title: 2004/15/: Rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO č. 15/04/COL z  18. februára 2004 , ktorým sa po štyridsiatyprvýkrát menia a dopĺňajú procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci prijatím novej kapitoly 9C: služobné tajomstvo v rozhodnutiach o štátnej pomoci

text:
               8.6.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 154/27

      ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ORGÁNU EZVO
   č. 15/04/COL
   z 18. februára 2004,
   ktorým sa po štyridsiatyprvýkrát menia a dopĺňajú procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci prijatím novej kapitoly 9C: služobné tajomstvo v rozhodnutiach o štátnej pomoci
   DOZORNÝ ORGÁN EZVO,
   So zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (1), najmä na články 61 až 63 a protokol 26.
   So zreteľom na Dohodu medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného orgánu a súdneho dvora (2), najmä na článok 24, článok 5 ods. 2 písm. b) a článok 1 časti I protokolu 3 (3).
   Keďže podľa článku 24 Dohody o dozore a súde, dozorný orgán EZVO uplatní ustanovenia Dohody o EHP týkajúce sa štátnej pomoci.
   Keďže podľa článku 5 ods. 2 písm. b) Dohody o dozore a súde, dozorný orgán EZVO vydáva oznámenia alebo usmernenia o otázkach, ktorými sa zaoberá Dohoda o EHP, ak to táto dohoda alebo Dohoda o dozore a súde výslovne ustanovuje, alebo ak to dozorný orgán EZVO považuje za nevyhnutné.
   Pripomínajúc procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci (4) prijaté 19. januára 1994 Dozorným orgánom EZVO.
   Keďže Európska komisia uverejnila nové oznámenie C(2003) 4582 o služobnom tajomstve v rozhodnutiach o štátnej pomoci 1. decembra 2003 (5).
   Keďže toto oznámenie má takisto význam pre Európsky hospodársky priestor.
   Keďže sa jednotné uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci EHP má zabezpečiť v rámci celého Európskeho hospodárskeho priestoru.
   Keďže v súlade s bodom II v položke „Všeobecné“ na konci prílohy XV k Dohode o EHP má dozorný orgán EZVO prijať po konzultácii s Komisiou ES akty, ktoré zodpovedajú aktom prijatým Európskou komisiou.
   Po konzultácii s Európskou komisiou.
   Pripomínajúc, že Dozorný orgán EZVO konzultoval túto problematiku s členskými štátmi na multilaterálnom stretnutí 3. februára 2004.
   PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

               1.

               Usmernenia o štátnej pomoci sú zmenené a doplnené pridaním novej kapitoly 9C s názvom „Služobné tajomstvo v rozhodnutiach o štátnej pomoci“.

               2.

               Novú kapitolu 9C Usmernení o štátnej pomoci je možné nájsť v prílohe k tomuto rozhodnutiu.

               3.

               Štáty EZVO budú informované prostredníctvom listu, spolu s kópiou tohto rozhodnutia a prílohy.

               4.

               Európska komisia bude informovaná v súlade s písmenom d) protokolu 27 k Dohode o EHP prostredníctvom kópie tohto rozhodnutia vrátane prílohy.

               5.

               Toto rozhodnutie, vrátane prílohy, sa uverejní v oddieli EHP a v dodatku EHP Úradného vestníka Európskej únie.

               6.

               Text tohto rozhodnutia v anglickom jazyku je autentický.

      V Bruseli 18. februára 2004

            Za dozorný orgán EZVO

         Hannes HAFSTEIN

            predseda

         Bernd HAMMERMANN

            člen kolégia

      (1)  Ďalej len „Dohoda o EHP“.

      (2)  Ďalej len „Dohoda o dozore a súde“.

      (3)  Je potrebné poznamenať, že zmeny a doplnenia protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, ktoré nasledovali po dohode medzi štátmi EZVO z 10.12.2001, a ktorými sa mení a dopĺňa protokol 3 k Dohode medzi štátmi EZVO o založení dozorného orgánu a súdu, nadobudli účinnosť 28.8.2003. Týmito zmenami a doplneniami bolo začlenené „Nariadenie (ES) č. 659/1999 z 22.3.1999 ustanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania [ex] článku 93 Zmluvy o založení ES“ do protokolu 3.

      (4)  Usmernenia o uplatňovaní a interpretácii článkov 61 a 62 Dohody o EHP a článku 1 protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, ktoré vydal dozorný orgán EZVO 19.1.1994, Ú. v. ES L 231 z 3.9.1994, Dodatok EHP č. 32, naposledy zmenené a doplnené rozhodnutím dozorného orgánu č. 198/03/COL z 5.11.2003, doteraz neuverejnené. Ďalej len „usmernenia o štátnej pomoci“.

      (5)  Oznámenie Komisie C(2003) 4582 z 1. decembra 2003 o služobnom tajomstve v rozhodnutiach o štátnej pomoci, uverejnené v Ú. v. ES C 297 z 9.12.2003, s. 6.

      PRÍLOHA
      9C.   SLUŽOBNÉ TAJOMSTVO V ROZHODNUTIACH O ŠTÁTNEJ POMOCI
      9C.1.   Úvod

                  1.

                  V tomto oznámení sa vymedzujú spôsoby Dozorného orgánu EZVO pri vybavovaní žiadostí štátov EZVO, ktoré sú adresátmi rozhodnutí o štátnej pomoci, aby sa považovali niektoré časti týchto rozhodnutí za predmet služobného tajomstva, a preto neboli uvedené v uverejnenom rozhodnutí.

                  2.

                  Zahŕňa to dva aspekty, najmä:

                              a)

                              identifikáciu informácií, ktoré by mohli byť predmetom služobného tajomstva; a

                              b)

                              postup, ktorý treba dodržiavať pri vybavovaní takýchto žiadostí.

            9C.2.   Právny rámec

                  1.

