title: Rozhodnutie Európskej rady z  1. decembra 2009 , ktorým sa prijíma rokovací poriadok Európskej rady

text:
               2.12.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 315/51

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ RADY
   z 1. decembra 2009,
   ktorým sa prijíma rokovací poriadok Európskej rady
   (2009/882/EÚ)
   EURÓPSKA RADA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 235 ods. 3,
   keďže:

               (1)

               Na základe Lisabonskej zmluvy sa Európska rada stáva inštitúciou Európskej únie.

               (2)

               Je preto žiaduce, aby Európska únia prijala svoj rokovací poriadok.

               (3)

               S cieľom umožniť jeho bezodkladné prijatie v deň nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy je v prípade tohto rozhodnutia žiaduce umožniť Európskej rade, aby na prijatie svojho rokovacieho poriadku použila písomný postup ustanovený v jeho článku 7,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   1.   Európska rada týmto prijíma svoj rokovací poriadok uvedený v prílohe.
   2.   Na účely prijatia svojho rokovacieho poriadku môže Európska rada použiť písomný postup ustanovený v jeho článku 7.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom prijatia.
   Uverejní sa v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 1. decembra 2009

            Za Európsku radu

            predseda

         H. VAN ROMPUY

   PRÍLOHA

      ROKOVACÍ PORIADOK EURÓPSKEJ RADY

   Článok 1
   Zvolanie zasadnutí a miesto konania
   1.   Európska rada zasadá dvakrát za polrok, zvoláva ju jej predseda (1).
   Najneskôr jeden rok pred začiatkom dotknutého šesťmesačného obdobia predseda Európskej rady v úzkej spolupráci s členským štátom, ktorý bude vykonávať predsedníctvo počas uvedeného šesťmesačného obdobia, oznámi plánované dátumy zasadnutí Európskej rady počas uvedeného obdobia.
   Ak si to vyžaduje situácia, predseda zvolá mimoriadne zasadnutie Európskej rady (2).
   2.   Európska rada zasadá v Bruseli.
   Za výnimočných okolností môže predseda Európskej rady so súhlasom Rady pre všeobecné záležitosti alebo Výboru stálych predstaviteľov, uznášajúcimi sa jednomyseľne, rozhodnúť, že sa zasadnutie Európskej rady uskutoční na inom mieste.
   Článok 2
   Príprava rokovaní Európskej rady a nadväzovanie na ne
   1.   Predseda Európskej rady zabezpečuje prípravu a plynulosť rokovaní Európskej rady v spolupráci s predsedom Komisie a na základe rokovaní Rady pre všeobecné záležitosti (3).
   2.   Rada pre všeobecné záležitosti pripravuje zasadnutia Európskej rady a spolu s predsedom Európskej rady a Komisiou zabezpečuje ich nadväznosť (4).
   3.   Predseda nadviaže úzku spoluprácu a koordináciu s predsedníctvom Rady a predsedom Komisie, najmä prostredníctvom pravidelných stretnutí.
   4.   V prípade prekážok vo výkone funkcie z dôvodu choroby, v prípade smrti alebo ukončenia funkčného obdobia podľa článku 15 ods. 5 Zmluvy o Európskej únii nahradí predsedu Európskej rady až do zvolenia jeho nástupcu člen Európskej rady zastupujúci členský štát, ktorý vykonáva polročné predsedníctvo Rady.
   Článok 3
   Program a jeho príprava
   1.   Na účely prípravy uvedenej v článku 2 ods. 2 predseda Európskej rady najmenej štyri týždne pred každým riadnym zasadnutím Európskej rady uvedeným v článku 1 ods. 1 v úzkej spolupráci s členom Európskej rady zastupujúcim členský štát, ktorý vykonáva polročné predsedníctvo Rady, a predsedom Komisie predloží Rade pre všeobecné záležitosti anotovaný návrh programu zasadnutia.
   Príspevky iných zložení Rady k rokovaniam Európskej rady sa zašlú Rade pre všeobecné záležitosti najneskôr dva týždne pred zasadnutím Európskej rady.
   Predseda Európskej rady v rámci úzkej spolupráce uvedenej v prvom pododseku vypracuje návrh usmernení pre závery Európskej rady a prípadné návrhy záverov a návrhy rozhodnutí Európskej rady, ktoré prerokuje Rada pre všeobecné záležitosti.
   Posledné zasadnutie Rady pre všeobecné záležitosti sa uskutoční v posledných piatich dňoch, ktoré predchádzajú zasadnutiu Európskej rady. Predseda Európskej rady vypracuje predbežný program na základe výsledkov týchto rokovaní.
   2.   S výnimkou naliehavých a nepredvídateľných dôvodov spojených napríklad s aktuálnymi medzinárodnými udalosťami nesmie v období medzi zasadnutím Rady pre všeobecné záležitosti, na ktorého konci sa vypracuje predbežný program, a zasadnutím Európskej rady rokovať o otázke predloženej Európskej rade žiadne iné zloženie Rady ani prípravný orgán Rady.
   3.   Európska rada schváli program na začiatku svojho zasadnutia.
   Témy zaradené do programu by sa vo všeobecnosti mali vopred preskúmať v súlade s ustanoveniami tohto článku.
   Článok 4
   Zloženie Európskej rady, delegácie a priebeh rokovaní
   1.   Každé zasadnutie Európskej rady trvá najviac dva dni, pokiaľ Európska rada alebo Rada pre všeobecné záležitosti na podnet predsedu Európskej rady nerozhodne inak.
   Člen Európskej rady zastupujúci členský štát, ktorý vykonáva predsedníctvo Rady, podá po porade s jej predsedom Európskej rade správu o rokovaniach Rady.
   2.   Predseda Európskeho parlamentu môže byť pozvaný na vypočutie Európskou radou (5). Táto výmena názorov sa uskutočňuje na začiatku zasadnutia Európskej rady, pokiaľ Európska rada nerozhodne jednomyseľne inak.
   Stretnutia so zástupcami tretích štátov alebo medzinárodných organizácií a inými osobnosťami popri zasadnutí Európskej rady sa môžu konať len výnimočne a po predchádzajúcom súhlase Európskej rady uznášajúcej sa jednomyseľne na podnet predsedu Európskej rady.
   3.   Zasadnutia Európskej rady sú neverejné.
   4.   Európska rada sa skladá z hláv štátov alebo predsedov vlád členských štátov, ako aj svojho predsedu a predsedu Komisie. Jej rokovaní sa zúčastňuje vysoký predstaviteľ Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (6).
   Ak si to vyžaduje program rokovania, členovia Európskej rady môžu rozhodnúť, že každému z nich bude pomáhať minister a v prípade predsedu Komisie člen Komisie (7).
   Celková veľkosť delegácií, ktorým sa povolí prístup do budovy, v ktorej sa koná zasadnutie Európskej rady, je obmedzená na 20 osôb za členský štát a Komisiu a päť za vysokého predstaviteľa; v tomto počte nie je zahrnutý technický personál, ktorý vykonáva osobitné bezpečnostné úlohy alebo poskytuje logistickú podporu. Mená a funkcie členov delegácií sa vopred oznamujú generálnemu sekretariátu Rady.
   Predseda zodpovedá za uplatňovanie tohto rokovacieho poriadku a plynulý priebeh rokovaní.
   Článok 5
   Zastupovanie v Európskom parlamente
   Európsku radu zastupuje v Európskom parlamente predseda Európskej rady.
   Predseda Európskej rady predkladá po každom zasadnutí Európskej rady správu Európskemu parlamentu (8).
   Člen Európskej rady zastupujúci členský štát, ktorý vykonáva predsedníctvo Rady, predloží Európskemu parlamentu priority svojho predsedníctva a výsledky dosiahnuté počas dotknutého šesťmesačného obdobia.
   Článok 6
   Prijímanie pozícií, rozhodnutia a uznášaniaschopnosť
   1.   Rozhodnutia Európskej rady sa prijímajú konsenzom, ak nie je v zmluvách ustanovené inak (9).
   2.   Európska rada prijíma rozhodnutia a hlasuje podľa zmlúv na podnet predsedu.
   Predseda je okrem toho povinný začať hlasovanie na podnet člena Európskej rady, pokiaľ tak rozhodne väčšina jej členov.
   3.   Na hlasovanie Európskej rady je potrebná prítomnosť dvoch tretín jej členov. Pri hlasovaní predseda overí, či je Európska rada uznášaniaschopná. Osoba predsedu Európskej rady a predsedu Komisie sa pri zisťovaní uznášaniaschopnosti nezohľadňujú.
   4.   Pri hlasovaní môže každý člen Európskej rady tiež konať najviac za jedného ďalšieho člena (10).
   Ak sa o veci v Európskej rade hlasuje, jej predseda a predseda Komisie sa nezúčastnia hlasovania (11).
   5.   Európska rada sa pri procedurálnych otázkach podľa tohto rokovacieho poriadku uznáša jednoduchou väčšinou (12).
   Článok 7
   Písomný postup
   Rozhodnutia európskej rady o naliehavej záležitosti sa môžu prijímať písomným hlasovaním, ak predseda Európskej rady navrhne použitie tohto postupu. Písomné hlasovanie sa môže uskutočniť, ak s týmto postupom súhlasia všetci členovia Európskej rady s hlasovacím právom.
   Generálny sekretariát Rady pravidelne vypracúva zoznam aktov, ktoré sa prijali písomným postupom.
   Článok 8
   Zápisnica
   Z každého zasadnutia sa vyhotovuje zápisnica, ktorej návrh do pätnástich dní vypracuje Generálny sekretariát Rady. Tento návrh sa predloží na schválenie Európskej rade a potom ho podpíše generálny tajomník Rady.
   V zápisnici sa uvádzajú:

               —

               dokumenty predložené Európskej rade,

               —

               schválené závery,

               —

               prijaté rozhodnutia,

               —

               vyhlásenia Európskej rady a vyhlásenia, o ktorých uvedenie požiadal člen Európskej rady.

         Článok 9
   Rokovania a rozhodnutia na základe dokumentov a návrhov, ktoré sa vypracovali v jazykoch ustanovených platnými pravidlami o používaní jazykov
   1.   Ak Európska rada jednomyseľne nerozhodne inak z dôvodu naliehavosti, rokuje a rozhoduje len na základe dokumentov a návrhov, ktoré boli vypracované v jazykoch ustanovených platnými pravidlami o používaní jazykov.
   2.   Každý člen Európskej rady môže podať námietku proti rokovaniu, ak nie sú znenia navrhovaných zmien a doplnení vypracované v ním požadovanom jazyku spomedzi jazykov uvedených v odseku 1.
   článok 10
   Zverejnenie výsledkov hlasovania, odôvodnení hlasovania a zápisníc a prístup k dokumentom
   1.   Keď Európska rada prijíma rozhodnutie podľa zmlúv, môže spôsobom hlasovania, ktorý sa vzťahuje na dotknuté rozhodnutie, rozhodnúť, že sa zverejnia výsledky hlasovania, ako aj vyhlásenia do zápisnice a body zápisnice súvisiace s prijatím dotknutého rozhodnutia.
   Ak sa výsledok hlasovania zverejní, na žiadosť dotknutého člena Európskej rady sa zverejnia aj odôvodnenia hlasovania poskytnuté počas hlasovania, pričom sa zohľadní tento rokovací poriadok, právna istota a záujmy Európskej rady.
   2.   Ustanovenia o prístupe verejnosti k dokumentom Rady uvedené v prílohe II k rokovaciemu poriadku Rady sa primerane vzťahujú aj na dokumenty Európskej rady.
   Článok 11
   Služobné tajomstvo a poskytovanie dokumentov na súdne konanie
   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia o prístupe verejnosti k dokumentom, sa na rokovania Európskej rady vzťahuje povinnosť zachovávať služobné tajomstvo, pokiaľ Európska rada nerozhodne inak.
   Európska rada môže povoliť, aby sa na účely súdneho konania poskytli kópie alebo úryvky z dokumentov Európskej rady, ktoré ešte neboli zverejnené v súlade s článkom 10.
   článok 12
   Rozhodnutia Európskej rady
   1.   Rozhodnutia prijaté Európskou radou podpisuje jej predseda a generálny tajomník Rady. Pokiaľ sa v nich neuvádza adresát, uverejňujú sa v Úradnom vestníku Európskej únie. Pokiaľ sa v nich uvádza adresát, oznámi mu ich generálny tajomník Rady.
   2.   Ustanovenia o forme aktov uvedené v prílohe VI k rokovaciemu poriadku Rady sa primerane vzťahujú aj na rozhodnutia Európskej rady.
   Článok 13
   Sekretariát, rozpočet a bezpečnosť
   1.   Európskej rade a jej predsedovi pomáha Generálny sekretariát Rady pod vedením generálneho tajomníka.
   2.   Generálny tajomník Rady sa zúčastňuje zasadnutí Európskej rady. Prijíma všetky opatrenia potrebné na organizáciu rokovaní.
   3.   Generálny tajomník Rady v plnej miere zodpovedá za hospodárenie s prostriedkami zahrnutými do oddielu II rozpočtu – Európska rada a Rada a prijíma všetky opatrenia potrebné na zabezpečenie riadneho hospodárenia s týmito prostriedkami. Uvedené prostriedky vynakladá v súlade s ustanoveniami nariadenia o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na rozpočet Únie.
   4.   Bezpečnostné nariadenia Rady sa primerane vzťahujú aj na Európsku radu.
   Článok 14
   Korešpondencia určená Európskej rade
   Korešpondencia určená Európskej rade sa zasiela predsedovi na túto adresu:

               Európska rada

               rue de la Loi 175

               B-1048 Bruxelles

      (1)  Tento pododsek reprodukuje článok 15 ods. 3 prvú vetu Zmluvy o Európskej únii (ďalej len „Zmluva o EÚ“).

