch taktiež nie je dostatok osobitných ustanovení týkajúcich sa štátnych príslušníkov, ktorí podporujú činnosti NNN rybolovu alebo sa na nich zúčastňujú. Niektoré fakultatívne sankčné ustanovenia sú obsiahnuté vo vyhláške o taiwanských investíciách do prevádzky plavidiel plaviacich sa pod vlajkou cudzích štátov, v ktorej sú stanovené sankcie za nezákonnú legalizáciu pôvodu rýb a prevádzkovanie plavidiel plaviacich sa pod vlajkou cudzích štátov v rozpore s platnými predpismi príslušného vlakového štátu. Stanovené peňažné sankcie však nie sú povinné a nie je jasné, či sa uplatňujú v prípade, že iné krajiny taiwanským štátnym príslušníkom uložili za to isté protiprávne konanie nedostatočne prísne pokuty.

               (73)

               Neexistuje jasný právny rámec na transpozíciu opatrení na ochranu a hospodárenie prijatých regionálnymi organizáciami pre riadenie rybárstva. Taiwanské orgány potvrdili, že právny rámec je potrebné zrevidovať s cieľom riešiť uvedené problémy. Taiwan taktiež uviedol, že je v plnej miere odhodlaný zabezpečiť, aby jeho rybárske plavidlá, ktorým pobrežné štáty uložili nedostatočne prísne sankcie za porušenie predpisov, boli potrestané aj v Taiwane. Taiwanské orgány oznámili, že nový zákon o rybolove bude vypracovaný do konca roku 2014. Do dnešného dňa však k tomu nedošlo. Taiwan si neplní svoju povinnosť ukladať účinné vynucovacie opatrenia podľa článku 94 dohody OSN o morskom práve (pozri tiež článok 5 Ženevského dohovoru o šírom mori z roku 1958). Takisto nedodržiava body 31 – 33, 35 a 38 dobrovoľných usmernení FAO k vykonávaniu povinností vlajkového štátu a nie je schopný preukázať, že má zavedený primeraný sankčný režim na boj proti NNN rybolovu, ako sa odporúča v bode 21 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu, ani to, že prijal opatrenia týkajúce sa štátnych príslušníkov podliehajúcich jeho právomoci, ktorí podporujú NNN rybolov alebo sú do neho zapojení, ako sa odporúča v bode 18 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu.

               (74)

               Kapacity Taiwanu na vykonávanie monitorovania, kontroly a dohľadu nie sú dostatočne rozvinuté. Neexistuje žiadny vnútroštátny inšpekčný plán, ktorým by sa zabezpečila súdržná politika v oblasti dohľadu nad činnosťami taiwanskej flotily a ich monitorovania. Osobitné opatrenia a nástroje monitorovania, kontroly a dohľadu sú stále nedostatočné, ako je vysvetlené v odôvodneniach 65 a 67, čo oslabuje schopnosť taiwanských vynucovacích opatrení zabraňovať NNN rybolovu, odrádzať od neho a odstraňovať ho. Podľa dostupných informácií sa opatrenia Taiwanu vzťahujú len na 60 % svojej diaľkovej flotily s hrubou priestornosťou viac ako 100 ton, ktorá pôsobí mimo vôd Taiwanu vrátane všetkých existujúcich plavidiel s vakovými sieťami. Taiwan spolupracuje s viac ako 30 krajinami na stanovení určených prístavov, ale v súčasnosti nemá zavedené žiadne operatívne opatrenia. Od septembra 2014 zaviedol nový režim vyhlásení o vylodení a v súčasnosti ho modernizuje prostredníctvom nových právnych predpisov, ale nový režim vyhlásení o vylodení sa ešte stále nevzťahuje na všetky druhy plavidiel diaľkovej flotily. Taiwan stále pracuje na vývoji účinného systému kontroly prekládok svojich plavidiel diaľkovej flotily.

               (75)

               Neexistencia účinného systému monitorovania, kontroly a dohľadu svedčí o neschopnosti monitorovať rybolovné operácie na mori a oslabuje schopnosť úradu pre rybolov účinne presadzovať pravidlá platné pre rôzne dotknuté morské oblasti. Táto skutočnosť v spojení s nedostatočnou účinnou spoluprácou s tretími krajinami v súvislosti s určenými prístavmi a prekládkami zvyšuje riziko NNN rybolovných činností zo strany taiwanských plavidiel. Komisia preto zastáva názor, že Taiwan nezabezpečuje komplexný a účinný systém monitorovania, kontroly a dohľadu, pokiaľ ide o rybárske plavidlá plaviace sa pod jeho vlajkou. Skutočnosť, že Taiwan nezaviedol účinný systém monitorovania, kontroly a dohľadu, má negatívny vplyv na dodržiavanie článku 94 dohovoru OSN o morskom práve (pozri tiež článok 5 Ženevského dohovoru o šírom mori z roku 1958). Zároveň ide o porušenie odporúčaní uvedených v bode 33 Dobrovoľných usmernení FAO k vykonávaniu povinností vlajkového štátu a v bode 24 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu.

               (76)

               Komisia poznamenáva, že na základe informácií získaných počas jej misií v rokoch 2012 a 2015 a diskusií s taiwanskými orgánmi v období rokov 2012 až 2015 sa nemožno domnievať, že orgány Taiwanu nemajú dostatok finančných zdrojov. Chýba im skôr nevyhnutné právne a administratívne prostredie na to, aby mohli efektívne a účinne vykonávať svoje povinnosti ako vlajkový, prístavný a trhový štát.

               (77)

               Je potrebné pripomenúť, že Taiwan nie je vzhľadom na svoj politický štatút členom Organizácie Spojených národov (OSN). Na základe štatistických údajov indexu ľudského rozvoja OSN (HDI), ktoré Taiwan zhromaždil pomocou metodiky OSN, sa Taiwan považuje za krajinu s vysokým ľudským rozvojom (je na 21. mieste zo 188 krajín) (13).

               (78)

               Vzhľadom na tieto skutočnosti sa Komisia domnieva, že Taiwan netrpí nedostatkom finančných prostriedkov na to, aby si mohol plniť svoje povinnosti ako vlajkový, prístavný a trhový štát, ale chýbajú mu skôr nevyhnutné právne a administratívne nástroje na zabezpečenie efektívneho a účinného plnenia svojich povinností.