                  V článku 122 Dohody o EHP, ktorý zodpovedá zneniu článku 287 Zmluvy o ES sa ustanovuje, že: „Zástupcovia, delegáti a odborníci zmluvných strán ako aj oficiálni zástupcovia a ostatní zamestnanci, ktorí konajú podľa tejto dohody, sú povinní dokonca aj po skončení ich oficiálnych poverení nezverejňovať informácie, na ktoré sa vzťahuje služobné tajomstvo, najmä informácie o podnikoch, ich obchodných vzťahoch a ich nákladových komponentoch.“

                  2.

                  Toto je vyjadrené aj v článkoch 24 a 25 časti II protokolu k Dohode o dozore a súde o pôsobnosti a právomoci Dozorného orgánu EZVO v oblasti štátnej pomoci (1).

                  3.

                  V článku 16 Dohody o dozore a súde sa stanovuje: „V rozhodnutiach Dozorného orgánu EZVO sa uvedú dôvody, z ktorých rozhodnutia vychádzajú.“

                  4.

                  V článku 6 ods. 1 v prvej vete protokolu 3 k Dohode o dozore a súde sa ďalej ustanovuje so zreteľom na rozhodnutia začať konanie vo veci formálneho zisťovania: „V rozhodnutí začať konanie vo veci formálneho zisťovania sa zhrnie príslušný skutkový a právny stav, zahrnie predbežné hodnotenie Dozorného orgánu EZVO, ktoré sa týka charakteru pomoci navrhovaného opatrenia a vysvetlia sa pochybnosti, čo sa týka jeho zlučiteľnosti so spoločným trhom […]“.

            9C.3.   Určenie informácií, ktoré môžu byť predmetom služobného tajomstva

                  1.

                  Súdny dvor ES ustanovil, že hoci sa v článku 287 Zmluvy o ES odvoláva v prvom rade na informácie týkajúce sa podnikateľských subjektov, výraz „najmä“ ukazuje, že ide o všeobecnú zásadu, ktorá sa uplatňuje aj na ďalšie dôverné informácie (2).

                  2.

                  Z toho vyplýva, že obchodné tajomstvá, ako aj ďalšie dôverné informácie sú predmetom služobného tajomstva.

                  3.

                  Nie je dôvod, prečo by sa mali pojmy obchodné tajomstvo a ďalšie dôverné informácie interpretovať odlišne od významu, ktorý sa dal týmto termínom v rámci antitrustového konania a kontroly fúzií. Skutočnosť, že adresátmi rozhodnutia dozorného orgánu sú v rámci týchto konaní podniky, zatiaľ čo rozhodnutia týkajúce sa konaní v oblasti štátnej pomoci sa adresujú štátom EZVO, nie je prekážkou jednotného prístupu, pokiaľ ide o určenie informácií, ktoré môžu predstavovať obchodné tajomstvo alebo ďalšie dôverné informácie.

            9C.3.1.   Obchodné tajomstvá

                  1.

                  Obchodné tajomstvá sa môžu vzťahovať iba na informácie týkajúce sa podniku, ktoré majú skutočnú alebo potenciálnu ekonomickú hodnotu a ktorých rozšírenie alebo použitie by mohlo predstavovať ekonomické výhody pre iné spoločnosti. Typickými príkladmi sú metódy hodnotenia výrobných a distribučných nákladov, výrobné tajomstvá (to znamená plán, vzorec, postup alebo zariadenie, ktoré sa používa na výrobu, prípravu, zloženie alebo spracovanie produktov a ktoré sa môže považovať za finálny výrobok inovácie alebo značného úsilia) a postupy, zdroje dodávok, vyrobené a predané množstvá, podiely na trhu, zoznamy zákazníkov a distribútorov, marketingové plány, štruktúra nákladov a cien, predajná stratégia a informácie o vnútornej organizácii podniku.

                  2.

                  Zdá sa, že v zásade môžu obchodné tajomstvá súvisieť s príjemcom pomoci (alebo s inou treťou stranou) a môžu sa týkať iba informácií predložených štátmi EZVO (alebo treťou stranou). Z toho dôvodu vyjadrenia samotného dozorného orgánu (napríklad vyjadrenia pochybností o uskutočniteľnosti reštrukturalizačného plánu) nemôžu byť predmetom služobného tajomstva.

                  3.

                  Samotná skutočnosť, že zverejnenie informácií by mohlo uškodiť podniku, nie je sama osebe dostatočná na to, aby sa mohli takéto informácie považovať za obchodné tajomstvo. Napríklad rozhodnutie dozorného orgánu začať konanie vo veci formálneho zisťovania v prípade pomoci na reštrukturalizáciu môže spochybniť niektoré aspekty reštrukturalizačného plánu vzhľadom na informácie, ktoré dozorný orgán dostal. Takéto rozhodnutie by mohlo (navyše) ovplyvniť kredit spoločnosti. Toto by však neviedlo nevyhnutne k záveru, že informácie, na ktorých sa rozhodnutie zakladá, musia byť považované za obchodné tajomstvo.

                  4.

                  Vo všeobecnosti bude dozorný orgán uplatňovať tento neúplný zoznam kritérií, aby určil, či informácie možno považovať za obchodné tajomstvo:

                              a)

                              v akom rozsahu sa o informáciách vie mimo spoločnosti;

                              b)

                              v akom rozsahu sa vykonali opatrenia na to, aby sa uchovali informácie v spoločnosti napríklad prostredníctvom konkurenčných doložiek alebo doložiek o nešírení firemných informácií v zmluvách uzatvorených so zamestnancami alebo agentmi, atď.;

                              c)

                              hodnota informácií pre spoločnosť a jej konkurentov;

                              d)

                              úsilie alebo investícia, ktoré musí podnik podstúpiť, aby získal informácie;

                              e)

                              úsilie, ktoré by museli ostatní podstúpiť, aby získali alebo okopírovali informácie;

                              f)

                              stupeň ochrany udelený pre takéto informácie podľa právnych predpisov príslušných štátov EZVO.