      (2)  Tento pododsek reprodukuje článok 15 ods. 3 poslednú vetu Zmluvy o EÚ.

      (3)  Tento odsek reprodukuje článok 15 ods. 6 písm. b) Zmluvy o EÚ.

      (4)  Tento odsek reprodukuje článok 16 ods. 6 druhý pododsek druhú vetu Zmluvy o EÚ.

      (5)  Tento pododsek reprodukuje článok 235 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“).

      (6)  Tento pododsek reprodukuje článok 15 ods. 2 Zmluvy o EÚ.

      (7)  Tento pododsek reprodukuje článok 15 ods. 3 druhú vetu Zmluvy o EÚ.

      (8)  Tento pododsek reprodukuje článok 15 ods. 6 písm. d) Zmluvy o EÚ.

      (9)  Tento odsek reprodukuje článok 15 ods. 4 Zmluvy o EÚ.

      (10)  Tento pododsek reprodukuje článok 235 ods. 1 prvý pododsek ZFEÚ.

      (11)  Tento pododsek reprodukuje článok 235 ods. 1 druhý pododsek druhú vetu ZFEÚ.

      (12)  Tento odsek reprodukuje pravidlo ustanovené v článku 235 ods. 3 ZFEÚ.


title: Rozhodnutie Rady z  2. decembra 2010 , ktorým sa vymenúvajú dve členky riadiacej rady Európskej chemickej agentúry

text:
               3.12.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 326/4

         ROZHODNUTIE RADY
   z 2. decembra 2010,
   ktorým sa vymenúvajú dve členky riadiacej rady Európskej chemickej agentúry
   2010/C 326/03
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 z 18. decembra 2006 o registrácii, hodnotení, autorizácii a obmedzovaní chemikálií (REACH) a o zriadení Európskej chemickej agentúry (1), a najmä na jeho článok 79,
   keďže:

               (1)

               Článok 79 nariadenia (ES) č. 1907/2006 ustanovuje, že Rada by mala za členov riadiacej rady Európskej chemickej agentúry vymenovať jedného zástupcu z každého členského štátu.

               (2)

               Rozhodnutím zo 7. júna 2007 (2) Rada vymenovala 27 členov riadiacej rady Európskej chemickej agentúry.

               (3)

               Švédska vláda informovala Radu o svojom zámere nahradiť švédsku zástupkyňu v riadiacej rade a predložila kandidatúru na novú zástupkyňu, ktorá by mala byť vymenovaná na obdobie do 31. mája 2013.

               (4)

               Slovinská vláda informovala Radu o svojom zámere nahradiť slovinskú zástupkyňu v riadiacej rade a predložila kandidatúru na novú zástupkyňu, ktorá by mala byť vymenovaná na obdobie do 31. mája 2013,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Pani Nina CROMNIEROVÁ švédskej štátnej príslušnosti, narodená 14. októbra 1966, sa vymenúva za členku riadiacej rady Európskej chemickej agentúry ako náhrada za pani Ethel FORSBERGOVÚ na obdobie od 4. decembra 2010 do 31. mája 2013.
   Článok 2
   Pani Simona FAJFAROVÁ slovinskej štátnej príslušnosti, narodená 17. novembra 1970, sa vymenúva za členku riadiacej rady Európskej chemickej agentúry ako náhrada za pani Martu CIRAJOVÚ na obdobie od 4. decembra 2010 do 31. mája 2013.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 2. decembra 2010

            Za Radu

            predseda

         E. SCHOUPPE

      (1)  Ú. v. EÚ L 396, 30.12.2006, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ C 134, 16.6.2007, s. 6.


title: 2010/290/: Rozhodnutie Rady z  19. januára 2010 o existencii nadmerného deficitu na Slovensku

text:
               21.5.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 125/48

         ROZHODNUTIE RADY
   z 19. januára 2010
   o existencii nadmerného deficitu na Slovensku
   (2010/290/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 126 ods. 6 v spojení s článkom 126 ods. 13 a článkom 136,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na pripomienky Slovenska,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 126 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa členské štáty majú vyhýbať nadmernému deficitu verejných financií.

               (2)

               Pakt stability a rastu vychádza z cieľa zdravých verejných financií, ktoré sú prostriedkom na posilnenie podmienok pre cenovú stabilitu a silný udržateľný rast smerujúci k vytváraniu pracovných miest.

               (3)

               V postupe pri nadmernom deficite podľa článku 126 Zmluvy o fungovaní Európskej únie objasnenom v nariadení Rady (ES) č. 1467/97 zo 7. júla 1997 o urýchľovaní a objasňovaní vykonania postupu pri nadmernom schodku (1) (ktoré je súčasťou Paktu stability a rastu) sa ustanovuje povinnosť prijať rozhodnutie o existencii nadmerného deficitu. Nariadenie (ES) č. 1467/97 tiež upravuje vykonávanie článku 104 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ktorý sa stal článkom 126 Zmluvy o fungovaní Európskej únie. V protokole o postupe pri nadmernom deficite pripojenom k Zmluve o fungovaní Európskej únie sa ustanovujú ďalšie ustanovenia týkajúce sa vykonávania postupu pri nadmernom deficite. V nariadení Rady (ES) č. 479/2009 (2) sa ustanovujú podrobné pravidlá a vymedzenia pojmov na uplatňovanie ustanovení uvedeného protokolu.

               (4)

               Cieľom reformy Paktu stability a rastu z roku 2005 bolo posilniť jeho účinnosť a hospodárske základy, ako aj zabezpečiť udržateľnosť verejných financií z dlhodobého hľadiska. Malo sa ňou zaistiť, aby sa vo všetkých krokoch v rámci postupu pri nadmernom deficite v plnej miere zohľadňovala najmä hospodárska a rozpočtová situácia. V tomto zmysle Pakt stability a rastu vytvára rámec na podporu vládnych politík zameraných na rýchle obnovenie zdravej rozpočtovej pozície so zreteľom na hospodársku situáciu.

               (5)

               V článku 104 ods. 5 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ktorý sa stal článkom 126 ods. 5 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, sa od Komisie vyžadovalo, aby predložila Rade stanovisko, ak sa domnieva, že v členskom štáte existuje alebo by mohol vzniknúť nadmerný deficit. Komisia s prihliadnutím na svoju správu podľa článku 104 ods. 3 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ktorý sa stal článkom 126 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a finančného výboru v súlade s článkom 104 ods. 4 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, ktorý sa stal článkom 126 ods. 4 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, dospela k záveru, že na Slovensku existuje nadmerný deficit. Komisia preto 11. novembra 2009 predložila Rade takéto stanovisko týkajúce sa Slovenska (3).

               (6)

               V článku 126 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa ustanovuje, že Rada by mala zvážiť všetky pripomienky, ktoré si príslušný členský štát želá vyjadriť predtým, ako Rada po celkovom posúdení rozhodne o tom, či existuje nadmerný deficit. V prípade Slovenska toto celkové posúdenie viedlo k záverom stanoveným v tomto rozhodnutí.

               (7)

               Podľa údajov, ktoré oznámili slovenské orgány v októbri 2009, sa očakáva, že deficit verejných financií na Slovensku dosiahne 6,3 % HDP v roku 2009, čím výrazne prekročí referenčnú hodnotu 3 % HDP. Plánované prekročenie referenčnej hodnoty sa môže považovať za výnimočné v zmysle zmluvy a Paktu stability a rastu. Deficit predovšetkým vyplynul okrem iného z prudkého hospodárskeho poklesu v zmysle zmluvy a Paktu stability a rastu. V predpovedi útvarov Komisie z jesene 2009 sa predpokladá, že reálny HDP v roku 2009 klesne o 5,8 % HDP. Hoci prekročenie referenčnej hodnoty 3 % odzrkadľuje najmä prudkosť hospodárskeho poklesu, je aj výsledkom výrazného zhoršovania štrukturálneho salda od roku 2005. Okrem toho plánované prekročenie referenčnej hodnoty sa nemôže považovať za dočasné, pretože v predpovedi útvarov Komisie z jesene 2009 sa predpokladá, že deficit verejných financií za predpokladu nezmenenej politiky v roku 2010 dosiahne 6 % HDP. Kritérium pre deficit podľa ustanovení zmluvy preto nie je splnené.

               (8)

               Podľa údajov, ktoré oznámili slovenské orgány v októbri 2009, zostáva hrubý dlh verejných financií výrazne pod referenčnou hodnotou 60 % HDP a plánuje sa, že v roku 2009 zostane na úrovni okolo 30 % HDP. Podľa predpovede útvarov Komisie z jesene sa predpokladá rýchle zvyšovanie pomeru dlhu, pričom za predpokladu nezmenenej politiky v roku 2011 dosiahne 42,7 % HDP.

               (9)

               V súlade s ustanoveniami Paktu stability a rastu Komisia vo svojej správe riadne zohľadnila systémové dôchodkové reformy, ktorými sa zavádza viacpilierový systém zahŕňajúci povinný, plne financovaný pilier. Hoci vykonávanie týchto reforiem vedie k dočasnému zhoršeniu rozpočtovej pozície, dlhodobá udržateľnosť verejných financií sa viditeľne zlepšuje. Na základe odhadov slovenských orgánov čisté náklady na túto reformu predstavujú 1,1 % HDP v rokoch 2009 – 2011, pričom v roku 2012 stúpnu na 1,2 % HDP. Podľa Paktu stability a rastu sa tieto náklady môžu zohľadniť na lineárnom zostupnom základe počas prechodného obdobia a iba v prípade, že deficit zostane na úrovni blízko referenčnej hodnoty. Keďže deficit nezostane v rokoch 2009 – 2011 na úrovni blízko referenčnej hodnoty, náklady na dôchodkovú reformu sa nemôžu zohľadniť.

               (10)

               Podľa článku 2 ods. 4 nariadenia (ES) č. 1467/97 môžu byť v krokoch vedúcich k rozhodnutiu Rady o existencii nadmerného deficitu podľa článku 126 ods. 6 Zmluvy o fungovaní Európskej únie zohľadnené relevantné faktory len vtedy, ak je v plnom rozsahu splnená dvojitá podmienka, že deficit zostane na úrovni blízko referenčnej hodnoty a že jeho prekročenie nad referenčnú hodnotu je dočasné. V prípade Slovenska táto dvojitá podmienka nie je splnená. Preto sa v jednotlivých krokoch vedúcich k tomuto rozhodnutiu relevantné faktory nezohľadňujú,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Z celkového posúdenia vyplýva, že na Slovensku existuje nadmerný deficit.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie je určené Slovenskej republike.

      V Bruseli 19. januára 2010

            Za Radu

            predsedníčka

         E. SALGADO

      (1)  Ú. v. ES L 209, 2.8.1997, s. 6.

      (2)  Ú. v. EÚ L 145, 10.6.2009, s. 1.

      (3)  Všetky dokumenty týkajúce sa postupu pri nadmernom deficite v prípade Slovenska sa nachádzajú na tejto internetovej stránke: http://ec.europa.eu/economy_finance/netstartsearch/pdfsearch/pdf.cfm?mode = _m2


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/1780 z 29. septembra 2016, ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v spoločnom výbore zriadenom na základe Dohody medzi Európskou úniou a Gruzínskom o zjednodušení udeľovania víz, pokiaľ ide o prijatie spoločných usmernení k vykonávaniu uvedenej dohody

text:
               7.10.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 272/72

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2016/1780
   z 29. septembra 2016,
   ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v spoločnom výbore zriadenom na základe Dohody medzi Európskou úniou a Gruzínskom o zjednodušení udeľovania víz, pokiaľ ide o prijatie spoločných usmernení k vykonávaniu uvedenej dohody
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 77 ods. 2 písm. a) v spojení s článkom 218 ods. 9,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               V článku 12 Dohody medzi Európskou úniou a Gruzínskom o zjednodušení udeľovania víz (1) (ďalej len „dohoda“) sa ustanovuje spoločný výbor (ďalej len „spoločný výbor“). Stanovuje sa v ňom to, že spoločný výbor má najmä monitorovať vykonávanie tejto dohody.