               (79)

               So zreteľom na situáciu vysvetlenú v tomto oddiele a na základe všetkých skutočností zistených Komisiou, ako aj všetkých vyhlásení Taiwanu, možno podľa článku 31 ods. 3 a 5 nariadenia o NNN rybolove konštatovať, že Taiwan si nesplnil záväzky, ktoré mu vyplývajú z medzinárodného práva v oblasti spolupráce a presadzovania právnych predpisov.

         3.3.   Nedodržiavanie medzinárodných predpisov (článok 31 ods. 6 nariadenia o NNN rybolove)

               (80)

               Taiwan nepodpísal ani neratifikoval žiadnu medzinárodnú dohodu, ktorá by sa výslovne vzťahovala na rybolov. Ako je vysvetlené v odôvodnení 36, v prípade Taiwanu sa predpokladá, že pokiaľ ide o jeho rybárske plavidlá vykonávajúce NNN rybolov, vzťahujú sa naň už existujúce pravidlá obyčajového práva, ako aj povinnosť náležitej starostlivosti. Taiwan je zmluvným členom komisie CCSBT, organizácie SPRFMO a komisie NPFC a spolupracujúcou nezmluvnou stranou komisií WCPFC, IATTC a ICCAT. Taiwan sa okrem toho pozýva na zasadania komisie IOTC ako expert.

               (81)

               Podľa článku 31 ods. 6 písm. b) Komisia zanalyzovala všetky informácie týkajúce sa statusu Taiwanu ako zmluvnej strany komisie CCSBT, organizácie SPRFMO a komisie NPFC, spolupracujúcej nezmluvnej strany komisií WCPFC, IATTC, ICCAT a pozvaného odborníka komisie IOTC.

               (82)

               Komisia zanalyzovala aj všetky informácie, ktoré považovala za relevantné z hľadiska súhlasu Taiwanu s uplatňovaním opatrení na ochranu a hospodárenie prijaté komisiami WCPFC, IATTC, ICCAT, CCSBT, SPRFMO a IOTC.

               (83)

               Podľa informácií získaných zo správy komisie IOTC o plnení záväzkov Taiwanu vypracovanej 23. marca 2015 (14) sa v roku 2014 zistilo viacero prípadov opakovaného porušenia predpisov. Podľa dostupných informácií Taiwan neposkytol všetky povinné informácie podľa normy komisie IOTC, pokiaľ ide o zoznam plavidiel, ktoré lovili tropické tuniaky počas roku 2006, ako sa vyžaduje v uznesení komisie IOTC 12/11. Neposkytol všetky povinné informácie podľa normy komisie IOTC, pokiaľ ide o zoznam plavidiel, ktoré lovili mečiara veľkého a tuniaka dlhoplutvého počas roku 2007, ako sa vyžaduje v uznesení komisie IOTC 12/11. Neposkytol všetky povinné informácie podľa normy komisie IOTC, pokiaľ ide o zoznam oprávnených plavidiel s celkovou dĺžkou 24 metrov alebo viac, ako sa vyžaduje v uznesení komisie IOTC 14/04. Nevykázal údaje o veľkostnej frekvencii pri rybolove lovnými šnúrami podľa normy komisie IOTC, ako sa vyžaduje v uznesení 10/12. Nevykázal údaje o veľkostnej frekvencii pri rybolove žralokov podľa normy komisie IOTC, ako sa vyžaduje v uznesení 05/05. Nepredložil správy pozorovateľov, ako sa vyžaduje v uznesení 11/04. Taiwan okrem toho nepredložil súhrnnú správu o údajoch VMS, ako sa vyžaduje v uznesení 12/13, nezaviedol označenie pasívnych rybárskych výstrojov, ako sa vyžaduje v uznesení 13/02, nepredložil podrobnú správu o prekládkach v prístave, ako sa vyžaduje v uznesení 12/05. Takisto sa zistilo, že Taiwan nezabezpečil súlad s uznesením IOTC 14/06.

               (84)

               Z týchto dôvodov komisia IOTC označila Taiwan za krajinu, ktorá sa v roku 2014 opakovane dopustila porušenia predpisov, pretože v roku 2014 sa 48 veľkých plavidiel určených na lov tuniaka lovnými šnúrami z jeho flotily opakovane dopustilo porušenia predpisov a 38 z nich sa pravdepodobne dopustilo protiprávneho konania aj v roku 2013 (15).

               (85)

               Takisto sa zistilo, že Taiwan ešte musí riešiť prípady jedného svojho plavidla a jedného svojho štátneho príslušníka, o ktorých sa zistilo, že sa v roku 2013 zúčastnili na NNN rybolovných činnostiach (pozri odôvodnenie 86).

               (86)

               Podľa informácií získaných zo správy komisie IOTC o plnení záväzkov Taiwanu vypracovanej 26. apríla 2014 (16), je potrebné pripomenúť, že Komisia IOTC Taiwanu vytkla porušenie uznesenia komisie IOTC 12/05. Konkrétnejšie komisia IOTC označila Taiwan za krajinu, ktorá sa v roku 2013 opakovane dopustila porušenia predpisov, pretože v roku 2013 sa 102 veľkých plavidiel určených na lov tuniakov z jeho flotily opakovane dopustilo porušenia predpisov a 34 z nich sa pravdepodobne dopustilo protiprávneho konania aj v roku 2012. Okrem toho Taiwan nepredložil dôkaz o tom, že vykonal náležité vyšetrovanie a uložil dostatočne prísnu sankciu v prípade jedného plavidla (s názvom „MAN YIH FENG“), ktoré je na predbežnom zozname komisie NNN rybolovných činností, ktorý zostavuje komisia IOTC (17).

               (87)

               Po návšteve v roku 2015 Taiwan Komisii oznámil, že uznáva dôležitosť problematiky týkajúcej sa prekládok veľkých rybárskych plavidiel, a vysvetlil, že prijal opatrenia s cieľom zakázať prekládky, zabezpečiť platné rybolovné licencie a poskytnúť plavidlám nové lodné denníky. Taiwan takisto uznal potrebu prijať opatrenia týkajúce sa údajov o veľkosti žralokov, správy pozorovateľov, označovania pasívneho rybárskeho výstroja a podrobne správy o prekládke v prístave.

               (88)

               Problémy, ktoré Taiwan rieši s komisiou IOTC, ešte zhoršuje skutočnosť, že Taiwan má veľkú diaľkovú rybársku flotilu a podľa odhadov 73 % prekládok na mori v oblasti komisie IOTC vykonávajú taiwanské plavidlá (18).