                  5.

                  V zásade dozorný orgán považuje, že tieto informácie by normálne nemali byť predmetom služobného tajomstva:

                              a)

                              informácie, ktoré sú verejne prístupné, vrátane informácií prístupných jedine za poplatok prostredníctvom osobitných informačných služieb, alebo informácie, ktoré sú všeobecne známe medzi odborníkmi v danom obore (napríklad všeobecné poznatky medzi inžiniermi alebo lekármi). Takisto sa nepovažuje za obchodné tajomstvo výška obratu, keďže je to údaj, ktorý je uverejnený v ročných účtovných závierkach alebo ktorý je známy iným spôsobom na trhu. Žiadosti o dôvernosť údajov, pokiaľ ide o neverejné údaje týkajúce sa obratu, musia byť odôvodnené a musia sa posúdiť jednotlivo. Skutočnosť, že informácie nie sú verejne dostupné nemusí nevyhnutne znamenať, že informácie možno považovať za obchodné tajomstvo;

                              b)

                              historické informácie, najmä informácie aspoň päť rokov staré;

                              c)

                              štatistické alebo súhrnné informácie;

                              d)

                              mená príjemcov pomoci, oblasť činnosti, účel a výška pomoci, atď.

                  6.

                  Musia sa uviesť podrobné dôvody v prípade každej žiadosti o výnimku z týchto zásad vo výnimočných prípadoch.

            9C.3.2.   Ďalšie dôverné informácie

                  1.

                  V prípade antitrustového konania a kontroly fúzií zahŕňajú dôverné informácie niektoré typy informácií oznámených dozornému orgánu pod podmienkou, že sa zachová dôvernosť (napríklad štúdia trhu objednaná spoločnosťou, ktorá je účastníkom konania a ktorá je jeho majetkom). Zdá sa, že podobný prístup by sa mohol uchovať pre rozhodnutia o štátnej pomoci.

                  2.

                  V oblasti štátnej pomoci sa môžu nachádzať určité typy dôverných informácií, ktoré by sa nevyhnutne nenachádzali v rámci antitrustového konania alebo kontroly fúzií, vzťahujúce sa osobitne na štátne tajomstvá alebo ďalšie dôverné informácie týkajúce sa jeho organizačnej aktivity. Vzhľadom na povinnosť dozorného orgánu uviesť dôvody pre svoje rozhodnutia a vzhľadom na požiadavku transparentnosti môžu spravidla tieto informácie byť predmetom služobného tajomstva iba vo výnimočných prípadoch. Napríklad informácie týkajúce sa organizácie a nákladov na verejné služby sa za normálnych okolností nebudú považovať za „ďalšie dôverné informácie“ (hoci by mohlo ísť o obchodné tajomstvo, ak sa splnia kritériá uvedené v oddieli 9C.3.1).

            9C.4.   Uplatniteľný postup
      9C.4.1.   Základné zásady

                  1.

                  Hlavnou úlohou dozorného orgánu je zosúladiť dve protirečivé povinnosti, a to uviesť dôvody pre svoje rozhodnutia podľa článku 16 Dohody o dozore a súde, a tak zabezpečiť, aby jeho rozhodnutia obsahovali všetky hlavné prvky z ktorých vychádzajú a povinnosť zachovania služobného tajomstva.

                  2.

                  Okrem základnej povinnosti uviesť dôvody pre svoje rozhodnutia musí dozorný orgán zobrať do úvahy potrebu úspešného uplatňovania pravidiel štátnej pomoci (okrem iného tým, že dá štátom EZVO, príjemcom a zainteresovaným stranám možnosť vyjadriť pripomienky alebo spochybniť jeho rozhodnutia) a transparentnosti svojej politiky. Uverejnenie celého obsahu svojich rozhodnutí je preto veľmi dôležité. Vo všeobecnosti sa môže zaručiť dôverné nakladanie s informáciami, iba ak je skutočne nevyhnutné chrániť obchodné tajomstvo alebo iné dôverné informácie, ktoré si vyžadujú podobnú ochranu.

                  3.

                  Obchodné tajomstvá a ďalšie dôverné informácie nemajú absolútnu ochranu: to znamená, že by mohli byť uverejnené, ak sú dôležité pre odôvodnenie rozhodnutí dozorného orgánu. To znamená, že informácie potrebné na určenie opatrenia štátnej pomoci a jeho príjemcu nemôžu za normálnych okolností byť predmetom služobného tajomstva. Takisto informácie potrebné na dokázanie, že podmienky článku 61 Dohody o EHP sú splnené, nemôžu byť za normálnych okolností predmetom služobného tajomstva. Avšak dozorný orgán bude musieť pozorne preskúmať, či je potreba uverejnenia dôležitejšia, vzhľadom na osobitné okolnosti prípadu, ako výsledok, ktorý by mohol vyplynúť pre štáty EZVO alebo zainteresovaný podnik.

                  4.

                  Dozorný orgán môže v uverejnenej verzii vynechať informácie oproti prijatej verzii iba z dôvodov zachovania služobného tajomstva. Odseky sa nemôžu premiestniť a nemôžu sa pridať alebo zmeniť vety. Ak si dozorný orgán myslí, že niektoré informácie nemôžu byť uverejnené, môže pridať poznámku pod čiarou, v ktorej sa odkazuje na neuverejnené informácie alebo je vyznačený rozsah informácie, ak je to potrebné na zabezpečenie zrozumiteľnosti a koherentnosti rozhodnutia.

                  5.

                  Žiadosti o neuverejnenie celého znenia rozhodnutia alebo jeho hlavných častí, čím by sa narušilo porozumenie dôvodov dozorného orgánu, nemôžu byť prijaté.

                  6.