               (2)

               Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (2) ustanovuje postupy a podmienky udeľovania víz na tranzit cez územie členských štátov alebo plánované pobyty na ich území, ktorých dĺžka nepresahuje 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia.

               (3)

               Spoločné usmernenia sú potrebné nato, aby sa zabezpečilo plne jednotné vykonávanie dohody diplomatickými misiami a konzulárnymi úradmi členských štátov a objasnil vzťah medzi ustanoveniami dohody a ustanoveniami právnych predpisov zmluvných strán dohody, ktoré sa naďalej uplatňujú na vízové záležitosti, ktoré dohoda neupravuje.

               (4)

               Je vhodné stanoviť pozíciu, ktorá sa má zaujať v mene Únie v spoločnom výbore, na účely prijatia spoločných usmernení k vykonávaniu dohody.

               (5)

               Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorých sa Spojené kráľovstvo nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2000/365/ES (3); Spojené kráľovstvo sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (6)

               Toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis, na ktorých sa Írsko nezúčastňuje v súlade s rozhodnutím Rady 2002/192/ES (4); Írsko sa preto nezúčastňuje na jeho prijatí, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (7)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu č. 22 o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o fungovaní Európskej únie, sa Dánsko nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia, nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v spoločnom výbore zriadenom podľa článku 12 Dohody medzi Európskou úniou a Gruzínskom o zjednodušení udeľovania víz, pokiaľ ide o prijatie spoločných usmernení k vykonávaniu uvedenej dohody, je založená na návrhu rozhodnutia spoločného výboru pripojenom k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 29. septembra 2016

            Za Radu

            predseda

         P. ŽIGA

      (1)  Ú. v. EÚ L 52, 25.2.2011, s. 34.

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex) (Ú. v. EÚ L 243, 15.9.2009, s. 1).

      (3)  Rozhodnutie Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis (Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43).

      (4)  Rozhodnutie Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis (Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20).

      NÁVRH
      ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU ZRIADENÉHO DOHODOU MEDZI EURÓPSKOU ÚNIOU A GRUZÍNSKOM O ZJEDNODUŠENÍ UDEĽOVANIA VÍZ č. …/…
      z …
      pokiaľ ide o prijatie spoločných usmernení k vykonávaniu uvedenej dohody
      SPOLOČNÝ VÝBOR,
      so zreteľom na Dohodu medzi Európskou úniou a Gruzínskom o zjednodušení udeľovania víz (1) (ďalej len „dohoda“), a najmä na jej článok 12,
      keďže uvedená dohoda nadobudla platnosť 1. marca 2011,
      PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
      Článok 1
      Spoločné usmernenia k vykonávaniu Dohody medzi Európskou úniou a Gruzínskom o zjednodušení udeľovania víz sa stanovujú v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
      Článok 2
      Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

         V …

               Za Európsku úniu

               Za Gruzínsko

         (1)  Ú. v. EÚ L 52, 25.2.2011, s. 34.

         PRÍLOHA
         SPOLOČNÉ USMERNENIA NA VYKONÁVANIE DOHODY MEDZI EURÓPSKOU ÚNIOU A GRUZÍNSKOM O ZJEDNODUŠENÍ UDEĽOVANIA VÍZ
         Účelom Dohody medzi Európskou úniou a Gruzínskom o zjednodušení udeľovania víz (ďalej len „dohoda“), ktorá nadobudla platnosť 1. marca 2011, je na základe reciprocity zjednodušiť postupy pri udeľovaní víz občanom Gruzínska na plánovaný pobyt v trvaní najviac 90 dní za obdobie 180 dní.
         Dohoda stanovuje na základe reciprocity právne záväzné práva a povinnosti na účely zjednodušenia postupov pri udeľovaní víz občanom Gruzínska.
         Cieľom týchto usmernení, prijatých spoločným výborom zriadeným podľa článku 12 dohody (ďalej len „spoločný výbor“), je zabezpečiť jednotné uplatňovanie dohody diplomatickými misiami a konzulárnymi úradmi členských štátov Únie (ďalej len „členské štáty“). Tieto usmernenia nie sú súčasťou dohody, a preto nie sú právne záväzné. Dôrazne sa však odporúča, aby sa nimi diplomatický a konzulárny personál dôsledne riadil pri uplatňovaní dohody.
         Tieto usmernenia sa majú aktualizovať na základe skúseností získaných pri vykonávaní dohody pod záštitou spoločného výboru.
         S cieľom zabezpečiť nepretržité a jednotné vykonávanie dohody v súlade s rokovacím poriadkom spoločného výboru pre zjednodušenie vydávania víz sa zmluvné strany dohodli dodržiavať neformálne kontakty v období medzi jednotlivými formálnymi zasadnutiami spoločného výboru, aby mohli riešiť naliehavé otázky. Podrobné správy o týchto otázkach a neformálnych kontaktoch budú predložené na nadchádzajúcom zasadnutí spoločného výboru pre zjednodušenie vydávania víz.
         I.   VŠEOBECNÉ OTÁZKY
         1.1.   Účel a rozsah uplatňovania.
         V článku 1 ods. 1 dohody sa stanovuje, že:

            „1.   Účelom tejto dohody je zjednodušenie udeľovania víz pre občanov Gruzínska na plánovaný pobyt, ktorý počas obdobia 180 dní neprekročí 90 dní.“

         Dohoda sa vzťahuje na všetkých občanov Gruzínska, ktorí žiadajú o krátkodobé vízum, bez ohľadu na krajinu, v ktorej majú bydlisko.
         Dohoda sa nevzťahuje na osoby bez štátnej príslušnosti, ktoré sú držiteľmi povolenia na pobyt vydaného Gruzínskom. Na túto kategóriu osôb sa vzťahujú bežné pravidlá acquis Únie v oblasti víz.
         V článku 1 ods. 2 dohody sa stanovuje, že:

            „2.   V prípade, že Gruzínsko opätovne zavedie pre občanov všetkých členských štátov alebo pre niektoré kategórie občanov členských štátov vízovú povinnosť, budú sa na občanov Únie na základe reciprocity automaticky vzťahovať rovnaké zjednodušenia, ako priznáva táto dohoda občanom Gruzínska.“

         Od 1. júna 2006 sú všetci občania Únie a osoby bez štátnej príslušnosti, ktoré sú držiteľmi povolenia na pobyt vydaného členským štátom, oslobodení od vízovej povinnosti pri cestách do Gruzínska, ktoré neprekračujú dĺžku 90 dní počas obdobia 180 dní, alebo pri tranzite cez územie Gruzínska.
         S cieľom zabrániť diskriminačnému zaobchádzaniu občanov jedného alebo viacerých členských štátov alebo niektorých kategórií uvedených občanov zo strany Gruzínska, vo vyhlásení pripojenom k dohode Únia oznámila svoj zámer pozastaviť uplatňovanie tejto dohody v prípade, že Gruzínsko opätovne zavedie vízovú povinnosť pre občanov jedného alebo viacerých členských štátov alebo pre niektoré kategórie uvedených občanov.
         1.2.   Rozsah pôsobnosti dohody
         V článku 2 dohody sa stanovuje:

            „1.   Zjednodušenia udeľovania víz stanovené v tejto dohode platia pre občanov Gruzínska len v tom prípade, ak nie sú oslobodení od vízovej povinnosti podľa zákonov a iných právnych predpisov Únie alebo členských štátov, podľa tejto dohody alebo iných medzinárodných dohôd.
            2.   Na otázky, ktoré nie sú upravené v tejto dohode, napríklad na zamietnutie udelenia víza, uznávanie cestovných dokladov, preukazovanie dostatočných prostriedkov na pokrytie životných nákladov, odopretie vstupu alebo na opatrenia súvisiace s vyhostením, sa vzťahuje vnútroštátne právo Gruzínska alebo členských štátov alebo právo Únie.“