               (89)

               Problémy súvisiace s nedodržiavaním pravidiel komisie IOTC zo strany Taiwanu svedčia o tom, že Taiwan si neplní svoje povinnosti vlajkového štátu stanovené v článku 94 dohovoru OSN o morskom práve (pozri tiež článok 5 Ženevského dohovoru o šírom mori z roku 1958). Taiwan tým zároveň porušuje odporúčania uvedené v bodoch 31 – 33, 35 a 38 Dobrovoľných usmernení FAO k vykonávaniu povinností vlajkového štátu a v bode 24 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu.

               (90)

               Komisia analyzovala aj informácie od komisie ICCAT o tom, ako Taiwan dodržiava pravidlá komisie ICCAT a povinnosti v oblasti monitorovania, kontroly a dohľadu. Komisia na tento účel použila tabuľky komisie ICCAT, v ktorých sa uvádzajú prípady možného nedodržiavania predpisov uvedené v programoch regionálnych pozorovateľov komisie ICCAT, ktoré zistili regionálni pozorovatelia komisie ICCAT (19).

               (91)

               Z informácií komisie ICCAT za rok 2014 vyplýva, že taiwanské plavidlá nepredložili pozorovateľom komisie ICCAT platné oprávnenia na prekládku a aktuálne verzie vyhlásenia o prekládke (použili sa predchádzajúce verzie, ktorá nezahŕňali posledné zmeny, ako napríklad začlenenie odkazu na populáciu a oblasť). Taiwanské plavidlá okrem toho nepredložili platné oprávnenia na rybolov v oblasti dohovoru ICCAT a zistili sa početné prípady nedodržania predpisov v súvislosti s lodnými denníkmi, napríklad lodné denníky neboli zviazané v rozpore s odporúčaním 03-13 a listy z lodného denníka neboli očíslované, ako sa vyžaduje v prílohe 1 k odporúčaniu komisie ICCAT 11-01. Okrem toho sa zistilo aj nedodržanie požiadaviek týkajúcich sa označovania a systému VMS a nezrovnalosti pri hlásení informácií pozorovateľom komisie ICCAT.

               (92)

               Zároveň treba pripomenúť, že v roku 2014 komisia ICCAT poslala Taiwanu list (20), v ktorom vyjadrila znepokojenie nad možnými prekládkami na mori a možnými NNN rybolovnými činnosťami zo strany štátnych príslušníkov Taiwanu, najmä pokiaľ ide o kontrolu úlovkov a nezrovnalosti medzi vyhláseniami o úlovku a celkovými nahlásenými úlovkami.

               (93)

               Po návšteve v roku 2015 Taiwan tvrdil, že v období rokov 2007 až 2012 a v roku 2014 v plnej miere dodržiaval predpisy komisie ICCAT. Taiwan pripustil, že v roku 2013 mal problémy s dodržiavaním predpisov, tvrdil však, že prijal všetky primerané opatrenia na riešenie problémov, na ktoré poukázala komisia ICCAT, a komisia ICCAT následne nepodnikla žiadne kroky.

               (94)

               Pokiaľ ide o komisiu WCPFC, je potrebné uviesť, že Komisia a taiwanské orgány diskutovali počas misie v roku 2015 o tom, či Taiwan dodržiava opatrenia na ochranu a hospodárenie prijaté touto regionálnou organizáciou.

               (95)

               Taiwan Komisii oznámil, že do svojho vnútroštátneho poriadku začlenil dohovor komisie WCPFC a opatrenia na ochranu a riadenie zdrojov a pracuje na riešení viacerých zistených porušení predpisov, pokiaľ ide o opatrenia na ochranu a riadenie zdrojov komisie WCPFC.

               (96)

               Takisto je potrebné poznamenať, že na 10. zasadaní vedeckého výboru komisie WCPFC bola nastolená otázka medzier v údajoch týkajúcich sa taiwanskej flotily plavidiel s vakovými sieťami a Taiwan bol požiadaný, aby na 11. zasadaní vedeckého výboru predložil dokument obsahujúci opis metodiky použitej na odhad svojich úlovkov rýb druhov tuniaka v rámci súhrnných údajov o plavidlách s vakovými sieťami, ktoré boli poskytnuté komisii WCPFC (21).

               (97)

               Z informácií, ktoré poskytla organizácia SPRFMO (22), vyplýva, že pokiaľ ide o rok 2014, Taiwan nedosiahol súlad so zásadami pre zber, poskytovanie, overovanie a výmenu údajov [CMM 2.02 ods. 1e)] a nepodarilo sa mu dosiahnuť plný súlad s požiadavkami na údaje o vylodeniach a prekládkach [CMM 2.02 ods. 1d)].

               (98)

               Po návšteve v roku 2015 Taiwan oznámil Komisii, že pokiaľ ide o CMM 2.02 ods. 1e), je nútený poskytnúť súhrnné údaje z dôvodov súvisiacich s vnútroštátnou ochranou údajov. Zároveň uviedol, že nedodržanie požiadaviek CMM 2.02 ods. 1d) malo len čiastočný charakter.

               (99)

               Problémy súvisiace s nedodržiavaním pravidiel komisie WCPFC a organizácie SPRFMO zo strany Taiwanu svedčia o tom, že Taiwan si neplní svoje povinnosti ako vlajkový štát stanovené v článku 94 dohovoru OSN o morskom práve (pozri tiež článok 5 Ženevského dohovoru o šírom mori z roku 1958). Taiwan zároveň porušil odporúčania uvedené v bodoch 31 – 33, 35 a 38 Dobrovoľných usmernení FAO k vykonávaniu povinností vlajkového štátu a v bode 24 medzinárodného akčného plánu proti NNN rybolovu.

               (100)

               So zreteľom na situáciu vysvetlenú v tomto oddiele rozhodnutia a na základe všetkých skutočností zistených Komisiou, ako aj všetkých vyhlásení dotknutej krajiny možno podľa článku 31 ods. 3 a 6 nariadenia o NNN rybolove konštatovať, že Taiwan si neplní povinnosti, ktoré mu vyplývajú z medzinárodného práva, pokiaľ ide o medzinárodné pravidlá, predpisy a opatrenia na ochranu a hospodárenie.

         3.4.   Osobitné prekážky rozvojových krajín (článok 31 ods. 7 nariadenia o NNN rybolove)

               (101)

               Je potrebné pripomenúť, že Taiwan nie je vzhľadom na svoj politický status členom Organizácie Spojených národov. Na základe štatistických údajov HDI, ktoré Taiwan zhromaždil pomocou metodiky OSN, sa Taiwan považuje za krajinu s vysokým ľudským rozvojom (je na 21. mieste zo 188 krajín) (23).