                  V prípade, že je zapojený sťažovateľ, dozorný orgán zoberie do úvahy jeho záujmy tak, že zistí dôvody, prečo prijal určité rozhodnutie bez toho, aby bolo potrebné súdne konanie (3). Z toho dôvodu žiadosti predložené štátmi EZVO, aby časti rozhodnutia, ktoré sa týkajú pripomienok sťažovateľov, boli predmetom služobného tajomstva, budú musieť byť obzvlášť dobre odôvodnené a presvedčivé. Na druhej strane dozorný orgán nebude za normálnych okolností naklonený uverejniť informácie, ktoré sú pokladané za informácie, ktoré by mali byť predmetom služobného tajomstva, ak je podozrenie, že sťažnosť bola predložená so zámerom získať prístup k týmto informáciám.

                  7.

                  Štáty EZVO sa nemôžu odvolávať na služobné tajomstvo s cieľom odmietnuť poskytnúť informácie dozornému orgánu, ktoré pokladá dozorný orgán za potrebné na preskúmanie opatrení pomoci. V tejto súvislosti sa odkazuje na postup ustanovený v protokole 3 k Dohode o dozore a súde (najmä na článok 2 ods. 2, články 5, 10 a 16 časť II protokol 3).

            9C.4.2.   Postup

                  1.

                  V súčasnosti dozorný orgán EZVO oznamuje svoje rozhodnutia príslušným štátom EZVO bezodkladne a dáva im možnosť uviesť za bežných okolností do 15 pracovných dní, ktoré informácie pokladá za predmet služobného tajomstva. Táto lehota môže byť predĺžená dohodou medzi dozorným orgánom a príslušným štátom EZVO.

                  2.

                  Ak príslušný štát EZVO neuvedie v lehote určenej dozorným orgánom, ktoré informácie pokladá za predmet služobného tajomstva, rozhodnutie sa spravidla uverejní v celom rozsahu.

                  3.

                  Ak si príslušný štát EZVO želá, aby určité informácie boli predmetom služobného tajomstva, musí uviesť príslušné časti a poskytnúť odôvodnenie pre každú časť, ktorú si neželá uverejniť.

                  4.

                  Dozorný orgán potom bezodkladne posúdi žiadosť príslušného štátu EZVO. Ak dozorný orgán neuzná, že niektoré časti rozhodnutia sú predmetom služobného tajomstva, uvedie dôvody, prečo podľa neho tieto časti nemôžu zostať neuverejnené. V prípade absencie prijateľného odôvodnenia žiadosti štátom EZVO (napr. odôvodnenia, ktoré nie je zjavne irelevantné alebo zlé), dozorný orgán nemusí bližšie upresniť dôvody, prečo tieto časti nemôžu zostať neuverejnené. Stačí mu odkázať na absenciu odôvodnenia žiadosti.

                  5.

                  Ak dozorný orgán usúdi, že niektoré časti sú predmetom služobného tajomstva, s tým, že plne nesúhlasí so žiadosťou štátu EZVO, oznámi svoje rozhodnutie štátu EZVO a zároveň predloží nový návrh, v ktorom upresní časti, ktoré boli vynechané. Ak dozorný orgán uzná, že časti uvedené štátom EZVO sú predmetom služobného tajomstva, znenie rozhodnutia sa zverejní podľa článku 26 časť II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, s tým, že sa vynechajú časti, ktoré sú predmetom služobného tajomstva. Tieto vynechané časti sa vyznačia v texte (4).

                  6.

                  Štát EZVO bude mať 15 pracovných dní od prijatia rozhodnutia dozorného orgánu, v ktorom sa uvádzajú dôvody odmietnutia neuverejnenia niektorých častí, na reakciu a poskytnutie dodatočných prvkov na odôvodnenie svojej žiadosti.

                  7.

                  Ak príslušný štát EZVO nereaguje v lehote predpísanej dozorným orgánom, dozorný orgán spravidla uverejní rozhodnutie tak, ako to uviedol vo svojej odpovedi na pôvodnú žiadosť štátu EZVO.

                  8.

                  Ak príslušný štát EZVO predloží akékoľvek dodatočné prvky v predpísanej lehote, tieto prvky dozorný orgán bezodkladne preskúma. Ak dozorný orgán uzná, že časti označené štátom EZVO sú predmetom služobného tajomstva, znenie rozhodnutia sa uverejní ako bolo uvedené vyššie.

                  9.

                  V prípade, že nie je možné dosiahnuť dohodu, dozorný orgán bezodkladne pristúpi k uverejneniu svojho rozhodnutia začať konanie vo veci formálneho zisťovania. V takýchto rozhodnutiach sa musí zhrnúť príslušný skutkový a právny stav, zahrnúť predbežné hodnotenie charakteru pomoci navrhnutého opatrenia a vysvetliť pochybnosti, čo sa týka jeho zlučiteľnosti so spoločným trhom. Je zrejmé, že sa niektoré základné informácie musia zahrnúť s cieľom umožniť tretím stranám a iným štátom EZVO účinne vyjadriť pripomienky. Povinnosť dozorného orgánu poskytnúť takéto základné informácie spravidla prevažuje nad každou žiadosťou o ochranu obchodných tajomstiev alebo iných dôverných informácií. Navyše je v záujme príjemcu ako aj zúčastnených strán, aby mali prístup k takémuto rozhodnutiu v čo najkratšom čase. Každé oneskorenie v tejto oblasti by ohrozilo proces kontroly štátnej pomoci.

                  10.

                  V prípade, že nie je možné dosiahnuť dohodu, pokiaľ ide o žiadosti, aby niektoré informácie uvedené v rozhodnutiach o nevznesení námietok a v rozhodnutiach o ukončení konania vo veci formálneho zisťovania boli predmetom služobného tajomstva, dozorný orgán oznámi svoje konečné rozhodnutie štátu EZVO spolu s textom, ktorý chce uverejniť, s tým, že dá štátu EZVO ďalších 15 dní na odpoveď. V prípade absencie odpovede, ktorú by dozorný orgán považoval za relevantnú, dozorný orgán pristúpi spravidla k uverejneniu textu.