         Bez toho, aby bol dotknutý jej článok 10, dohoda neovplyvní existujúce predpisy týkajúce sa vízovej povinnosti a oslobodenia od vízovej povinnosti. Napríklad článok 4 nariadenia Rady (ES) č. 539/2001 (1) umožňuje členským štátom oslobodiť od vízovej povinnosti civilné posádky lietadiel a námorných lodí a ďalšie kategórie osôb. Od nadobudnutia účinnosti pridruženia Švajčiarska 13. decembra 2008 a Lichtenštajnska 7. marca 2011 k schengenskému priestoru sa povolenia na pobyt vydané Švajčiarskom a Lichtenštajnskom uznávajú za rovnocenné schengenským vízam na tranzit a krátkodobé pobyty.
         Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 (2) (ďalej len „vízový kódex“) sa vzťahuje na všetky otázky, ktoré nie sú upravené v tejto dohode, napríklad pokiaľ ide o určenie členského štátu schengenského priestoru zodpovedného za spracovanie žiadosti o vízum, odôvodnenie zamietnutia udelenia víza a právo odvolať sa proti zamietavému rozhodnutiu alebo všeobecné pravidlo vedenia osobného pohovoru so žiadateľom o vízum. Okrem toho sa schengenské pravidlá a prípadne vnútroštátne právne predpisy aj naďalej uplatňujú v súvislosti s otázkami, ktoré dohoda neupravuje, napríklad pokiaľ ide o uznávanie cestovných dokladov, dôkaz o dostatočných prostriedkoch na živobytie, odopretie vstupu na územie členských štátov a opatrenia súvisiace s vyhostením. V tejto súvislosti je potrebné poskytnúť presné informácie o týchto záležitostiach (3).
         Dokonca aj v prípade, ak boli splnené podmienky stanovené v dohode, napríklad ak by žiadateľ o vízum predložil doklad potvrdzujúci účel cesty pre kategórie osôb stanovené v článku 4, možno mu udelenie víza stále zamietnuť, ak nie sú splnené podmienky stanovené v článku 6 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 2016/399 (4) (ďalej len „Kódex schengenských hraníc“), t. j. ak dotyčná osoba nie je držiteľom platného cestovného dokladu, má záznam v Schengenskom informačnom systéme (SIS) alebo ak daná osoba predstavuje hrozbu pre verejný poriadok, vnútornú bezpečnosť atď.
         Ostatné možnosti flexibility pri udeľovaní víz, ktoré stanovuje vízový kódex, platia aj naďalej. Napríklad víza na viac vstupov s dlhým obdobím platnosti – až na päť rokov – možno vydať pre kategórie osôb, ktoré nie sú uvedené v článku 5 dohody, ak sú splnené podmienky stanovené v článku 24 vízového kódexu. Rovnako sa aj naďalej budú uplatňovať ustanovenia článku 16 ods. 5 a 6 vízového kódexu, ktoré umožňujú oslobodenie od vízového poplatku alebo jeho zníženie.
         1.3.   Typy víz, ktoré patria do rozsahu pôsobnosti dohody
         V článku 3 písm. d) dohody sa „vízum“ definuje ako „povolenie vydané členským štátom na tranzit cez územie členských štátov alebo na plánovaný pobyt na území členských štátov v trvaní najviac 90 dní počas ľubovoľného 180-dňového obdobia odo dňa prvého vstupu na územie členských štátov;“.
         Zjednodušenia podľa dohody sa vzťahujú na jednotné víza aj na víza s obmedzenou územnou platnosťou vydané na účely tranzitu alebo krátkodobého pobytu.
         1.4.   Výpočet dĺžky pobytu stanovenej vo víze, a najmä otázka, ako určiť šesťmesačné obdobie
         Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013 (5) nanovo vymedzilo pojem krátkodobého pobytu. Podľa súčasnej definície krátkodobého pobytu ide o: „nepresiahne 90 dní v rámci akéhokoľvek 180-dňového obdobia, čo zahŕňa posúdenie obdobia 180 dní predchádzajúcich každému jednotlivému dňu pobytu.“ Táto definícia nadobudla účinnosť 18. októbra 2013 a je obsiahnutá v Kódexe schengenských hraníc.
         Deň vstupu sa bude počítať ako prvý deň pobytu na území členských štátov a deň výstupu sa bude počítať ako posledný deň pobytu na území členských štátov. Pojem „akýkoľvek“ znamená uplatnenie 180-dňového „pohyblivého“ referenčného obdobia, čiže spätného započítania každého dňa pobytu do obdobia posledných 180 dní s cieľom overiť, či je požiadavka týkajúca sa 90/180 dní naďalej splnená. Znamená to, že neprítomnosťou počas neprerušeného obdobia 90 dní sa získava nárok na nový pobyt v dĺžke najviac 90 dní.
         Príklad výpočtu dĺžky pobytu na základe súčasného vymedzenia:
         Osoba, ktorá je držiteľom vstupného víza na viac vstupov počas 1 roka (18.4.2010 – 18.4.2011), prvýkrát vstúpi na územie členských štátov 19.4.2010 a pobudne tam tri dni. Následne táto osoba uskutoční ďalší vstup 18.6.2010 a pobudne tam 86 dní. Ako sa posudzujú tieto konkrétne dátumy? Kedy sa tejto osobe znovu povolí vstup na územie členských štátov?
         Dňa 11.9.2010: za posledných 180 dní (16.3.2010 – 11.9.2010) daná osoba pobudla na území členských štátov na tri dni (19.4.2010 – 21.4.2010) plus 86 dní (18.6.2010 – 11.9.2010) = 89 dní = dĺžka povoleného pobytu nebola prekročená. Daná osoba ešte môže zotrvať ešte jeden deň.
         Od 16.10.2010: daná osoba môže vstúpiť a zdržiavať sa ďalšie tri dni (dňa 16.10.2010 sa pobyt z 19.4.2010 stáva irelevantným (je mimo 180-dňového obdobia); dňa 17.10.2010 sa pobyt z 20.4.2010 stáva irelevantným (je mimo 180-dňového obdobia) atď.)).
         Od 15.12.2010: daná osoba môže vstúpiť a zdržiavať sa ďalších 86 dní (dňa 15.12.2010 sa pobyt z 18.6.2010 stáva irelevantným (je mimo 180-dňového obdobia); dňa 16.12.2010 sa pobyt z 19.6.2010 stáva irelevantným atď.)).
         1.5.   Situácia týkajúca sa členských štátov, ktoré pristúpili k Únii v rokoch 2004 a 2007 a ktoré zatiaľ neuplatňujú schengenské acquis v plnom rozsahu, členských štátov, ktoré sa nezúčastňujú na spoločnej vízovej politike Únie, a pridružených krajín
         Schengenské acquis v plnom rozsahu zatiaľ neuplatňuje iba Bulharsko, Cyprus, Chorvátsko a Rumunsko. Tieto štáty budú naďalej vydávať vnútroštátne víza s platnosťou obmedzenou na ich vlastné územie. Hneď ako tieto členské štáty začnú vykonávať schengenské acquis v plnom rozsahu, budú ďalej uplatňovať túto dohodu.
         Kým tieto členské štáty začnú vykonávať schengenské acquis v plnom rozsahu, platia pre všetky záležitosti, ktoré táto dohoda neupravuje, ich vnútroštátne právne predpisy. Od uvedeného dňa sa na záležitosti, ktoré táto dohoda neupravuje, budú uplatňovať schengenské pravidlá a/alebo vnútroštátne právne predpisy.
         Bulharsko, Cyprus, Chorvátsko a Rumunsko môžu uznávať povolenia na pobyt, víza typu D a krátkodobé víza vydané členskými štátmi schengenského priestoru a pridruženými štátmi na krátkodobé pobyty na svojom území (6).
         V súlade s článkom 21 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda zo 14. júna 1985 uzatvorená medzi vládami štátov hospodárskej únie Beneluxu, Nemeckej spolkovej republiky a Francúzskej republiky o postupnom zrušení kontrol na ich spoločných hraniciach (7), sú všetky schengenské členské štáty povinné uznávať dlhodobé víza a povolenia na pobyt vydané navzájom ako platné na účely krátkodobých pobytov na ich území. Schengenské štáty uznávajú povolenia na pobyt, víza typu D a krátkodobé víza pridružených krajín na vstup a krátkodobý pobyt a naopak.
         Dohoda sa nevzťahuje na Dánsko, Írsko a Spojené kráľovstvo, ale zahŕňa spoločné vyhlásenia, že je vhodné, aby tieto členské štáty uzavreli s Gruzínskom dvojstranné dohody o zjednodušení udeľovania víz.
         Hoci sú Island, Lichtenštajnsko, Nórsko a Švajčiarsko pridružené k Schengenu, nie sú viazané predmetnou dohodou.
         1.6.   Dohoda a dvojstranné dohody
         V článku 13 dohody sa stanovuje, že

            „táto dohoda má odo dňa nadobudnutia platnosti prednosť pred ustanoveniami dvojstranných alebo viacstranných dohôd alebo dojednaní uzavretých medzi jednotlivými členskými štátmi a Gruzínskom, pokiaľ ustanovenia týchto dohôd alebo dojednaní upravujú otázky, ktoré sú predmetom úpravy v tejto dohode.“

         Od dátumu nadobudnutia platnosti dohody sa prestávajú uplatňovať ustanovenia platných dvojstranných dohôd medzi členskými štátmi a Gruzínskom v otázkach, ktoré upravuje dohoda. V súlade s právom Únie musia členské štáty prijať potrebné opatrenia na odstránenie nezrovnalostí medzi svojimi dvojstrannými dohodami a dohodou.
         Ak členský štát uzavrel dvojstrannú dohodu alebo dojednanie s Gruzínskom v otázkach, ktoré dohoda neupravuje, napríklad poskytnutie výnimky z vízovej povinnosti pre držiteľov služobných pasov, bude sa táto výnimka naďalej uplatňovať aj po nadobudnutí platnosti dohody.
         Dvojstranné dohody s Gruzínskom, ktorá počíta s oslobodením od vízovej povinnosti pre držiteľov služobných pasov, podpísali tieto členské štáty: Bulharsko, Cyprus, Lotyšsko, Maďarsko, Rumunsko a Slovensko.
         Oslobodenie držiteľov služobných pasov od vízovej povinnosti udelené členským štátom platí iba na cestu na území tohto členského štátu, nie však na cestu do iných schengenských členských štátov.
         1.7.   Spoločné vyhlásenie o harmonizácii informácií o postupoch udeľovania krátkodobých víz a o dokladoch, ktoré sa predkladajú spolu so žiadosťou o krátkodobé víza
         Spoločné vyhlásenie pripojené k dohode odkazuje na záväzok zmluvných strán poskytovať zrozumiteľné a jednotné informácie občanom Gruzínska o prístupe k diplomatickým misiám a konzulárnym úradom členských štátov a o postupoch a podmienkach na podávanie žiadostí o víza a o platnosti vydávaných víz. Tieto informácie sú k dispozícii na webovom sídle delegácie Európskej únie v Gruzínsku: http://www.eeas.europa.eu/delegations/georgia/travel_eu/visa/index_en.htm.
         V článku 47 vízového kódexu sa stanovuje povinnosť ústredných orgánov a konzulátov členských štátov poskytovať verejnosti všetky relevantné informácie týkajúce sa žiadosti o víza.
         Diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov sa vyzývajú, aby šírili tieto informácie (na informačných tabuliach konzulátov, formou letákov, na webových sídlach atď.) a aby tiež šírili presné informácie o podmienkach udeľovania víz, zastúpení členských štátov EÚ v Gruzínsku a ich zozname požadovaných sprievodných dokladov.
         1.8.   Informácie poskytnuté gruzínskymi úradmi o dohode
         S cieľom správne informovať občanov Gruzínska o výhodách dohody a diplomatických misiách a konzulárnych úradoch členských štátov, kde možno predložiť žiadosti o víza, ministerstvo zahraničných vecí Gruzínska vytvorilo osobitný odkaz na stránku, kde sú tieto informácie k dispozícii. Adresa internetovej stránky:
         http://mfa.gov.ge/index.php?lang_id=GEO&sec_id=95&info_id=13448
         II.   OSOBITNÉ USTANOVENIA
         2.1.   Pravidlá, ktoré sa vzťahujú na všetkých žiadateľov o víza
         Je potrebné pripomenúť, že uvedené zjednodušenia týkajúce sa vízového poplatku, lehoty na spracovanie žiadostí o vízum a predĺženia platnosti víza sa vo výnimočných prípadoch uplatňujú na všetkých žiadateľov o víza vrátane turistov.
         2.1.1.   Vízový poplatok
         Prvý pododsek článku 6 ods. 1 dohody sa stanovuje, že:

            „1.   Poplatok za spracovanie žiadosti o vízum pre občanov Gruzínska je 35 EUR.“

         V súlade s článkom 6 ods. 1 dohody je poplatok za spracovanie žiadosti o vízum 35 EUR. Tento poplatok sa vzťahuje na všetkých gruzínskych žiadateľov o víza (vrátane turistov) a týka sa krátkodobých víz bez ohľadu na počet vstupov.
         V článku 6 ods. 2 dohody sa stanovuje, že:

            „2.   V prípade, že členské štáty spolupracujú s externým poskytovateľom služieb, môže sa účtovať dodatočný poplatok za služby. Tento dodatočný poplatok za služby bude primeraný nákladom, ktoré externému poskytovateľovi služieb vznikli pri plnení jeho úloh a neprekročí sumu 30 EUR. Predmetný členský štát či členské štáty zachovajú možnosť, aby všetci žiadatelia mohli podávať žiadosti priamo na ich konzulárnych úradoch.“

         Pokiaľ ide o spôsoby spolupráce s externými poskytovateľmi služieb, článok 43 vízového kódexu uvádza podrobné informácie týkajúce sa ich úloh.
         V článku 6 ods. 3 dohody sa stanovuje, že:

            „3.   Od poplatkov za spracovanie žiadosti o vízum sú oslobodené tieto kategórie osôb:

                        a)

                        dôchodcovia;“ (Pozn. Žiadatelia o vízum, ktorí chcú využiť oslobodenie od poplatku pre túto kategóriu, musia predložiť dôkaz o svojom statuse dôchodcu. Oslobodenie od poplatku nie je odôvodnené v prípadoch, ak účelom cesty je platená činnosť.);

                        „b)

                        deti vo veku do 12 rokov;“ (Pozn. Žiadatelia o vízum, ktorí chcú využiť oslobodenie od poplatku pre túto kategóriu, musia predložiť dôkaz o svojom veku.);

                        „c)

                        členovia národných a regionálnych vlád a ústavných a najvyšších súdov, ak nie sú oslobodení od vízovej povinnosti podľa tejto dohody;“ (Pozn. Žiadatelia o vízum, ktorí chcú využiť oslobodenie od poplatku pre túto kategóriu, musia predložiť dôkaz o svojej funkcii od gruzínskych orgánov.);

                        „d)

                        osoby so zdravotným postihnutím a v prípade potreby ich sprievod;“ (Pozn. Obaja žiadatelia o vízum, ktorí chcú využiť oslobodenie od poplatku pre túto kategóriu, musia preukázať, že patria do tejto kategórie.)“
                        Žiadatelia o vízum, ktorí chcú využiť oslobodenie od poplatku pre túto kategóriu osôb, musia predložiť gruzínske osvedčenie o zdravotnom postihnutí (prvého alebo druhého stupňa) vydané gruzínskym ministerstvom zdravotníctva, práce a sociálnych vecí alebo osvedčenie vydané verejnou či súkromnou nemocnicou alebo klinikou. V prípadoch, keď je postihnutie žiadateľov o vízum zrejmé (nevidiace osoby, osoby bez jednej nohy), vizuálne potvrdenie na vízovom konzulárnom úrade je prijateľné. Od sprevádzajúcich osôb sa v zásade nevyžadujú žiadne ďalšie doklady.
                        V odôvodnených prípadoch môže žiadosť o vízum podať zástupca alebo opatrovník zdravotne postihnutej osoby.

                        „e)

                        blízki príbuzní – manželskí partneri, deti (vrátane osvojených), rodičia (vrátane opatrovníkov), starí rodičia alebo vnuci/vnučky, ktorí navštevujú občanov Gruzínska oprávnene sa zdržiavajúcich na území členských štátov;“
                        Článok 6 ods. 3 písm. e) dohody upravuje situáciu gruzínskych blízkych príbuzných, ktorí cestujú do členských štátov na účely návštevy občanov Gruzínska s riadnym pobytom na území členských štátov.