               (102)

               Je nutné poznamenať, že 28. januára 2010 Komisia prijala oznámenie Taiwanu ako vlajkového štátu v súlade s článkom 20 nariadenia o NNN rybolove. Taiwan potvrdil, že v súlade s článkom 20 ods. 1 nariadenia o NNN rybolove zaviedol vnútroštátne opatrenia na vykonávanie, kontrolu a presadzovanie zákonov, iných právnych predpisov a opatrení na ochranu a hospodárenie, ktoré musia jeho rybárske plavidlá dodržiavať.

               (103)

               Vzhľadom na uvedené umiestnenie v rebríčku HDI a zistenia návštev v rokoch 2012 až 2015 nič nenasvedčuje tomu, že by neschopnosť Taiwanu plniť si svoje povinnosti podľa medzinárodného práva bol zapríčinená nízkym stupňom rozvoja. Neexistujú žiadne konkrétne dôkazy, na základe ktorých by bolo možné uviesť nedostatky v monitorovaní a kontrole rybolovu a dohľadu nad ním do súvisu s nedostatočnou kapacitou alebo infraštruktúrou. Taiwan nikdy netvrdil, že prekážky súvisiace s rozvojom ovplyvňujú jeho schopnosť zabezpečiť silný rámec monitorovania, kontroly a dohľadu, a nikdy nepožiadal o podporu Únie.

               (104)

               So zreteľom na situáciu vysvetlenú v tomto oddiele a na základe všetkých skutočností zistených Komisiou, ako aj všetkých vyhlásení dotknutej krajiny možno podľa článku 31 ods. 7 nariadenia o NNN rybolove konštatovať, že stupeň rozvoja a celková výkonnosť Taiwanu nie sú z hľadiska riadenia rybolovu oslabené stupňom jeho rozvoja.

         4.   ZÁVERY TÝKAJÚCE SA MOŽNOSTI OZNAČENIA KRAJINY ZA NESPOLUPRACUJÚCU TRETIU KRAJINU

               (105)

               So zreteľom na dosiahnuté závery v súvislosti s neschopnosťou Taiwanu plniť si záväzky, ktoré mu ako vlajkovému, prístavnému, pobrežnému alebo trhovému štátu vyplývajú z medzinárodného práva, a prijať opatrenia na zabraňovanie NNN rybolovu, na odrádzanie od neho a jeho odstraňovanie, by sa malo Taiwanu zaslať oznámenie v súlade s článkom 32 nariadenia o NNN rybolove o možnosti jej označenia za krajinu, ktorú Komisia považuje za nespolupracujúcu tretiu krajinu v boji proti NNN rybolovu.

               (106)

               V súlade s článkom 32 ods. 1 nariadenia o NNN rybolove by Komisia mala zaslať oznámenie Taiwanu o možnosti jeho označenia za nespolupracujúcu tretiu krajinu. Komisia by takisto mala voči Taiwanu podniknúť všetky kroky uvedené v článku 32 nariadenia o NNN rybolove. V záujme riadneho úradného postupu je potrebné stanoviť lehotu, v rámci ktorej môže uvedená krajina písomne odpovedať na oznámenie a napraviť danú situáciu.

               (107)

               V oznámení Taiwanu o možnosti jeho označenia za nespolupracujúcu krajinu sa nevylučuje, ani z neho automaticky nevyplýva žiadne z následných opatrení prijatých Komisiou alebo Radou na účely označenia nespolupracujúcich krajín a zostavenia ich zoznamu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článok
   Taiwanu sa oznamuje, že ho Komisia môže označiť za nespolupracujúcu tretiu krajinu v boji proti nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu.

      V Bruseli 1. októbra 2015

            Za Komisiu

         Karmenu VELLA

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 286, 29.10.2008, s. 1.

      (2)  Samostatné colné územie Taiwanu, Penghu, Kinmenu a Matscua („čínsky Tchaj-pej“).

      (3)  Pojmy „štát“ a „krajina“ sa v súvislosti s rybolovným subjektom Taiwan používajú len v kontexte nariadenia o NNN rybolove.

      (4)  Informácie získané z webovej stránky:
   https://treaties.un.org/pages/ViewDetails.aspx?src=TREATY&mtdsg_no=XXI-2&chapter=21&lang=en#1
   https://treaties.un.org/pages/HistoricalInfo.aspx#China

      (5)  Informácie získané z webovej stránky:
   https://treaties.un.org/pages/ViewDetails.aspx?src=TREATY&mtdsg_no=XXI-1&chapter=21&lang=en
   https://treaties.un.org/pages/HistoricalInfo.aspx#China

      (6)  Pozri vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) č. 137/2014 z 12. februára 2014, ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 468/2010, ktorým sa ustanovuje zoznam EÚ obsahujúci plavidlá zúčastňujúce sa na nezákonnom, neohlásenom a neregulovanom rybolove (Ú. v. EÚ L 43, 13.2.2014, s. 47).

      (7)  Informácie získané z webovej stránky: http://www.radionz.co.nz/international/pacific-news/266070/arrests-in-marshalls-over-illegal-fishing

      (8)  Informácie získané z webovej stránky: http://legal.un.org/ilc/texts/instruments/english/conventions/8_1_1958_high_seas.pdf

      (9)  Dobrovoľné usmernenia k vykonávaniu povinností vlajkového štátu, 2014, získané z webovej stránky: http://www.fao.org/3/a-mk052e.pdf

      (10)  Medzinárodný akčný plán na zabraňovanie nezákonnému, nenahlásenému a neregulovanému rybolovu, odrádzanie od neho a jeho odstraňovanie, Organizácia OSN pre výživu a poľnohospodárstvo, 2001.

      (11)  Uznesenie komisie IOTC 11/03, k dispozícii na webovej stránke: http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/compliance/cmm/iotc_cmm_11-03_en.pdf

      (12)  Dohovor komisie WCPFC, k dispozícii na webovej stránke: https://www.wcpfc.int/system/files/text.pdf

      (13)  http://eng.stat.gov.tw/ct.asp?xItem=25280&ctNode=6032&mp=5

      (14)  Správa komisie IOTC o plnení záväzkov Taiwanu, dokument č. IOTC-2015-CoC12-CR36 z 23. marca 2015.

      (15)  Dokument komisie IOTC č. IOTC-2015-CoC12-08c Add_1, 27. marca 2015.

      (16)  Dokument komisie IOTC č. IOTC-2014-CoC11-08c Add_1, 26. apríla 2014.