                  11.

                  V súčasnosti dozorný orgán posudzuje formuláre na oznámenie štátnej pomoci. S cieľom vyhnúť sa nepotrebnej korešpondencii so štátmi EZVO a meškaniu uverejnenia rozhodnutí, dozorný orgán v budúcnosti plánuje zahrnúť do formulára otázku, či oznámenie obsahuje informácie, ktoré by nemali byť uverejnené a dôvody ich neuverejnenia. Iba v prípade, že táto otázka bude kladne zodpovedaná, začne dozorný orgán korešpondovať so štátom EZVO o osobitných prípadoch. Takisto v prípade, že dozorný orgán vyžaduje dodatočné informácie, bude musieť štát EZVO počas poskytovania požadovaných informácií uviesť, či by takéto informácie nemali byť uverejnené a dôvody pre ich neuverejnenie. Ak dozorný orgán použije vo svojom rozhodnutí informácie, ktoré takto určil štát EZVO, oznámi prijaté rozhodnutie štátu EZVO a zároveň upresní dôvody, prečo podľa neho tieto časti nemôžu byť vynechané z uverejnenej verzie rozhodnutia, ako je to stanovené vyššie.

                  12.

                  Keď sa dozorný orgán rozhodne, ktoré znenie uverejní a keď oznámi štátu EZVO svoje konečné rozhodnutie, je na štáte EZVO, aby rozhodol, či využije akékoľvek dostupné súdne konanie, vrátane predbežných opatrení, v lehote stanovenej v článku 36 Dohody o dozore a súde.

            9C.4.3.   Tretie strany

                  1.

                  Keď tretie strany iné než dotknuté štáty EZVO (napríklad sťažovatelia, iné štáty EZVO alebo príjemca) oznámia informácie v rámci konaní v oblasti štátnej pomoci, tieto usmernenia sa budú uplatňovať mutatis mutandis.

            9C.4.4.   Uplatňovanie

                  1.

                  Týmito usmerneniami sa nemôžu a nesmú zaviesť záväzné právne predpisy. Ich cieľom je iba stanoviť dopredu v záujme dobrej administratívy spôsoby, akými sa dozorný orgán plánuje vysporiadať s otázkou dôvernosti v konaniach týkajúcich sa štátnej pomoci. Spravidla ak nie je možné dosiahnuť dohodu, rozhodnutie dozorného orgánu zverejniť informácie môže byť predmetom osobitných súdnych preskúmaní. Keďže sa tieto usmernenia vzťahujú iba na procedurálne záležitosti (a vo veľkej miere vymedzujú súčasnú prax), uplatnia sa s okamžitým účinkom, vrátane rozhodnutí o nevznesení námietok (5) prijatých pred začiatkom nadobudnutia účinnosti zmien a doplnení (6) protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, ku ktorým chcú mať tretie osoby prístup.

         (1)  Je potrebné poznamenať, že zmeny a doplnenia protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, ktoré nasledovali po dohode medzi štátmi EZVO z 10.12.2001 a ktorými sa a mení a dopĺňa protokol 3 k Dohode medzi štátmi EZVO o založení dozorného orgánu a súdu, nadobudli účinnosť 28.8.2003. Týmito zmenami a doplneniami bolo začlenené „Nariadenie (ES) č. 659/1999 z 22.3.1999 ustanovujúce podrobné pravidlá uplatňovania [ex] článku 93 Zmluvy o založení ES“ do protokolu 3.

         (2)  Prípad 145/83 Adams v Commission [1985] Zb. 3539, ods. 34 a prípad T-353/94 Postbank v Commission [1996] Zb. II-921, ods. 86.

         (3)  Prípad C-367/95 P Komisia versus Sytraval [Zb.] 1998, I-1719, ods. 64.

         (4)  Použijúc hranaté zátvorky […] a upresniac v poznámke pod čiarou „je predmetom služobného tajomstva“.

         (5)  Rozhodnutia začať konanie vo veci formálneho zisťovania a konečné rozhodnutia prijaté pred týmto dátumom už boli uverejnené v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev (premenovaný na Úradný vestník Európskej únie po nadobudnutí platnosti Zmluvy z Nice), oddiel EHP. Pred uverejnením mohli štáty EZVO uviesť, či informácie boli predmetom služobného tajomstva.

         (6)  Pozri poznámku pod čiarou 1.


title: 2011/199/EÚ: Rozhodnutie Európskej rady z  25. marca 2011 , ktorým sa mení a dopĺňa článok 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti s mechanizmom pre stabilitu pre členské štáty, ktorých menou je euro

text:
               6.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 91/1

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ RADY
   z 25. marca 2011,
   ktorým sa mení a dopĺňa článok 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie v súvislosti s mechanizmom pre stabilitu pre členské štáty, ktorých menou je euro
   (2011/199/EÚ)
   EURÓPSKA RADA,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 48 ods. 6,
   so zreteľom na návrh revízie článku 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, ktorý Európskej rade predložila belgická vláda 16. decembra 2010,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskej komisie (2),
   po získaní stanoviska Európskej centrálnej banky (3),
   keďže:

               (1)

               Článok 48 ods. 6 Zmluvy o Európskej únii (Zmluva o EÚ) umožňuje Európskej rade, aby po porade s Európskym parlamentom, Komisiou a v určitých prípadoch s Európskou centrálnou bankou jednomyseľne prijala rozhodnutie, ktorým sa menia a dopĺňajú všetky alebo niektoré ustanovenia tretej časti Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ). Takéto rozhodnutie nesmie rozšíriť právomoci prenesené v zmluvách na Úniu a nadobúda účinnosť, až keď ho následne schvália členské štáty v súlade so svojimi príslušnými ústavnými požiadavkami.