                        „f)

                        členovia oficiálnych delegácií, ktorí sa na základe oficiálneho pozvania adresovaného Gruzínsku majú zúčastniť na stretnutiach, konzultáciách, rokovaniach alebo výmenných programoch, ako aj na podujatiach organizovaných na území členských štátov medzivládnymi organizáciami;

                        g)

                        žiaci, študenti, študenti postgraduálneho štúdia a ich sprevádzajúci učitelia, ktorí cestujú na účely štúdia alebo vzdelávacích školení, a to aj v rámci výmenných programov a iných školských činností;

                        h)

                        novinári a ich akreditovaný odborný sprievod;“ (Pozn. Na to, aby žiadatelia o vízum mohli využiť výnimku z poplatkov z tejto kategórie, musia predložiť dôkazy preukazujúce, že sú členmi profesijných organizácií novinárov alebo médií);

                        „i)

                        účastníci medzinárodných športových podujatí a ich odborný sprievod;“ (Pozn. Fanúšikovia sa teda nebudú považovať za sprevádzajúce osoby.);

                        „j)

                        zástupcovia organizácií občianskej spoločnosti, ktorí cestujú na účely vzdelávacích školení, seminárov, konferencií, a to aj v rámci výmenných programov;

                        k)

                        účastníci vedeckých, kultúrnych alebo umeleckých činností vrátane univerzitných a iných výmenných programov;

                        l)

                        osoby, ktoré predložili doklady preukazujúce nevyhnutnosť ich cesty z humanitárnych dôvodov vrátane naliehavého lekárskeho ošetrenia, ako aj osoby, ktorá ich sprevádzajú, alebo osoby, ktoré cestujú na pohreb blízkeho príbuzného alebo na návštevu vážne chorého blízkeho príbuzného.“

         Uvedené kategórie osôb sú od poplatku oslobodené. Okrem toho sa poplatok odpúšťa aj v súlade s článkom 16 ods. 4 vízového kódexu.
         Okrem toho podľa článku 16 ods. 6 vízového kódexu „v jednotlivých prípadoch sa môže vízový poplatok odpustiť alebo znížiť, ak to slúži na podporu kultúrnych alebo športových záujmov, záujmov v oblasti zahraničnej politiky, politiky rozvoja a ostatných oblastí zásadného verejného záujmu alebo z humanitárnych dôvodov.“
         V článku 16 ods. 7 vízového kódexu sa stanovuje, že vízový poplatok sa vyberá v eurách, v národnej mene tretej krajiny alebo v mene bežne používanej v tretej krajine, v ktorej sa žiadosť podáva, a je nevratný, okrem prípadov neprípustnosti žiadosti alebo v prípadoch, keď konzulát nie je príslušný.
         Ak sa poplatok vyberá v inej mene ako v eurách, jeho výška v danej mene sa určuje a pravidelne reviduje použitím referenčného výmenného kurzu eura, ktorý stanovuje Európska centrálna banka. Vyberaná suma sa môže zaokrúhliť smerom nahor, pričom konzulárne úrady v rámci miestnej schengenskej spolupráce zabezpečia, aby boli tieto poplatky podobné.
         S cieľom vyhnúť sa nezrovnalostiam, ktoré môžu viesť k podávaniu žiadostí o vízum na viacerých konzulátoch (tzv. visa shopping), majú diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov v Gruzínsku zabezpečiť podobné poplatky za víza pre všetkých gruzínskych žiadateľov, keď sa poplatky účtujú v cudzích menách.
         Gruzínski žiadatelia o vízum dostanú potvrdenie o zaplatenom vízovom poplatku v súlade s článkom 16 ods. 8 vízového kódexu.
         2.1.2.   Lehota na spracovanie žiadostí o víza
         V článku 7 dohody sa stanovuje:

            „1.   Diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov rozhodnú o žiadosti o udelenie víza do 10 kalendárnych dní odo dňa prijatia žiadosti a dokladov potrebných pre udelenie víza.
            2.   Lehotu na prijatie rozhodnutia o žiadosti o vízum možno v individuálnych prípadoch predĺžiť až na 30 kalendárnych dní, najmä ak je potrebné ďalšie preskúmanie žiadosti.
            3.   Lehotu na prijatie rozhodnutia o žiadosti o vízum možno v naliehavých prípadoch skrátiť na dva pracovné dni alebo menej.“

         Rozhodnutie o žiadosti o vízum sa prijme do 10 kalendárnych dní od dátumu podania žiadosti o vízum, ktorá je prípustná.
         Táto lehota sa môže predĺžiť až na 30 kalendárnych dní, napríklad z dôvodu konzultácie s ústrednými orgánmi.
         Všetky tieto lehoty začínajú plynúť až vtedy, keď je spis so žiadosťou o vízum úplný, t. j. od dátumu prijatia žiadosti o vízum a sprievodných dokladov.
         V prípade diplomatických misií a konzulárnych úradov členských štátov, ktoré majú systém udeľovania termínov na stretnutia, sa do času na vybavenie žiadosti nezapočítava čas pred dohodnutým termínom stretnutia. V súvislosti s touto otázkou, ako aj inými praktickými aspektami podávania žiadosti o vízum, sa uplatňujú všeobecné pravidlá stanovené v článku 9 vízového kódexu. Najmä ak sa vyžaduje osobné stretnutie na podanie žiadosti o vízum, takéto stretnutie sa uskutoční spravidla do dvoch týždňov od dátumu požiadania o takúto schôdzku.
         Pri stanovovaní termínu stretnutia je potrebné zohľadniť prípadnú naliehavosť, na ktorú upozornil žiadateľ o vízum. Rozhodnutie o skrátenej lehote na prijatie rozhodnutia o žiadosti o vízum v zmysle článku 7 ods. 3 dohody prijíma konzulárny úradník.
         V súlade s príručkou pre spracovanie žiadostí o víza a zmenu vydaných víz (časť 2 bod 3.2.2) sa má právomoc konzulárnych úradov členských štátov v Gruzínsku na vybavovanie žiadostí o víza upraviť tak, aby bola dodržaná lehota dvoch týždňov stanovená vo vízovom kódexe vrátane vybavovania počas hlavných sezón.
         V odôvodnených naliehavých prípadoch (keď žiadosť o vízum nebolo možné podať skôr z dôvodov, ktoré nemohol žiadateľ o vízum predvídať) sa stretnutie (v súlade s článkom 9 ods. 3 vízového kódexu) má uskutočniť okamžite alebo sa má povoliť priamy prístup na podanie žiadosti.
         Okrem toho môže konzulárny úrad rozhodnúť, že zavedie „zrýchlený“ postup podávania žiadostí o vízum s cieľom prijímať určité kategórie žiadateľov o vízum.
         2.1.3.   Predĺženie platnosti víza vo výnimočných prípadoch
         V článku 9 dohody sa stanovuje:

            „Doba platnosti víza udeleného občanovi Gruzínska a/alebo dĺžka pobytu stanovená v tomto víze sa predĺži, ak príslušný orgán členského štátu dospeje k názoru, že držiteľ víza preukázal zásah vyššej moci alebo humanitárne dôvody, ktoré mu bránia v opustení územia členských štátov pred skončením platnosti víza alebo uplynutím dĺžky pobytu povolenej vo víze. Takéto predĺženie sa udelí bezplatne.“

         Pokiaľ ide o možnosť predĺženia platnosti víza v prípadoch odôvodnených osobných dôvodov, ak držiteľ víza nemá možnosť opustiť územie členského štátu do dátumu uvedeného na vízovej nálepke, ustanovenia článku 33 vízového kódexu sa uplatňujú, pokiaľ sú v súlade s touto dohodou. Podľa dohody sa však platnosť víza v prípade vyššej moci alebo humanitárnych dôvodov predlžuje bezplatne.
         2.2.   Pravidlá, ktoré sa vzťahujú na určité kategórie žiadateľov o víza
         2.2.1.   Písomné doklady potvrdzujúce účel cesty
         Kategórie osôb uvedené v článku 4 ods. 1 dohody musia účel cesty preukázať iba určenými dokladmi. Ako sa uvádza v článku 4 ods. 3 dohody, nebude sa vyžadovať žiadne ďalšie odôvodnenie, pozvanie alebo potvrdenie týkajúce sa účelu cesty. To však neznamená výnimku zo všeobecnej požiadavky osobného dostavenia sa pri predkladaní žiadosti o vízum a sprievodných dokladov, ktoré sa týka spôsobov pokrytia životných nákladov, ktorá zostáva nedotknutá.
         Ak v jednotlivých prípadoch pretrvávajú pochybnosti o pravosti dokladu potvrdzujúceho účel cesty, žiadateľ o vízum môže byť pozvaný na dodatočný, hĺbkový rozhovor na veľvyslanectvo/konzulát, kde sa tomuto žiadateľovi môžu položiť otázky týkajúce sa skutočného účelu pobytu alebo plánovaného návratu žiadateľa (v súlade s článkom 21 ods. 8 vízového kódexu). V takýchto individuálnych prípadoch môže žiadateľ o vízum predložiť dodatočné doklady alebo o to môže vo výnimočných prípadoch požiadať konzulárny úradník. Spoločný výbor bude túto záležitosť pozorne sledovať.
         Na kategórie osôb, ktoré nie sú uvedené v článku 4 ods. 1 dohody, napríklad na turistov, sa naďalej uplatňujú všeobecné pravidlá týkajúce sa dokladov preukazujúcich ich účel cesty. To isté platí aj pre doklady týkajúce sa súhlasu rodičov s cestou detí mladších ako 18 rokov.
         Schengenské pravidlá a vnútroštátne právne predpisy sa uplatňujú na záležitosti, ktoré nie sú upravené v dohode, ako je uznávanie cestovných dokladov a záruky týkajúce sa návratu a dostatočných prostriedkov na pokrytie nákladov.
         Originál žiadosti, potvrdenia, dokladu alebo listu vyžadovaného podľa článku 4 ods. 1 dohody sa v zásade predloží spolu so žiadosťou o vízum. Konzulát však môže začať spracúvať žiadosť o vízum na základe faksimile alebo kópií žiadosti, potvrdenia, dokladu alebo listu. Konzulát však môže v prípade prvej žiadosti o vízum požadovať originál dokladu a požiada oň v individuálnych prípadoch, v ktorých existujú pochybnosti.
         V článku 4 ods. 1 dohody sa stanovuje:

            „1.   Na preukázanie účelu cesty na územie druhej zmluvnej strany budú pre uvedené kategórie občanov Gruzínska postačovať tieto doklady:

                        a)

                        pre blízkych príbuzných – manželského partnera, deti (vrátane osvojených), rodičov (vrátane opatrovníkov), starých rodičov a vnukov/vnučky, ktorí navštevujú občanov Gruzínska oprávnene sa zdržiavajúcich na území členských štátov:

                                    —

                                    písomná žiadosť hostiteľskej osoby;“

                              Článok 4 ods. 1 písm. a) dohody upravuje situáciu gruzínskych blízkych príbuzných, ktorí cestujú do členských štátov na účely návštevy občanov Gruzínska oprávnene sa zdržiavajúcich na území členských štátov. Toto zjednodušenie sa nevzťahuje na občanov Únie žijúcich v Únii, ktorí pozývajú gruzínskych príbuzných.
                        Pravosť podpisu pozývajúcej osoby musí potvrdiť príslušný orgán v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi krajiny bydliska.
                        Takisto treba preukázať legálny pobyt pozývajúcej osoby a rodinnú väzbu napríklad tým, že sa spolu s písomnou žiadosťou od hostiteľskej osoby predložia kópie dokladov, v ktorých sa vysvetľuje status osoby, ako napríklad kópia povolenia na pobyt a doklad potvrdzujúci rodinné väzby.
                        Toto ustanovenie sa tiež uplatňuje na rodinných príslušníkov pracovníkov diplomatických misií a konzulátov, ktorí cestujú na účely rodinnej návštevy v dĺžke 90 dní na územie členských štátov, s výnimkou potreby preukázať legálny pobyt a rodinné väzby.

                        „b)

                        pre členov oficiálnych delegácií, ktorí sa na oficiálne pozvanie adresované Gruzínsku majú zúčastniť na stretnutiach, konzultáciách, rokovaniach alebo výmenných programoch, ako aj na podujatiach organizovaných medzivládnymi organizáciami na území členských štátov:

                                    —

                                    list gruzínskeho orgánu potvrdzujúci, že žiadateľ je členom delegácie cestujúcej na územie členských štátov s cieľom zúčastniť sa na uvedených podujatiach, s pripojenou kópiou oficiálneho pozvania;“

                              Meno žiadateľa o vízum sa musí uviesť v liste vydanom príslušným orgánom, v ktorom sa potvrdzuje, že daná osoba je členom delegácie a cestuje na územie druhej zmluvnej strany s cieľom zúčastniť sa na oficiálnom stretnutí. Meno žiadateľa o vízum nemusí byť nevyhnutne uvedené v oficiálnom pozvaní zúčastniť sa na stretnutí, aj keď meno tejto osoby tam zrejme bude, ak sa oficiálne pozvanie adresuje konkrétnej osobe.
                        Uvedené ustanovenie sa vzťahuje na členov oficiálnych delegácií bez ohľadu na typ pasu (služobný alebo cestovný pas), ktorý vlastnia.