      (17)  Správa z jedenásteho zasadnutia Výboru pre kontrolu plnenia záväzkov, Colombo, Srí Lanka, 26. – 28. máj 2014, s. 14-15.

      (18)  Informácie získané z webovej stránky:
   http://www.iotc.org/sites/default/files/documents/2015/03/IOTC-2015-CoC12-04bE_-_IOTC_ROP_-_Contractors_Report.pdf

      (19)  Programy regionálnych pozorovateľov komisie ICCAT a reakcie, 5. november 2014, COC-305/2014, s. 33 – 49.

      (20)  List z 13. februára 2014.

      (21)  Súhrnná správa vedeckého výboru komisie WCPFC z 10. pravidelného zasadnutia, bod 82.

      (22)  Hodnotenie dodržiavania záväzkov členov a spolupracujúcich nezmluvných strán, 2. zasadnutie výboru pre dodržiavanie záväzkov a technické otázky, Auckland, Nový Zéland, 30. – 31. január 2015.

      (23)  http://eng.stat.gov.tw/ct.asp?xItem=25280&ctNode=6032&mp=5


title: Rozhodnutie Rady z  2. decembra 2013 , ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok

text:
               7.12.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 358/5

         ROZHODNUTIE RADY
   z 2. decembra 2013,
   ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok
   2013/C 358/05
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 1365/75 z 26. mája 1975 o zriadení Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (1), a najmä na jeho článok 6,
   so zreteľom na zoznamy kandidátov, ktoré Rade predložili vlády členských štátov a organizácie zamestnancov a zamestnávateľov,
   keďže:

               (1)

               Rada svojimi rozhodnutiami z 22. novembra 2010 (2), 7. marca 2011 (3), 12. júla 2011 (4), 20. septembra 2011 (5) a 29. októbra 2012 (6) vymenovala členov a náhradníkov riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok na obdobie od 1. decembra 2010 do 30. novembra 2013.

               (2)

               Členovia a náhradníci riadiacej rady zastupujúci vlády členských štátov a zamestnanecké a zamestnávateľské organizácie by mali byť vymenovaní na obdobie troch rokov.

               (3)

               Komisia má vymenovať svojich vlastných zástupcov riadiacej rady,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Za členov a náhradníkov riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok sa na obdobie od 1. decembra 2013 do 30. novembra 2016 vymenúvajú:
   I.   ZÁSTUPCOVIA VLÁDY