               (2)

               Na zasadnutí Európskej rady 28. a 29. októbra 2010 sa hlavy štátov a predsedovia vlád dohodli na tom, že je potrebné, aby členské štáty vytvorili stály krízový mechanizmus na zabezpečenie finančnej stability eurozóny ako celku, a vyzvali predsedu Európskej rady, aby sa ujal konzultácií s členmi Európskej rady o menšej úprave zmluvy potrebnej na tento účel.

               (3)

               Belgická vláda 16. decembra 2010 predložila v súlade s článkom 48 ods. 6 prvým pododsekom Zmluvy o EÚ návrh revízie článku 136 ZFEÚ, ktorá spočíva v doplnení odseku, na základe ktorého môžu členské štáty, ktorých menou je euro, vytvoriť mechanizmus pre stabilitu, ktorý sa má v nevyhnutných prípadoch aktivovať na zabezpečenie stability eurozóny ako celku, a v ktorom sa uvádza, že poskytnutie akejkoľvek požadovanej finančnej pomoci v rámci mechanizmu bude podliehať prísnej podmienenosti. Európska rada zároveň prijala závery o budúcom mechanizme pre stabilitu (odseky 1 až 4).

               (4)

               Mechanizmus pre stabilitu bude predstavovať nástroj potrebný na riešenie takých prípadov rizika pre finančnú stabilitu eurozóny ako celku, aké nastali v roku 2010, a pomôže tak zachovať ekonomickú a finančnú stabilitu Únie ako takej. Európska rada sa na zasadnutí 16. a 17. decembra 2010 dohodla, že vzhľadom na to, že tento mechanizmus je určený na zabezpečenie finančnej stability eurozóny ako celku, článok 122 ods. 2 ZFEÚ už nebude na tento účel potrebný. Hlavy štátov a predsedovia vlád sa preto zhodli, že sa na tento účel nebude používať.

               (5)

               Európska rada sa 16. decembra 2010 v súlade s článkom 48 ods. 6 druhým pododsekom Zmluvy o EÚ rozhodla poradiť sa o návrhu s Európskym parlamentom a Komisiou. Rozhodla sa tiež poradiť s Európskou centrálnou bankou. Európsky parlament (1), Komisia (2) a Európska centrálna banka (3) prijali k návrhu stanoviská.

               (6)

               Zmena a doplnenie sa týka ustanovenia v tretej časti ZFEÚ a nerozširujú sa ňou právomoci prenesené v zmluvách na Úniu,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Do článku 136 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa dopĺňa tento odsek:

      „3.   Členské štáty, ktorých menou je euro, môžu vytvoriť mechanizmus pre stabilitu, ktorý sa má v nevyhnutných prípadoch aktivovať na zabezpečenie stability eurozóny ako celku. Poskytnutie akejkoľvek požadovanej finančnej pomoci v rámci mechanizmu bude podliehať prísnej podmienenosti.“

   Článok 2
   Členské štáty bezodkladne oznámia generálnemu tajomníkovi Rady ukončenie postupov na schválenie tohto rozhodnutia v súlade so svojimi príslušnými ústavnými požiadavkami.
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. januára 2013 pod podmienkou, že boli doručené všetky oznámenia, na ktoré sa odkazuje v prvom odseku, alebo v prípade, ak tomu tak nie je, prvým dňom mesiaca nasledujúceho po prijatí posledného oznámenia, na ktoré sa odkazuje v prvom odseku.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 25. marca 2011

            Za Európsku radu

            predseda

         H. VAN ROMPUY

      (1)  Stanovisko z 23. marca 2011 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Stanovisko z 15. februára 2011 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (3)  Stanovisko zo 17. marca 2011 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).


title: 2007/818/ES: Rozhodnutie Rady z 8. novembra 2007 o uzavretí Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Čiernohorskou republikou o readmisii osôb bez povolenia na pobyt

text:
               19.12.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 334/25

         ROZHODNUTIE RADY
   z 8. novembra 2007
   o uzavretí Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Čiernohorskou republikou o readmisii osôb bez povolenia na pobyt
   (2007/818/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä jej článok 63 ods. 3 písm. b) v spojení s článkom 300 ods. 2 prvým pododsekom prvou vetou a článkom 300 ods. 3 prvým pododsekom tejto zmluvy,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   keďže:

               (1)

               Komisia rokovala v mene Európskeho spoločenstva o dohode s Čiernohorskou republikou o readmisii osôb bez povolenia na pobyt.

               (2)

               V súlade s rozhodnutím Rady z 18. septembra 2007 bola táto dohoda v mene Európskeho spoločenstva dňa 18. septembra 2007 podpísaná s výhradou jej možného uzavretia k neskoršiemu dátumu.

               (3)

               Dohoda by sa mala schváliť.

               (4)

               Dohodou sa zriaďuje spoločný readmisný výbor, ktorý môže prijať vlastný rokovací poriadok. V tomto prípade je primerané zabezpečiť, aby sa pozícia Spoločenstva prijala v zjednodušenom konaní.

               (5)

               V súlade s článkom 3 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva Spojené kráľovstvo oznámilo svoju vôľu zúčastniť sa na prijatí a uplatňovaní tohto rozhodnutia.

               (6)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Spojeného kráľovstva a Írska, pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, a bez toho, aby bol dotknutý článok 4 uvedeného protokolu, Írsko sa nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu.