                        „c)

                        pre žiakov, študentov, študentov postgraduálneho štúdia a ich sprevádzajúcich učiteľov, ktorí cestujú na účely štúdia alebo vzdelávacích školení, a to aj v rámci výmenných programov a iných školských činností:

                                    —

                                    písomná žiadosť alebo potvrdenie o zápise od hostiteľskej univerzity, fakulty alebo školy alebo študentský preukaz alebo potvrdenie o zapísaných predmetoch;“

                              Študentský preukaz možno uznať ako odôvodnenie účelu cesty len vtedy, ak ho vydala hostiteľská univerzita, vysoká škola alebo škola, kde sa má štúdium alebo vzdelávacie školenie uskutočniť;

                        „d)

                        pre osoby cestujúce zo zdravotných dôvodov a osoby, ktoré ich musia sprevádzať:

                                    —

                                    úradný doklad zdravotníckeho zariadenia potvrdzujúci nevyhnutnosť lekárskeho ošetrenia v tomto zariadení a potrebu, aby bola osoba sprevádzaná, a doklad o dostatočných finančných prostriedkoch na úhradu tohto lekárskeho ošetrenia;“

                              Musí sa predložiť doklad zdravotníckeho zariadenia potvrdzujúci tieto tri prvky (nevyhnutnosť lekárskeho ošetrenia v tomto zariadení, potrebu, aby bola osoba sprevádzaná, a doklad o dostatočných finančných prostriedkoch na úhradu tohto lekárskeho ošetrenia).

                        „e)

                        pre novinárov a ich akreditovaný odborný sprievod:

                                    —

                                    potvrdenie alebo iný doklad vydaný profesijnou organizáciou, ktoré preukazujú, že predmetná osoba je kvalifikovaný novinár alebo osoba plniaca úlohu odborného sprievodu a doklad vydaný ich zamestnávateľom, ktorý potvrdzuje, že účelom cesty je výkon novinárskej práce alebo pomoc pri takejto práci;“

                              Táto kategória sa nevzťahuje na novinárov na voľnej nohe a ich asistentov.
                        Je potrebné predložiť potvrdenie alebo iný doklad, ktoré preukazujú, že žiadateľ o vízum je profesionálny novinár alebo akreditovaná osoba plniaca úlohu odborného sprievodu a originálny doklad vydaný zamestnávateľom uvedenej osoby, ktorý potvrdzuje, že účelom cesty je výkon novinárskej práce alebo pomoc pri takejto práci.
                        V súčasnosti v Gruzínsku neexistujú žiadne profesijné mediálne združenia, centrá, inštitúcie, únie ani iné podobné organizácie, ktoré by zastupovali záujmy skupiny novinárov alebo akreditovaných osôb plniacich úlohu odborného sprievodu a vydávali osvedčenia potvrdzujúce, že daná osoba je profesionálny novinár alebo akreditovaná osoba plniaca úlohu odborného sprievodu v konkrétnej oblasti. Kým nebudú založené takéto organizácie, konzulárny úrad môže prijať potvrdenie od zamestnávateľa a akreditáciu pre jednu z organizácií z členských štátov.

                        „f)

                        pre účastníkov medzinárodných športových podujatí a ich odborný sprievod:

                                    —

                                    písomná žiadosť hostiteľskej organizácie, príslušných orgánov, národných športových federácií alebo národných olympijských výborov členských štátov;“

                              Zoznam sprevádzajúcich osôb v prípade medzinárodných športových podujatí sa obmedzí na osoby, ktoré sprevádzajú športovcov ako ich odborný sprievod: tréneri, maséri, manažér, zdravotnícky personál a predseda športového klubu. Fanúšikovia sa teda nebudú považovať za sprevádzajúce osoby.

                        „g)

                        pre podnikateľov a zástupcov podnikateľských organizácií:

                                    —

                                    písomná žiadosť od hostiteľskej právnickej osoby alebo spoločnosti, organizácie alebo úradu alebo pobočky takejto právnickej osoby alebo spoločnosti, štátnych alebo miestnych orgánov členských štátov alebo organizačných výborov obchodných a priemyselných výstav, konferencií a sympózií, ktoré sa konajú na území členských štátov, podpísaná štátnou komorou Gruzínska pre registráciu;“

                              Národná agentúra verejného registra vydá doklad potvrdzujúci existenciu obchodných organizácií.

                        „h)

                        pre príslušníkov slobodných povolaní, ktorí sa zúčastňujú na medzinárodných výstavách, konferenciách, sympóziách, seminároch alebo iných podobných podujatiach organizovaných na území členských štátov:

                                    —

                                    písomná žiadosť hostiteľskej organizácie potvrdzujúca, že príslušná osoba sa zúčastňuje na tomto podujatí;

                        i)

                        pre zástupcov organizácií občianskej spoločnosti, ktorí cestujú na účely vzdelávacích školení, seminárov, konferencií, a to aj v rámci výmenných programov:

                                    —

                                    písomná žiadosť vydaná hostiteľskou organizáciou, potvrdenie, že osoba zastupuje organizáciu občianskej spoločnosti a potvrdenie o zriadení danej organizácie z príslušného registra vydané štátnym orgánom v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi;“

                              Musí sa predložiť dokument od organizácie občianskej spoločnosti potvrdzujúci, že žiadateľ o vízum zastupuje túto organizáciu.
                        Príslušný štátny orgán Gruzínska vydávajúci potvrdenie o zriadení organizácie občianskej spoločnosti je Národná agentúra verejného registra.
                        Register, v ktorom sú zaregistrované potvrdenia o založení organizácie občianskej spoločnosti, je Národná agentúra verejného registra. Ministerstvo spravodlivosti a Národná agentúra verejného registra spolupracuje s miestnymi orgánmi na vytvorení elektronickej databázy mimovládnych organizácií, ktorá po dokončení bude k dispozícii na webovom sídle ministerstva spravodlivosti: https://enreg.reestri.gov.ge/main.php.
                        Na členov takýchto organizácií občianskej spoločnosti sa dohoda nevzťahuje.

                        „j)

                        pre účastníkov vedeckých, kultúrnych a umeleckých činností vrátane univerzitných a iných výmenných programov:

                                    —

                                    písomná žiadosť hostiteľskej organizácie o účasť na týchto aktivitách;

                        k)

                        pre vodičov poskytujúcich služby medzinárodnej nákladnej a osobnej dopravy na územie členských štátov vo vozidlách registrovaných v Gruzínsku:

                                    —

                                    písomná žiadosť národnej spoločnosti alebo združenia dopravcov Gruzínska poskytujúcich služby v oblasti medzinárodnej cestnej dopravy s uvedením účelu, trvania a frekvencie ciest;“

                              V súčasnosti existujú v Gruzínsku dve národné združenia dopravcov Gruzínska príslušné zabezpečovať písomné žiadosti pre profesionálnych vodičov: Gruzínske združenie medzinárodných cestných dopravcov (GIRCA) a Gruzínske združenie dopravcov cestnej osobnej dopravy (GACPR). Dopravcovia, ktorí nie sú členmi uvedených združení, môžu predložiť žiadosť vydanú Agentúrou pre pozemnú dopravu, ministerstvom hospodárstva a udržateľného rozvoja Gruzínska. V prípade známych dopravcov môžu konzulárne úrady uznať písomnú žiadosť gruzínskeho dopravcu/dopravného podniku, ktorý vodiča zamestnáva. V žiadosti sa musí uviesť účel, trvanie a frekvencia ciest.

                        „l)

                        pre účastníkov oficiálnych výmenných programov organizovaných partnerskými mestami/obcami:

                                    —

                                    písomná žiadosť vedúceho úradu mesta či obce alebo starostu mesta či obce;“

                              Vedúcim úradu mesta či obce alebo starostom mesta či obce, ktorý je oprávnený vydávať písomnú žiadosť, je vedúci úradu mesta či obce alebo starosta mesta či obce hostiteľského mesta či obce, kde sa majú partnerské činnosti uskutočniť. Táto kategória zahŕňa iba oficiálne partnerské projekty.

                        „m)

                        pre návštevníkov vojenských a občianskych cintorínov:

                                    —

                                    úradný doklad potvrdzujúci existenciu a udržiavanie hrobu, ako aj rodinný alebo iný vzťah medzi žiadateľom a pochovaným;“

                              V dohode sa nespresňuje, orgány ktorej krajiny by mali vydať uvedený úradný doklad: orgány krajiny, kde sa nachádza cintorín, alebo orgány krajiny, v ktorej má pobyt osoba, ktorá si praje navštíviť cintorín. Treba pripustiť, že takýto úradný doklad môžu vydať príslušné orgány oboch krajín.
                        Musí sa predložiť uvedený úradný doklad potvrdzujúci existenciu a udržiavanie hrobu, ako aj rodinný alebo iný vzťah medzi žiadateľom o vízum a pochovaným.
                        Dohoda nevytvára žiadne nové pravidlá zodpovednosti fyzických alebo právnických osôb vydávajúcich písomné žiadosti. V prípade vydania nepravdivej žiadosti sa uplatnia právne predpisy Únie a/alebo vnútroštátne právne predpisy.

         2.2.2.   Udeľovanie víz na viac vstupov
         V prípadoch, keď žiadateľ o vízum musí často cestovať na územie členských štátov, môžu sa vydať krátkodobé víza na niekoľko vstupov za predpokladu, že celková dĺžka týchto návštev neprekročí 90 dní počas obdobia 180 dní.
         V článku 5 dohody sa stanovuje:

            „1.   Diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov udeľujú víza na viac vstupov v trvaní najviac päť rokov týmto kategóriám osôb:

                        a)

                        manželským partnerom a deťom (vrátane osvojených) vo veku do 21 rokov alebo závislým a rodičom, ktorí navštevujú občanov Gruzínska oprávnene sa zdržiavajúcich na území členských štátov, s platnosťou víza obmedzenou na dobu platnosti povolenia na pobyt;

                        b)

                        členom národných a regionálnych vlád a ústavných a najvyšších súdov, ak nie sú oslobodení od vízovej povinnosti podľa tejto dohody, a to v súvislosti s výkonom ich funkcie, s platnosťou víza obmedzenou na ich funkčné obdobie, ak je kratšie ako päť rokov;

                        c)

                        stálym členom oficiálnych delegácií, ktorí sa na základe oficiálneho pozvania adresovaného Gruzínsku majú pravidelne zúčastňovať na stretnutiach, konzultáciách, rokovaniach alebo výmenných programoch, ako aj na podujatiach organizovaných na území členských štátov medzivládnymi organizáciami;“

         Vzhľadom na profesijný status týchto kategórií osôb alebo ich rodinný vzťah s občanom Gruzínska, ktorý sa oprávnene zdržiava na území členských štátov, je odôvodnené udeliť víza na viac vstupov s platnosťou až päť rokov alebo obmedzené na funkčné obdobie alebo na ich oprávnený pobyt, ak trvajú menej ako päť rokov.
         Osoby, na ktoré sa vzťahuje článok 5 ods. 1 písm. a) dohody, musia predložiť dôkaz o oprávnenom pobyte pozývajúcej osoby.
         Pokiaľ ide o osoby, na ktoré sa vzťahuje článok 5 ods. 1 písm. b) dohody, mali by predložiť potvrdenie o svojom profesijnom postavení a dĺžke svojho funkčného obdobia.
         Toto ustanovenie sa nevzťahuje na osoby, na ktoré sa vzťahuje článok 5 ods. 1 písm. b) dohody, ak sú oslobodené od vízovej povinnosti podľa tejto dohody, t. j. ak sú držiteľmi diplomatického pasu.
         Osoby, na ktoré sa vzťahuje článok 5 ods. 1 písm. c) dohody, musia predložiť dôkaz o svojom statuse stáleho člena oficiálnej delegácie a o potrebe pravidelne sa zúčastňovať na stretnutiach, konzultáciách, rokovaniach alebo výmenných programoch.