               Krajina

               Členovia

               Náhradníci

               Belgicko

               Michel DE GOLS

               Alain PIETTE

               Bulharsko

               Teodora TODOROVA

               Iskren ANGELOV

               Česká republika

               Vlastimil VÁŇA

               Veronika ŽIDLÍKOVÁ

               Dánsko

               Lone HENRIKSEN

               Lis WITSØ-LUND

               Nemecko

               Andreas HORST

               Sebastian JOBELIUS

               Estónsko

               EVA PÕLDIS

               Ester Rünkla

               Írsko

               Paul CULLEN

               Mary O’SULLIVAN

               Grécko

               Stamatia PISIMISI

               Ioannis KONSTANTAKOPOULOS

               Chorvátsko

               Narcisa MANOJLOVIĆ

               Olivera FIŠEKOVIĆ

               Španielsko

               Paloma GARCÍA GARCÍA

               José Ignacio MARTÍN FERNÁNDEZ

               Francúzsko

               Valérie DELAHAYE-GUILLOCHEAU

               Marie-Soline CHOMEL

               Taliansko

               Aviana Maria Teresa BULGARELLI

               Carla ANTONUCCI

               Cyprus

               Andreas MYLONAS

               Orestis MESSIOS

               Lotyšsko

               Ineta TĀRE

               Ineta VJAKSE

               Litva

               Rita KAZLAUSKIENĖ

               Evaldas BACEVIČIUS

               Luxembursko

               Nadine WELTER

               Gary TUNSCH

               Maďarsko

               Malta

               Roderick MIZZI

               Anthony AZZOPARDI

               Holandsko

               Roel GANS

               Martin BLOMSMA

               Rakúsko

               Stephanie MATTES

               Petra PENCS

               Poľsko

               Jerzy CIECHAŃSKI

               Joanna MACIEJEWSKA

               Portugalsko

               Manuel MADURO ROXO

               Isilda FERNANDES

               Rumunsko

               Alexandru ALEXE

               Liliana Ramona MOȘTENESCU

               Slovinsko

               Vladka KOMEL

               Andraž BOBOVNIK

               Slovensko

               Silvia GREGORCOVÁ

               Fínsko

               Antti NÄRHINEN

               Maija LYLY-YRJÄNÄINEN

               Švédsko

               Hannes KANTELIUS

               Håkan NYMAN

               Spojené kráľovstvo

               Ciaran DEVLIN

               Shyamala BALENDRA

   II.   ZÁSTUPCOVIA ORGANIZÁCIÍ ZAMESTNANCOV

               Krajina

               Členovia

               Náhradníci

               Belgicko

               Hermann FONCK

               François PHILIPS

               Bulharsko

               Ivan KOKALOV

               Vesselin MITOV

               Česká republika

               Hana MÁLKOVÁ

               Tomáš PAVELKA

               Dánsko

               Jan KAHR FREDERIKSEN

               Heidi RØNNE MØLLER

               Nemecko

               Marika HÖHN

               Ghazaleh NAZZIBI

               Estónsko

               Kalle KALDA

               Kadi ALATALU

               Írsko

               Sally Anne KINAHAN

               Peter COLDRICK

               Grécko

               Panagiotis SYRIOPOULOS

               Panagiotis KORDATOS

               Chorvátsko

               Marija HANŽEVAČKI

               Dijana ŠOBOTA

               Španielsko

               Antonia RAMOS YUSTE

               Ramon BAEZA

               Francúzsko

               Emmanuel COUVREUR

               Rafaël NEDZYNSKI

               Taliansko

               Fausto DURANTE

               Cinzia DEL RIO

               Cyprus

               Nicolaos EPISTITHIOU

               Lotyšsko

               Ruta PORNIECE

               Litva

               Kristina KRUPAVIČIENĖ

               Danute ŠLIONSKIENĖ

               Luxembursko

               Véronique EISCHEN

               Vincent JACQUET

               Maďarsko

               Melinda KELEMEN

               Erzsébet HANTI

               Malta

               Holandsko

               Erik PENTENGA

               Sonja BALJEU

               Rakúsko

               Dinah DJALINOUS-GLATZ

               Adi BUXBAUM

               Poľsko

               Bogdan OLSZEWSKI

               Piotr OSTROWSKI

               Portugalsko

               Armando DAOSTA FARIAS

               Vítor Manuel VICENTE COELHO

               Rumunsko

               Adrian MARIN

               Luminița VINTILĂ

               Slovinsko

               Pavle VRHOVEC

               Maja KONJAR

               Slovensko

               Erik MACÁK

               Fínsko

               Juha ANTILA

               Leila KURKI

               Švédsko

               Mats ESSEMYR

               Sten GELLERSTEDT

               Spojené kráľovstvo

               Paul SELLERS

               Elena CRASTA

   III.   ZÁSTUPCOVIA ORGANIZÁCIÍ ZAMESTNÁVATEĽOV

               Krajina

               Členovia

               Náhradníci

               Belgicko

               Kris DE MEESTER

               Roland WAEYAERT

               Bulharsko

               Dimitar BRANKOV

               Nikola ZIKATANOV

               Česká republika

               Vladimíra DRBALOVÁ

               Pavla BŘEČKOVÁ

               Dánsko

               Karen ROIY

               Berit TOFT FIHL

               Nemecko

               Lutz MÜHL

               Renate HORNUNG-DRAUS

               Estónsko

               Eve PÄÄRENDSON

               Marika MERILAI

               Írsko

               Brendan McGINTY

               Eamonn McCOY

               Grécko

               Rena BARDANI

               Ekaterini DASKALAKI

               Chorvátsko

               Davor MAJETIC

               Nenad SEIFERT

               Španielsko

               Miguel CANALES GUTIÉRREZ

               Javier BLASCO de LUNA

               Francúzsko

               Emmanuel JAHAN

               Taliansko

               Stefania ROSSI

               Paola ASTORRI

               Cyprus

               Lena PANAYIOTOU

               Polyvios POLYVIOU

               Lotyšsko

               Ilona KIUKUCĀNE

               Anita LĪCE

               Litva

               Luxembursko

               Fabio STUPICI

               Magalie LYSIAK

               Maďarsko

               Antal CSUPORT

               Adrienn BÁLINT

               Malta

               Martin BORG

               Holandsko

               W.M.J.M. VAN MIERLO

               Gerard A. M. VAN DER GRIND

               Rakúsko

               Katharina LINDNER

               Heidrun MAIER-DE-KRUIJFF

               Poľsko

               Anna KWIATKIEWICZ

               Portugalsko

               Marcelino Peralta PENA COSTA

               António VERGUEIRO

               Rumunsko

               Doru Claudian FRUNZULICĂ

               Ștefan RĂDEANU

               Slovinsko

               Tatjana PAJNKIHAR

               Igor ANTAUER

               Slovensko

               Martin HOŠTÁK

               Fínsko

               Jenni RUOKONEN

               Minna ETU-SEPPÄLÄ

               Švédsko

               Sverker RUDEBERG

               Niklas BECKMAN

               Spojené kráľovstvo

               Neil CARBERRY

               Rob WALL

         Článok 2
   Členov a náhradníkov, ktorí ešte nie sú navrhnutí, vymenuje Rada neskôr.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 2. decembra 2013

            Za Radu

            predseda

         E. GUSTAS

      (1)  Ú. v. ES L 139, 30.5.1975, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ C 322, 27.11.2010, s. 8.

      (3)  Ú. v. EÚ C 83, 17.3.2011, s. 4.

      (4)  Ú. v. EÚ C 208, 14.7.2011, s. 3.

      (5)  Ú. v. EÚ C 278, 22.9.2011, s. 2.

      (6)  Ú. v. EÚ C 334, 31.10.2012, s. 2.


title: Rozhodnutie Rady z 21. februára 1994 o pristúpení spoločenstva k Dohovoru o ochrane morského prostredia oblasti Baltického mora z roku 1974 (Helsinský dohovor)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31994D0156

Úradný vestník L 073 , 16/03/1994 S. 0001 - 0001 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 11 Zväzok 29 S. 0220  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 11 Zväzok 29 S. 0220

		Rozhodnutie Radyz 21. februára 1994o pristúpení spoločenstva k Dohovoru o ochrane morského prostredia oblasti Baltického mora z roku 1974 (Helsinský dohovor)(94/156/ES)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva a najmä na jej článok 130s v spojení s článkom 228 odsek 3, prvý pododsek,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [3]keďže podľa článku 130r zmluvy politikou spoločenstva v oblasti životného prostredia je prispievať k nasledujúcim cieľom: zachovanie, ochrana a zlepšovanie kvality životného prostredia, ochrana ľudského zdravia, rozvážne a racionálne využívanie prírodných zdrojov; keďže ďalej, spoločenstvo a členské štáty spolupracujú v rámci ich súdnych právomocí s tretími krajinami a príslušnými medzinárodnými organizáciami;keďže spoločenstvo prijalo opatrenia v oblasti, ku ktorej sa vzťahuje Dohovor o ochrane morského prostredia oblasti Baltického mora z roku 1974 (Helsinský dohovor) a malo by konať v tejto oblasti na medzinárodnej úrovni;keďže Komisia sa ako pozorovateľ zúčastňuje na schôdzach Komisie na ochranu baltického morského prostredia od 19. februára 1991;keďže Komisia za zúčastňovala na schôdzach skupiny vytvorenej ad hoc na revíziu Dohovoru o ochrane morského prostredia oblasti Baltického mora;keďže Dohovor o ochrane morského prostredia oblasti Baltického mora bol zmenený a doplnený s úmyslom povoliť pristúpenie spoločenstva,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Európske spoločenstvo pristúpi k Dohovoru o ochrane morského prostredia oblasti Baltického mora z roku 1974 (Helsinský dohovor).Text dohovoru je pripojený k tomuto rozhodnutiu.Článok 2Predseda Rady je oprávnený určiť osobu alebo osoby splnomocnené na uloženie listiny o pristúpení v súlade s článkom 26 dohovoru.V Bruseli 21. februára 1994Za RadupredsedaTh. Pangalos[1] Ú. v. ES C 222, 18.8.1993, s. 13.[2] Ú. v. ES C 315, 22.11.1993.[3] Ú. v. ES C 34, 2.2.1994, s. 5.--------------------------------------------------


title: 2014/638/EÚ: Rozhodnutie Európskej rady z 30. augusta 2014 o voľbe predsedu Európskej rady

text:
               2.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 262/5

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ RADY
   z 30. augusta 2014
   o voľbe predsedu Európskej rady

      (2014/638/EÚ)

   EURÓPSKA RADA,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 15 ods. 5,
   keďže:

               (1)

               Funkčné obdobie súčasného predsedu Európskej rady Hermana VAN ROMPUYA sa skončí 30. novembra 2014.