               (7)

               V súlade s článkami 1 a 2 Protokolu o postavení Dánska, pripojeného k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, Dánsko sa nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia a nie je ním viazané ani nepodlieha jeho uplatňovaniu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Čiernohorskou republikou o readmisii osôb bez povolenia na pobyt sa týmto v mene Spoločenstva schvaľuje.
   Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Oznámenie podľa článku 22 ods. 2 dohody poskytne predseda Rady (2).
   Článok 3
   Komisia zastupuje Spoločenstvo v spoločnom readmisnom výbore zriadenom podľa článku 18 dohody.
   Článok 4
   Pozíciu Spoločenstva vrámci spoločného readmisného výboru k prijatiu jeho rokovacieho poriadku podľa článku 18 ods. 5 dohody prijme Komisia po porade s osobitným výborom vymenovaným Radou.
   Článok 5
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 8. novembra 2007

            Za Radu

            predseda

         R. PEREIRA

      (1)  Stanovisko z 24. októbra 2007 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Generálny sekretariát Rady uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie dátum nadobudnutia platnosti dohody.
   DOHODA
   medzi Európskym spoločenstvom a Čiernohorskou republikou o readmisii osôb bez povolenia na pobyt
   VYSOKÉ ZMLUVNÉ STRANY,
   EURÓPSKE SPOLOČENSTVO, ďalej len „Spoločenstvo“,
   a
   ČIERNOHORSKÁ REPUBLIKA, ďalej len „Čierna Hora“,
   ODHODLANÉ posilniť spoluprácu v záujme účinnejšieho boja proti nelegálnemu prisťahovalectvu,
   ŽELAJÚC si vytvoriť prostredníctvom tejto dohody a na základe reciprocity rýchle a účinné postupy na identifikáciu a bezpečný a riadny návrat osôb, ktoré nespĺňajú alebo prestali spĺňať podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území Čiernej Hory alebo jedného z členských štátov Európskej únie, a v duchu spolupráce uľahčiť presun týchto osôb,
   ZDÔRAZŇUJÚC, že touto dohodou nie sú dotknuté práva, povinnosti a záväzky Spoločenstva, členských štátov Európskej únie a Čiernej Hory vyplývajúce z medzinárodného práva, a najmä z Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd zo 4. novembra 1950 a Dohovoru o postavení utečencov z 28. júla 1951,
   BERÚC DO ÚVAHY, že ustanovenia tejto dohody, ktorá patrí do pôsobnosti hlavy IV Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva, sa v súlade s Protokolom o postavení Dánska, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva nevzťahujú na Dánskej kráľovstvo,
   SA DOHODLI TAKTO:
   Článok 1
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tejto dohody:

               a)

               „zmluvné strany“ sú Čierna Hora a Spoločenstvo;

               b)

               „štátny príslušník Čiernej Hory“ je každá osoba, ktorá má štátnu príslušnosť Čiernohorskej republiky v súlade s jej právnymi predpismi;

               c)

               „štátny príslušník členského štátu“ je každá osoba, ktorá má štátnu príslušnosť členského štátu, ako je definovaná na účely Spoločenstva;

               d)

               „členský štát“ je ktorýkoľvek členský štát Európskej únie s výnimkou Dánskeho kráľovstva;

               e)

               „štátny príslušník tretej krajiny“ je každá osoba, ktorá má inú štátnu príslušnosť ako štátnu príslušnosť Čiernej Hory alebo jedného z členských štátov;

               f)

               „osoba bez štátnej príslušnosti“ je každá osoba, ktorá nemá štátnu príslušnosť;

               g)

               „povolenie na pobyt“ je povolenie akéhokoľvek druhu udelené Čiernou Horou alebo jedným z členských štátov, ktoré oprávňuje osobu na pobyt na jeho území. Nezahŕňa dočasné povolenia zdržiavať sa na jeho území v súvislosti s posúdením žiadosti o azyl alebo žiadosti o povolenie na pobyt;

               h)

               „vízum“ je povolenie udelené alebo rozhodnutie prijaté Čiernou Horou alebo jedným z členských štátov, ktoré sa vyžaduje na účely vstupu na ich územie alebo tranzitu cez ich územie. Nezahŕňa letiskové tranzitné vízum;

               i)

               „žiadajúci štát“ je štát (Čierna Hora alebo jeden z členských štátov), ktorý predkladá žiadosť o readmisiu podľa článku 7 alebo žiadosť o tranzit podľa článku 14 tejto dohody;

               j)

               „požiadaný štát“ je štát (Čierna Hora alebo jeden z členských štátov), ktorému je určená žiadosť o readmisiu podľa článku 7 alebo žiadosť o tranzit podľa článku 14 tejto dohody;

               k)

               „príslušný orgán“ je vnútroštátny orgán Čiernej Hory alebo jedného z členských štátov poverený vykonávaním tejto dohody v súlade s jej článkom 19 ods. 1 písm. a);

               l)

               „tranzit“ je prechod štátneho príslušníka tretej krajiny alebo osoby bez štátnej príslušnosti cez územie požiadaného štátu pri ceste zo žiadajúceho štátu do krajiny určenia;

               m)

               „readmisia“ je odovzdanie žiadajúcim štátom a prijatie požiadaným štátom osôb (vlastných štátnych príslušníkov požiadaného štátu, štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osôb bez štátnej príslušnosti), o ktorých sa zistilo, že neoprávnene vstúpili, zdržiavajú sa alebo majú pobyt na území žiadajúceho štátu v súlade s ustanoveniami tejto dohody.

         ODDIEL I
   READMISNÉ POVINNOSTI ČIERNEJ HORY
   Článok 2
   Readmisia vlastných štátnych príslušníkov
   1.   Čierna Hora prijme na žiadosť členského štátu a bez ďalších formalít okrem tých, ktoré sa ustanovujú touto dohodou, na svoje územie všetky osoby, ktoré nespĺňajú alebo prestali spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území žiadajúceho členského štátu za predpokladu, že sa preukázalo alebo že na základe hodnoverného dôkazu možno oprávnene predpokladať, že tieto osoby sú štátnymi príslušníkmi Čiernej Hory.
   2.   Čierna Hora taktiež prijme na svoje územie:

               —

               maloleté slobodné deti osôb uvedených v odseku 1, bez ohľadu na ich miesto narodenia alebo ich štátnu príslušnosť, pokiaľ nemajú autonómne právo na pobyt v žiadajúcom členskom štáte,

               —

               manželov a manželky osôb uvedených v odseku 1, ktorí alebo ktoré majú inú štátnu príslušnosť, za predpokladu, že majú právo na vstup a pobyt alebo je im udelené právo na vstup a pobyt na území Čiernej Hory, pokiaľ nemajú autonómne právo na pobyt v žiadajúcom členskom štáte.