            „2.   Diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov udeľujú víza na viac vstupov s dobou platnosti v trvaní najviac jeden rok týmto kategóriám osôb, pod podmienkou, že im bolo počas predchádzajúceho roka udelené aspoň jedno vízum, že ho využili v súlade s predpismi o vstupe a pobyte v navštevovanom členskom štáte a že odôvodnene žiadajú o udelenie víz na viac vstupov:

                        a)

                        členom oficiálnych delegácií, ktorí sa na oficiálne pozvanie adresované Gruzínsku majú pravidelne zúčastňovať na stretnutiach, konzultáciách, rokovaniach alebo výmenných programoch, ako aj na podujatiach organizovaných na území členských štátov medzivládnymi organizáciami;

                        b)

                        zástupcom organizácií občianskej spoločnosti, ktorí pravidelne cestujú do členských štátov na účely vzdelávacích školení, seminárov, konferencií, a to aj v rámci výmenných programov;

                        c)

                        príslušníkom slobodných povolaní, ktorí sa zúčastňujú na medzinárodných výstavách, konferenciách, sympóziách, seminároch alebo iných podobných podujatiach a ktorí pravidelne cestujú do členských štátov;

                        d)

                        účastníkom vedeckých, kultúrnych a umeleckých aktivít vrátane univerzitných a iných výmenných programov, ktorí pravidelne cestujú do členských štátov;

                        e)

                        študentom a študentom postgraduálneho štúdia, ktorí pravidelne cestujú na účely štúdia alebo vzdelávacích školení, a to aj v rámci výmenných programov;

                        f)

                        účastníkom oficiálnych výmenných programov organizovaných partnerskými mestami či obcami;

                        g)

                        osobám, ktoré musia cestovať pravidelne zo zdravotných dôvodov, a osobám, ktoré ich musia sprevádzať;

                        h)

                        novinárom a ich akreditovanému odbornému sprievodu;

                        i)

                        podnikateľom a zástupcom podnikateľských organizácií, ktorí pravidelne cestujú do členských štátov;

                        j)

                        účastníci medzinárodných športových podujatí a ich odborný sprievod;

                        k)

                        vodičom poskytujúcim služby medzinárodnej nákladnej a osobnej dopravy na územie členských štátov vo vozidlách registrovaných v Gruzínsku.

                  3.   Diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov udeľujú víza na viac vstupov s dobou platnosti v trvaní najmenej dva roky a najviac päť rokov kategóriám osôb uvedeným v odseku 2 tohto článku, pod podmienkou, že počas predchádzajúcich dvoch rokov využili víza na viac vstupov s dobou platnosti jeden rok v súlade s predpismi o vstupe a pobyte v navštevovanom členskom štáte a že dôvody pre udelenie víz na viac vstupov stále trvajú.
            4.   Celková dĺžka pobytu osôb uvedených v odsekoch 1 až 3 tohto článku na území členských štátov počas obdobia 180 dní neprekročí 90 dní.“

         Víza na viac vstupov platné jeden rok sa v zásade vydávajú pre uvedené kategórie žiadateľov o vízum, ak v priebehu predchádzajúceho roka (12 mesiacov) získal žiadateľ o vízum aspoň jedno vízum, využil ho v súlade s právnymi predpismi o vstupe a pobyte na území v navštevovanom členskom štáte či členských štátov (napríklad neprekročil povolenú dĺžku pobytu) a ak existujú dôvody pre žiadosť o vízum na viac vstupov. V prípadoch, keď nie je opodstatnené udeliť vízum platné jeden rok, napríklad ak výmenný program trvá menej ako jeden rok alebo osoba nemá potrebu cestovať na celý rok, bude platnosť víza kratšia ako jeden rok za predpokladu, že ostatné podmienky na udelenie víza sú splnené.
         Víza na viac vstupov platné dva až päť rokov sa vydajú pre kategórie žiadateľov o vízum uvedené v článku 5 ods. 2 dohody pod podmienkou, že v priebehu predchádzajúcich dvoch rokov (24 mesiacov) využili dve víza na viac vstupov platné jeden rok v súlade s právnymi predpismi o vstupe a pobyte na území navštevovaného členského štátu či členských štátov a že dôvody pre žiadosť o vízum na viac vstupov sú stále platné. Je potrebné poznamenať, že vízum s platnosťou od dvoch do päť rokov sa vydáva iba vtedy, ak boli žiadateľovi o vízum v predchádzajúcich dvoch rokoch vydané dve víza platné aspoň jeden rok, a tieto víza využil v súlade s právnymi predpismi o vstupe a pobyte na území navštevovaného členského štátu či členských štátov. Na základe posúdenia každej žiadosti o vízum rozhodnú diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov o dobe platnosti týchto víz, t. j. od dvoch do piatich rokov.
         Pokiaľ ide o definíciu kritérií v článku 5 ods. 2 dohody: „pod podmienkou, že…odôvodnene žiadajú o udelenie víz na viac vstupov“ a článku 5 ods. 3 dohody: „pod podmienkou, že…dôvody pre udelenie víz na viac vstupov stále trvajú“, uplatnia sa kritériá na udeľovanie víz na viac vstupov stanovené vo vízovom kódexe. To znamená, že osoba musí preukázať, že potrebuje často cestovať do jedného alebo viacerých členských štátov, napríklad na pracovné účely.
         Ak žiadateľ o vízum nevyužil predchádzajúce vízum, neexistuje povinnosť udeliť vízum na viac vstupov.
         2.2.3.   Držitelia diplomatických pasov
         V článku 10 dohody sa stanovuje:

            „1.   Občania Gruzínska, ktorí sú držiteľmi platných diplomatických pasov, môžu vstúpiť na územie členských štátov, opustiť ho alebo prejsť týmto územím bez víz.
            2.   Osoby uvedené v odseku 1 tohto článku sa môžu zdržiavať na území členských štátov najviac 90 dní počas obdobia 180 dní.“

         Dohoda sa nevzťahuje na postupy súvisiace s vysielaním diplomatov do členských štátov. V týchto prípadoch sa použije bežný akreditačný postup.
         III.   SPOLUPRÁCA V OBLASTI BEZPEČNOSTI DOKLADOV
         V spoločnom vyhlásení pripojenom k dohode sa zmluvné strany dohodli, že spoločný výbor posudzuje v rámci monitorovania vykonávania tejto dohody vplyv, ktorý má úroveň bezpečnosti príslušných cestovných dokladov na fungovanie tejto dohody. Na tento účel sa zmluvné strany dohodli, že si budú pravidelne vymieňať informácie o opatreniach, ktoré prijali, aby sa vyhli zvýšeniu množstva cestovných dokladov, a rozvíjať technické aspekty bezpečnosti cestovných dokladov, ako aj že si budú pravidelne vymieňať informácie o procese personalizácie vydávania cestových dokladov.
         IV.   ŠTATISTIKA
         S cieľom umožniť spoločnému výboru účinné monitorovanie vykonávania dohody, diplomatické misie a konzulárne úrady členských štátov predložia Komisii štatistické údaje podľa jednotlivých mesiacov každých šesť mesiacov a ak je to možné, najmä:

                     —

                     počet vydaných víz na viac vstupov,

                     —

                     počet víz vydaných bez poplatkov.

               V.   VYHLÁSENIE EURÓPSKEJ ÚNIE O ZJEDNODUŠENÍ VÍZOVÉHO REŽIMU PRE RODINNÝCH PRÍSLUŠNÍKOV
         Hoci dohoda neobsahuje právne záväzné práva a povinnosti na uľahčenie pohybu väčšieho počtu občanov Gruzínska, ktorí sú rodinnými príslušníkmi občanov Gruzínska oprávnene sa zdržiavajúcich na území členských štátov, Únia berie na vedomie návrh Gruzínska, aby sa rozšírilo vymedzenie pojmu rodinných príslušníkov, na ktorých by sa malo vzťahovať zjednodušenie vízového režimu, ako aj význam, ktorý Gruzínsko prikladá zjednodušeniu pohybu tejto kategórie osôb.
         S cieľom uľahčiť mobilitu väčšieho počtu osôb, ktoré majú rodinné väzby s občanmi Gruzínska s oprávneným pobytom na území členských štátov (najmä sestry a bratia a ich deti), sa vo vyhlásení uvedenom v prílohe k tejto dohode, konzulárne úrady členských štátov preto vyzývajú, aby plne využívali možnosti v acquis na zjednodušenie udeľovania víz tejto kategórii osôb, a to najmä zjednodušením požiadaviek na písomné doklady požadované od žiadateľov, oslobodením od poplatkov za spracovanie a prípadne vydávaním víz na viac vstupov.

            (1)  Nariadenie Rady (ES) č. 539/2001 z 15. marca 2001 uvádzajúce zoznam tretích krajín, ktorých štátni príslušníci musia mať víza pri prekračovaní vonkajších hraníc členských štátov a krajín, ktorých štátni príslušníci sú oslobodení od tejto povinnosti (Ú. v. ES L 81, 21.3.2001, s. 1).

            (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 810/2009 z 13. júla 2009, ktorým sa ustanovuje vízový kódex Spoločenstva (vízový kódex) (Ú. v. EÚ L 243, 15.9.2009, s. 1).

            (3)  Pozri takisto bod 1.7.

            (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/399 z 9. marca 2016, ktorým sa ustanovuje kódex Únie o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc) (Ú. v. EÚ L 77, 23.3.2016, s. 1).

            (5)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 610/2013 z 26. júna 2013 ktorým sa mení nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 562/2006, ktorým sa ustanovuje kódex Spoločenstva o pravidlách upravujúcich pohyb osôb cez hranice (Kódex schengenských hraníc), Dohovor, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda, nariadenia Rady (ES) č. 1683/95 a (ES) č. 539/2001 a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 767/2008 a (ES) č. 810/2009 (Ú. v. EÚ L 182, 29.6.2013, s. 1).

            (6)  Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 565/2014/EÚ z 15. mája 2014, ktorým sa zavádza zjednodušený režim kontroly osôb na vonkajších hraniciach založený na jednostrannom uznávaní niektorých dokladov Bulharskom, Chorvátskom, Cyprom a Rumunskom za rovnocenné s ich národnými vízami na účely tranzitu cez ich územia alebo zamýšľaného pobytu na ich územiach, ktorého trvanie počas akéhokoľvek obdobia 180 dní nepresiahne 90 dní a ktorým sa zrušujú rozhodnutia č. 895/2006/ES a č. 582/2008/ES (Ú. v. EÚ L 157, 27.5.2014, s. 23).

            (7)  Ú. v. ES L 239, 22.9.2000, s. 19.


title: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky zo 6. decembra 2001 o vydaní eurobankoviek (ECB/2001/15)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001D0913