               (2)

               Preto by sa mal zvoliť nový predseda Európskej rady,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa za predsedu Európskej rady na obdobie od 1. decembra 2014 do 31. mája 2017 volí pán Donald TUSK.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie oznámi pánovi Donaldovi TUSKOVI generálny tajomník Rady.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 30. augusta 2014

            Za Európsku radu

            predseda

         H. VAN ROMPUY


title: Rozhodnutie Rady 2003/169/SVV z 27. februára 2003 určujúce, ktoré ustanovenia Dohovoru o zjednodušenom postupe extradície medzi členskými štátmi Európskej únie z roku 1995 a Dohovoru o extradícii medzi členskými štátmi Európskej únie z roku 1996 predstavujú vývoj Schengenského acquis v súlade s Dohodou o pristúpení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju Schengenského acquis

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32003D0169

Úradný vestník L 067 , 12/03/2003 S. 0025 - 0026

		Rozhodnutie Rady 2003/169/SVVz 27. februára 2003určujúce, ktoré ustanovenia Dohovoru o zjednodušenom postupe extradície medzi členskými štátmi Európskej únie z roku 1995 a Dohovoru o extradícii medzi členskými štátmi Európskej únie z roku 1996 predstavujú vývoj Schengenského acquis v súlade s Dohodou o pristúpení Islandskej republiky a Nórskeho kráľovstva k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju Schengenského acquisRADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 31 písm. b) a článok 34 ods. 2 písm. c),so zreteľom na podnet Švédskeho kráľovstva [1],so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [2],keďže:(1) S cieľom dosiahnutia cieľov Európskej únie Rada prijala Dohovor o zjednodušenom postupe extradície medzi členskými štátmi Európskej únie [3] (ďalej len "Dohovor o zjednodušenej extradícii") a Dohovor o extradícii medzi členskými štátmi Európskej únie [4] (ďalej len "Dohovor o extradícii").(2) Aby sa zabezpečil jasný a jednoznačný právny stav, je potrebné určiť vzťah medzi ustanoveniami vyššie uvedených dohovorov a ustanoveniami kapitoly 4 hlavy III Dohovoru z 19. júna 1990, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 o postupnom zrušení kontrol na spoločných hraniciach [5] (ďalej len "Schengenský dohovor"), ktoré boli zahrnuté do rámca Európskej únie, keď 1. mája 1999 nadobudla platnosť Amsterdamská zmluva.(3) Je tiež potrebné pridružiť Islandskú republiku a Nórske kráľovstvo k uplatňovaniu ustanovení Dohovoru o zjednodušenej extradícii a niektorých ustanovení Dohovoru o extradícii, ktoré predstavujú vývoj Schengenského acquis a patria do článku 1 rozhodnutia Rady 1999/437/ES zo 17. mája 1999 o určitých vykonávacích predpisoch k Dohode uzavretej medzi Radou Európskej únie a Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom o pridružení týchto dvoch štátov pri vykonávaní, uplatňovaní a vývoji Schengenského acquis [6].(4) Postupy ustanovené v Dohode uzatvorenej Radou Európskej únie s Islandskou republikou a Nórskym kráľovstvom, ktorá sa týka pridruženia týchto dvoch štátov k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju Schengenského acquis [7] (ďalej len "asociačná dohoda"), boli s ohľadom na toto rozhodnutie dodržané.(5) Keď sa Islandskej republike a Nórskemu kráľovstvu oznámi prijatie tohto rozhodnutia v súlade s článkom 8 ods. 2 písm. a) asociačnej dohody, bude sa od týchto dvoch štátov požadovať, aby pri informovaní Rady a Komisie o splnení svojich ústavných požiadaviek urobili príslušné vyhlásenia a podali príslušné oznámenia podľa článku 7 ods. 4, článku 9, článku 12 ods. 3 a článku 15 Dohovoru o zjednodušenej extradícii a článku 6 ods. 3 a článku 13 ods. 2 Dohovoru o extradícii,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Dohovor o zjednodušenej extradícii predstavuje vývoj ustanovení Schengenského acquis, najmä článku 66 Schengenského dohovoru.Článok 2Články 2, 6, 8, 9 a 13 Dohovoru o extradícii a jeho článok 1 v tom rozsahu, v akom tento článok súvisí s týmito ostatnými článkami, predstavujú vývoj ustanovení Schengenského acquis, najmä jeho článku 61, článku 62 ods. 1 a 2 a článkov 63 a 65 Schengenského dohovoru.Článok 31. Bez toho, aby bol dotknutý článok 8 asociačnej dohody, ustanovenia Dohovoru o zjednodušenej extradícii nadobudnú platnosť pre Island a Nórsko k tomu istému dátumu, kedy nadobudne platnosť dohovor v súlade s jeho článkom 16 ods. 2 alebo ak tento dátum bude pred 1. júlom 2002, k neskoršiemu dátumu.2. Skôr, ako Dohovor o zjednodušenej extradícii nadobudne platnosť pre Island a Nórsko, môžu tieto štáty za predpokladu informovania o splnení svojich ústavných požiadaviek v súlade s článkom 8 ods. 2 asociačnej dohody vyhlásiť, že tieto ustanovenia sa vzťahujú na ich vzťahy so štátmi, ktoré urobili to isté vyhlásenie. Tieto vyhlásenia nadobudnú platnosť 90 dní po dátume ich uloženia.3. Bez toho, aby bol dotknutý článok 8 asociačnej dohody, články 2, 6, 8, 9 a 13 Dohovoru o extradícii nadobudnú platnosť pre Island a Nórsko k dátumu, keď nadobudne platnosť dohovor v súlade s jeho článkom 18 ods. 3 alebo, ak tento dátum bude pred 1. júlom 2002, k neskoršiemu dátumu.4. Skôr, ako ustanovenia Dohovoru o extradícii nadobudnú platnosť pre Island a Nórsko, môžu tieto štáty za predpokladu informovania o splnení svojich ústavných požiadaviek v súlade s článkom 8 ods. 2 asociačnej dohody vyhlásiť, že tieto ustanovenia sa vzťahujú na ich vzťahy so štátmi, ktoré urobili to isté vyhlásenie. Tieto vyhlásenia nadobudnú platnosť deväťdesiat dní po dátume ich uloženia.Článok 41. K tomu istému dátumu, keď nadobudne platnosť Dohovor o zjednodušenej extradícii v súlade s jeho článkom 16 ods. 2, sa zrušuje článok 66 Schengenského dohovoru. Napriek tomu, toto ustanovenie sa aj naďalej vzťahuje na žiadosti o extradíciu, ktoré boli predložené pred týmto dátumom, pokiaľ dotyčné členské štáty už neuplatňujú Dohovor o zjednodušenej extradícii medzi sebou na základe vyhlásení urobených v súlade s jeho článkom 16 ods. 3.2. K tomu istému dátumu, keď nadobudne platnosť Dohovor o extradícii v súlade s jeho článkom 18 ods. 3, sa zrušujú článok 61, článok 62 ods. 1 a 2 a články 63 a 65 Schengenského dohovoru. Napriek tomu sa toto ustanovenie aj naďalej vzťahuje na žiadosti o extradíciu, ktoré boli predložené pred týmto dátumom, pokiaľ dotyčné členské štáty už neuplatňujú Dohovor o extradícii medzi sebou na základe vyhlásení urobených v súlade s jeho článkom 18 ods. 4.Článok 5Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť v deň jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.V Bruseli 27. februára 2003Za RadupredsedaM. Chrisochoϊdis[1] Ú. v. ES C 195, 11.7.2001, s. 13.[2] Stanovisko doručené 13. novembra 2001 (ešte neuverejnené v úradnom vestníku).[3] Ú. v. ES C 78, 30.3.1995, s. 2.[4] Ú. v. ES C 313, 31.10.1996, s. 12.[5] Ú. v. ES L 239, 22.9.2000, s. 19.[6] Ú. v. ES L 176, 10. 7. 1999, s. 31.[7] Ú. v. ES L 176, 10. 7. 1999, s. 36.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/928 z 15. júna 2015, ktorým sa vymenúva člen a náhradník riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok za Litvu

text:
               17.6.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 150/23

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2015/928
   z 15. júna 2015,
   ktorým sa vymenúva člen a náhradník riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok za Litvu
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 1365/75 z 26. mája 1975 o zriadení Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (1), a najmä na jeho článok 6,
   so zreteľom na zoznamy kandidátov, ktoré predložili vlády členských štátov a organizácie zamestnancov a zamestnávateľov,
   keďže:

               (1)

               Rada svojím rozhodnutím z 2. decembra 2013 (2), 8. júla 2014 (3) a 18. novembra 2014 (4) vymenovala členov a náhradníkov riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok na obdobie, ktoré sa končí 30. novembra 2016, s výnimkou určitých členov.

               (2)

               Organizácia zamestnávateľov BUSINESSEUROPE navrhla kandidátov na dve neobsadené miesta,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Za člena a náhradníka riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok sa týmto na obdobie, ktoré sa končí 30. novembra 2016, vymenúvajú:
   III.   ZÁSTUPCOVIA ORGANIZÁCIÍ ZAMESTNÁVATEĽOV

               Krajina

               Člen

               Náhradník

               Litva

               Pán Danukas ARLAUSKAS

               Pán Vaidotas LEVICKIS

         Článok 2
   Členov a náhradníkov, ktorí ešte nie sú navrhnutí, vymenuje Rada neskôr.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Luxemburgu 15. júna 2015

            Za Radu

            predseda

         Kaspars GERHARDS

      (1)  Ú. v. ES L 139, 30.5.1975, s. 1.

      (2)  Rozhodnutie Rady z 2. decembra 2013, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok (Ú. v. EÚ C 358, 7.12.2013, s. 5).

      (3)  Rozhodnutie Rady z 8. júla 2014 o vymenovaní členov a náhradníkov riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok za Maďarsko (Ú. v. EÚ L 209, 16.7.2014, s. 54).

      (4)  Rozhodnutie Rady z 18. novembra 2014, ktorým sa vymenúva náhradník riadiacej rady Európskej nadácie pre zlepšovanie životných a pracovných podmienok za Maltu (Ú. v. EÚ C 420, 22.11.2014, s. 4).


title: 2014/167/EÚ: Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady z  11. marca 2014 o mobilizácii Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii podľa bodu 13 Medziinštitucionálnej dohody z  2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (žiadosť EGF/2013/008 ES/Comunidad Valenciana – textil, Španielsko)

text:
               26.3.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 90/18

      ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

   z 11. marca 2014
   o mobilizácii Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii podľa bodu 13 Medziinštitucionálnej dohody z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (žiadosť EGF/2013/008 ES/Comunidad Valenciana – textil, Španielsko)
   (2014/167/EÚ)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 z 20. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii (1), a najmä na jeho článok 12 ods. 3,
   so zreteľom na nariadenie Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ustanovuje viacročný finančný rámec na roky 2014 – 2020 (2), a najmä na jeho článok 12,
   so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (3), a najmä na jej bod 13,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii (EGF) bol zriadený s cieľom poskytovať dodatočnú podporu pracovníkom prepusteným v dôsledku veľkých štrukturálnych zmien v usporiadaní svetového obchodu spôsobených globalizáciou a pomôcť im pri opätovnom začleňovaní sa na trh práce.

               (2)

               Nariadenie (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 umožňuje mobilizáciu EGF v rámci ročného stropu vo výške 150 miliónov EUR.

               (3)

               Španielsko predložilo žiadosť 8. októbra 2013 o mobilizáciu EGF v dôsledku prepúšťania v 198 podnikoch, ktorých činnosť patrí podľa klasifikácie NACE Revision 2 do divízie 13 (výroba textilu) a ktoré pôsobia v regióne NUTS II Comunidad Valenciana (ES52), a do 5. novembra 2013 ju doplnilo o dodatočné informácie. Táto žiadosť spĺňa požiadavky na určenie finančných príspevkov podľa článku 10 nariadenia (ES) č. 1927/2006. Komisia preto navrhuje mobilizovať prostriedky vo výške 840 000 EUR.

               (4)

               EGF by sa mal preto mobilizovať s cieľom poskytnúť finančný príspevok v prípade žiadosti Španielska,

         PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   V rámci všeobecného rozpočtu Európskej únie na rozpočtový rok 2014 sa z Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii mobilizujú prostriedky vo výške 840 000 EUR vo forme viazaných a platobných rozpočtových prostriedkov.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Štrasburgu 11. marca 2014

            Za Európsky parlament

            predseda

         M. SCHULZ

            Za Radu

            predseda

         D. KOURKOULAS

      (1)  Ú. v. EÚ L 406, 30.12.2006, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 884.

      (3)  Ú. v. EÚ C 373, 20.12.2013, s. 1.