Úradný vestník L 337 , 20/12/2001 S. 0052 - 0054

		Rozhodnutie Európskej centrálnej bankyzo 6. decembra 2001o vydaní eurobankoviek(ECB/2001/15)(2001/913/ES)RIADIACA RADA EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva (ďalej len "Zmluva"), najmä na jej článok 106 ods. 1, a na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky (ďalej len "štatút"), najmä na jeho článok 16,keďže:(1) Podľa článku 106 ods. 1 Zmluvy a článku 16 štatútu riadiaca rada Európskej centrálnej banky (ECB) má výhradné právo povoľovať vydávanie bankoviek v spoločenstve; podľa týchto ustanovení ECB a národné centrálne banky môžu vydávať bankovky, ktoré sú iba eurobankovky, ktoré majú status zákonného platidla v účastníckych členských štátoch. Právo spoločenstva predvída systém plurality emitentov bankoviek. Eurobankovky vydáva ECB a národné centrálne banky.(2) Podľa článku 10 nariadenia Rady (ES) č. 974/98 z 3. mája 1998 o zavedení eura [1] uvedú od 1. januára 2002 ECB a národné centrálne banky (ďalej len "eurosystém") do obehu bankovky označené v eurách. Eurobankovky sú vyjadrením rovnakej a jednotnej meny a podliehajú jednotnému právnemu režimu.(3) Vydávanie eurobankoviek nemusí podliehať množstvovým alebo iným obmedzeniam, pretože uvedenie eurobankoviek do obehu je proces riadený dopytom.(4) Rozhodnutie ECB/2001/7 z 30. augusta 2001 o nominálnych hodnotách, špecifikáciách, reprodukcii, výmene a stiahnutí eurobankoviek [2], zmenené a doplnené rozhodnutím ECB/2001/14 [3], obsahuje spoločné pravidlá pre eurobankovky. ECB stanovila spoločné technické špecifikácie pre eurobankovky a opatrenia na kontrolu kvality, aby eurobankovky spĺňali takéto špecifikácie. V dôsledku toho majú všetky eurobankovky rovnaký fyzický vzhľad a úroveň kvality a nie je žiaden rozdiel medzi bankovkami rovnakej nominálnej hodnoty.(5) Všetky eurobankovky by mali podliehať rovnakým požiadavkám členov eurosystému na prijatie a spracovanie bez ohľadu na to, ktorý z nich ich uviedol do obehu. Existujúca prax repatriácie bankoviek označených v národných menových jednotkách vydávajúcej centrálnej banke sa preto neuplatňuje na eurobankovky. Režim pre vydávanie eurobankoviek je založený na zásade nerepatriácie eurobankoviek.(6) Podľa článku 29.1 štatútu je každému členovi európskeho systému centrálnych bánk pridelený vážený podiel podľa kľúča pre upisovanie základného kapitálu ECB, ako je stanovené rozhodnutím ECB/1998/13 z 1. decembra 1998 o percentuálnych podieloch národných centrálnych bánk podľa kľúča pre základný kapitál ECB [4]; tento vážený podiel je založený na počte obyvateľstva a hrubom domácom produkte každého členského štátu a riadi príspevky do základného kapitálu ECB, prevody devízových rezerv národných centrálnych bánk do ECB, prerozdeľovanie menových príjmov národných centrálnych bánk a rozdeľovanie ziskov a zdieľanie strát ECB.(7) Eurobankovky sú zákonným platidlom vo všetkých účastníckych členských štátoch, budú voľne obiehať v rámci eurooblasti, budú znova vydávané členmi eurosystému a môžu sa tiež uchovávať alebo používať mimo eurozóny. Záväzky vyplývajúce z emisie celkovej hodnoty eurobankoviek v obehu by sa mali preto rozdeliť medzi členov eurosystému v súlade s objektívnym kritériom. Vhodným kritériom je podiel každej národnej centrálnej banky na splatenom základnom kapitále ECB. Tento podiel vyplýva z pomerného uplatnenia kapitálového kľúča uvedeného v článku 29.1. štatútu na národné centrálne banky. Toto kritérium nie je uplatniteľné na ECB, pričom percentuálny podiel eurobankoviek, ktoré majú byť vydané ECB, má určiť riadiaca rada.(8) Podľa článku 9.2. a článku 12.1. štatútu, stanovujúceho zásady decentralizácie pre operácie eurosystému, národné centrálne banky majú byť poverené uvádzaním eurobankoviek do obehu, vrátane tých, ktoré sú vydané ECB. V súlade s touto zásadou decentralizácie bude aj fyzická manipulácia s eurobankovkami vykonávaná pomocou národných centrálnych bánk.(9) Rozdiel medzi hodnotou eurobankoviek pridelených každej národnej centrálnej banke v súlade s kľúčom pre prideľovanie bankoviek a hodnotou eurobankoviek, ktoré takáto národná centrálna banka uvedie do obehu, by mal viesť k zostatkom v rámci eurosystému. ECB, ktorá neuvádza eurobankovky do obehu, by mala mať pohľadávky v rámci eurosystému voči národným centrálnym bankám na hodnotu rovnajúcu sa podielu eurobankoviek, ktoré vydáva. Úročenie týchto zostatkov v rámci eurosystému má účinok na stav príjmov národných centrálnych bánk, a preto podlieha rozhodnutiu ECB/2001/16 zo 6. decembra 2001 o rozdelení menového príjmu národných centrálnych bánk účastníckych členských štátov z účtovného roku 2002 [5], ktoré je založené na článku 32 štatútu,ROZHODLA TAKTO:Článok 1DefinícieNa účely tohto rozhodnutia:a) "národné centrálne banky" znamenajú národné centrálne banky členských štátov, ktoré prijali jednotnú menu v súlade so Zmluvou o založení Európskeho spoločenstva;b) "eurobankovky" znamenajú tie bankovky, ktoré spĺňajú požiadavky rozhodnutia ECB/2001/7 a technické špecifikácie stanovené riadiacou radou;c) "kľúč upisovania základného kapitálu" znamená percentuálne podiely, ktoré vyplývajú z uplatňovania váženého podielu pre národné centrálne banky podľa kľúča uvedeného v článku 29.1. štatútu a ako je stanovené v rozhodnutí ECB/1998/13;d) "kľúč na prideľovanie bankoviek" znamená percentuálne podiely, ktoré vyplývajú zo zohľadnenia podielu ECB na celkovej emisii eurobankoviek a uplatnenia kľúča na upisovanie základného kapitálu (zaokrúhlené na najbližší násobok 0,0005 percenta) na podiel národných centrálnych bánk na takejto celkovej emisii. Príloha k tomuto rozhodnutiu uvádza kľúč pre prideľovanie bankoviek uplatňujúci sa od 1. januára 2002.Článok 2Vydávanie eurobankoviekEurobankovky vydávajú ECB a národné centrálne banky.Článok 3Povinnosti emitentov1. Národné centrálne banky uvádzajú eurobankovky do obehu a sťahujú ich z obehu a vykonávajú všetku fyzickú manipuláciu súvisiacu so všetkými eurobankovkami, vrátane tých, ktoré vydáva ECB.2. Národné centrálne banky prijímajú všetky eurobankovky na žiadosť držiteľa o výmenu za eurobankovky rovnakej hodnoty alebo v prípade majiteľov účtov na pripísanie na účty vedené v prijímajúcej národnej centrálnej banke.3. Národné centrálne banky nakladajú so všetkými nimi prijatými eurobankovkami ako s pasívami a rovnakým spôsobom ich spracovávajú.4. Národné centrálne banky neprevádzajú nimi prijaté eurobankovky iným národným centrálnym bankám a ponechávajú si tieto eurobankovky k dispozícii na opätovné vydanie. Výnimočne a v súlade s pravidlami stanovenými riadiacou radou ECB:a) eurobankovky, ktoré sú poškodené, opotrebované alebo stiahnuté z obehu, môžu byť zničené prijímajúcou národnou centrálnou bankou;b) eurobankovky, ktoré držia národné centrálne banky z logistických dôvodov, môžu byť redistribuované vo veľkom v rámci eurosystému.Článok 4Pridelenie eurobankoviek v rámci Eurosystému1. Celková hodnota eurobankoviek v obehu sa pridelí členom eurosystému použitím kľúča na pridelenie bankoviek.2. Rozdiel medzi hodnotou eurobankoviek pridelených každej národnej centrálnej banke v súlade s kľúčom pre prideľovanie bankoviek a hodnotou eurobankoviek, ktoré takáto národná centrálna banka uvedenie do obehu, vedie k zostatkom v rámci eurosystému. ECB má pohľadávky v rámci eurosystému voči národným centrálnym bankám úmerne k svojim podielom v kľúči upisovania základného kapitálu pre hodnotu rovnajúcu sa hodnote eurobankoviek, ktoré vydáva.Článok 5Záverečné ustanovenia1. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. januára 2002.2. Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.Vo Frankfurte nad Mohanom 6. decembra 2001Za Riadiacu radu ECBWillem F. Duisenberg[1] Ú. v. ES L 139, 11.5.1998, s. 1.[2] Ú. v. ES L 233, 31.8.2001, s. 55.[3] Zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku.[4] Ú. v. ES L 125, 19.5.1999, s. 33.[5] Ú. v. ES L 337, 20.12.2001, s. 55.--------------------------------------------------PRÍLOHAKĽÚČ PRE PRIDEĽOVANIE BANKOVIEK K 1. JANUÁRU 2002Európska centrálna banka | 8 % |Nationale Bank van België/Banque Nationale de Belgique | 3,2550 % |Deustsche Bundesbank | 27,8215 % |Bank of Greece | 2,3360 % |Banco de España | 10,1020 % |Banque de France | 19,1210 % |Central Bank of Ireland | 0,9650 % |Banca d'Italia | 16,9190 % |Banque centrale du Luxembourg | 0,1695 % |De Nederlandsche Bank | 4,8595 % |Österreichische Nationalbank | 2,6800 % |Banco de Portugal | 2,1845 % |Suomen Pankki | 1,5870 % |Celkom | 100,000 % |--------------------------------------------------


title: 2014/267/EÚ: Rozhodnutie Rady zo 6. mája 2014 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v Spoločnom výbore EHP k zmene protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd

text:
               13.5.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 138/98

         ROZHODNUTIE RADY
   zo 6. mája 2014
   o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v Spoločnom výbore EHP k zmene protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd

      (2014/267/EÚ)

   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä jej článok 173 ods. 3 a článok 182 ods. 1 v spojení s článkom 218 ods. 9,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2894/94 z 28. novembra 1994 o opatreniach na vykonávanie Dohody o Európskom hospodárskom priestore (1), a najmä na jeho článok 1 ods. 3,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Dohoda o Európskom hospodárskom priestore (2) (ďalej len „Dohoda o EHP“) nadobudla platnosť 1. januára 1994.

               (2)

               Podľa článku 98 Dohody o EHP sa na základe rozhodnutia Spoločného výboru EHP môže okrem iného meniť protokol 31 k Dohode o EHP.

               (3)

               Protokol 31 k Dohode o EHP obsahuje ustanovenia a dojednania o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd.

               (4)

               Je vhodné rozšíriť spoluprácu zmluvných strán Dohody o EHP tak, aby zahŕňala nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1291/2013 (3).

               (5)

               Je vhodné rozšíriť spoluprácu zmluvných strán Dohody o EHP tak, aby zahŕňala nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1292/2013 (4).

               (6)

               Protokol 31 k Dohode o EHP by sa preto mal zodpovedajúcim spôsobom zmeniť s cieľom umožniť fungovanie tejto rozšírenej spolupráce od 1. januára 2014.

               (7)

               Pozícia Únie v Spoločnom výbore EHP by mala byť založená na pripojenom návrhu rozhodnutia,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Pozícia, ktorá sa má v mene Európskej únie zaujať v Spoločnom výbore EHP k navrhovanej zmene protokolu 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd, je založená na návrhu rozhodnutia Spoločného výboru EHP pripojenom k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 6. mája 2014

            Za Radu

            predseda

         G. STOURNARAS

      (1)  Ú. v. ES L 305, 30.11.1994, s. 6.

      (2)  Ú. v. ES L 1, 3.1.1994, s. 3.

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1291/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa zriaďuje program Horizont 2020 – rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) a zrušuje rozhodnutie č. 1982/2006/ES (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 104).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1292/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 294/2008, ktorým sa zriaďuje Európsky inovačný a technologický inštitút (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 174).

         NÁVRH

      ROZHODNUTIE SPOLOČNÉHO VÝBORU EHP č. …/2014
      z ...,
      ktorým sa mení protokol 31 k Dohode o EHP o spolupráci v špecifických oblastiach mimo štyroch slobôd
      SPOLOČNÝ VÝBOR EHP,
      so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (ďalej len „Dohoda o EHP“), a najmä na jej články 86 a 98,
      keďže:

                  (1)

                  Je vhodné rozšíriť spoluprácu zmluvných strán Dohody o EHP tak, aby zahŕňala nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1291/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa zriaďuje program Horizont 2020 – rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) a zrušuje rozhodnutie č. 1982/2006/ES (1).

                  (2)

                  Je vhodné rozšíriť spoluprácu zmluvných strán Dohody o EHP tak, aby zahŕňala nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1292/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 294/2008, ktorým sa zriaďuje Európsky inovačný a technologický inštitút (2).

                  (3)

                  Protokol 31 k Dohode o EHP by sa preto mal zodpovedajúcim spôsobom zmeniť s cieľom umožniť fungovanie tejto rozšírenej spolupráce od 1. januára 2014,

            PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
      Článok 1
      Článok 1 protokolu 31 k Dohode o EHP sa mení takto:

                  1.

                  V odseku 5 sa dopĺňa táto zarážka:

                              „—

                                 32013 R 1291: Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1291/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa zriaďuje program Horizont 2020 – rámcový program pre výskum a inováciu (2014 – 2020) a zrušuje rozhodnutie č. 1982/2006/ES (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 104).
                              Lichtenštajnsko sa vyníma z účasti na tomto programe a neprispieva finančne na tento program.“

                  2.

                  V odseku 11 písm. a) sa dopĺňa tento text:
                  „,zmenené týmto právnym predpisom:

                              —

                                 32013 R 1292: Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1292/2013 z 11. decembra 2013, ktorým sa mení nariadenie (ES) č. 294/2008, ktorým sa zriaďuje Európsky inovačný a technologický inštitút (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 174).“

                  3.

                  Odsek 11 písm. b) sa vypúšťa.

            Článok 2
      Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po poslednom oznámení podľa článku 103 ods. 1 Dohody o EHP (3).
      Uplatňuje sa od 1. januára 2014.
      Článok 3
      Toto rozhodnutie sa uverejní v oddiele EHP Úradného vestníka Európskej únie a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

         V Bruseli

               Za Spoločný výbor EHP

               predseda

               tajomníci

               Spoločného výboru EHP

         (1)  Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 104.

         (2)  Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 174.

         (3)  [Ústavné požiadavky neboli oznámené.] [Ústavné požiadavky boli oznámené.]