         3.   Čierna Hora tiež prijme na svoje územie osoby, ktoré boli od vstupu na územie členského štátu zbavené alebo sa vzdali štátnej príslušnosti k Čiernej Hore, pokiaľ takým osobám nebolo aspoň prisľúbené udelenie štátneho občianstva zo strany jedného z členských štátov.
   4.   Po kladnej odpovedi Čiernej Hory na žiadosť o readmisiu príslušné diplomatické zastúpenie alebo konzulárny úrad Čiernej Hory bezodkladne a najneskôr do troch pracovných dní vydá cestovný doklad potrebný pre návrat osoby, ktorá má byť prijatá späť, s minimálnou lehotou platnosti tri mesiace. Ak dotknutá osoba nemôže byť z právnych alebo vecných dôvodov odovzdaná pred skončením platnosti pôvodne vydaného cestovného dokladu, príslušné diplomatické zastúpenie alebo konzulárny úrad Čiernej Hory vydá nový cestovný doklad s rovnakou lehotou platnosti. Ak Čierna Hora do 14 kalendárnych dní nevydá nový cestovný doklad, je povinné akceptovať štandardný cestovný doklad EÚ na účely vyhostenia (1).
   5.   Ak osoba, ktorá má byť prijatá, má okrem štátnej príslušnosti Čiernej Hory aj štátnu príslušnosť tretieho štátu, žiadajúci členský štát zohľadní želanie osoby, aby bola prijatá späť do štátu, pre ktorý sa rozhodne.
   Článok 3
   Readmisia štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti
   1.   Čierna Hora prijme na žiadosť členského štátu a bez ďalších formalít okrem tých, ktoré sa ustanovujú touto dohodou, na svoje územie, všetkých štátnych príslušníkov tretích krajín alebo osoby bez štátnej príslušnosti, ktoré nespĺňajú alebo prestali spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území žiadajúceho členského štátu, ak sa preukázalo alebo ak na základe hodnoverného dôkazu možno oprávnene predpokladať, že tieto osoby:

               a)

               majú alebo v čase vstupu mali platné vízum alebo povolenie na pobyt vydané Čiernou Horou alebo

               b)

               neoprávnene a priamo vstúpili na územie členských štátov po pobyte na území Čiernej Hory alebo po presune cez jej územie.

         2.   Readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 sa neuplatňuje, ak:

               a)

               sa štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti ocitli na území iba v rámci leteckého tranzitu cez medzinárodné letisko Čiernej Hory alebo

               b)

               žiadajúci členský štát udelil štátnemu príslušníkovi tretej krajiny alebo osobe bez štátnej príslušnosti vízum alebo povolenie na pobyt pred vstupom na jeho územie alebo po vstupe naň okrem prípadov, ak:

                           —

                           táto osoba má vízum alebo povolenie na pobyt vydané Čiernou Horou, ktoré má dlhšiu platnosť ako vízum vydané žiadajúcim členským štátom, alebo

                           —

                           sa pri získaní víza alebo povolenia na pobyt vydaného žiadajúcim štátom použili pozmenené alebo falšované doklady alebo sa urobili falošné vyhlásenia, alebo

                           —

                           táto osoba nedodržiava niektorú z podmienok spojených s vízom.

         3.   Čierna Hora prijme na žiadosť členského štátu na svoje územie aj bývalých štátnych príslušníkov bývalej Socialistickej federatívnej republiky Juhoslávia, ktorí nenadobudli žiadnu inú štátnu príslušnosť a ktorých miesto narodenia a miesto trvalého pobytu bolo 27. apríla 1992 na území Čiernej Hory, ak úrady Čiernej Hory môžu v deň predloženia žiadosti o readmisiu uvedené skutočnosti potvrdiť.
   4.   Po kladnej odpovedi Čiernej Hory na žiadosť o readmisiu žiadajúci členský štát vydá osobe, ktorej readmisia bola akceptovaná, štandardný cestovný doklad EÚ na účely vyhostenia (1).
   ODDIEL II
   READMISNÉ POVINNOSTI SPOLOČENSTVA
   Článok 4
   Readmisia vlastných štátnych príslušníkov
   1.   Členský štát prijme na žiadosť Čiernej Hory a bez ďalších formalít okrem tých, ktoré sa ustanovujú touto dohodou, na svoje územie všetky osoby, ktoré nespĺňajú alebo prestali spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území Čiernej Hory, za predpokladu, že je preukázané alebo na základe hodnoverného dôkazu možno oprávnene predpokladať, že sú štátnymi príslušníkmi tohto členského štátu.
   2.   Členský štát taktiež prevezme na svoje územie:

               —

               maloleté slobodné deti osôb uvedených v odseku 1, bez ohľadu na miesto ich narodenia alebo ich štátnu príslušnosť, pokiaľ nemajú autonómne právo na pobyt v Čiernej Hore,

               —

               manželov a manželky osôb uvedených v odseku 1, ktorí alebo ktoré majú inú štátnu príslušnosť, za predpokladu, že majú právo na vstup a pobyt alebo dostanú právo na vstup a pobyt na území požiadaného členského štátu, pokiaľ nemajú autonómne právo na pobyt v Čiernej Hore.

         3.   Členský štát tiež prijme na svoje územie osoby, ktoré boli od vstupu na územie Čiernej Hory zbavené alebo sa vzdali štátnej príslušnosti k členskému štátu, pokiaľ takým osobám nebolo aspoň prisľúbené udelenie štátneho občianstva zo strany Čiernej Hory.
   4.   Po kladnej odpovedi členského štátu na žiadosť o readmisiu, príslušné diplomatické zastúpenie alebo konzulárny úrad tohto členského štátu bezodkladne a najneskôr do troch pracovných dní vydá cestovný doklad potrebný pre návrat osoby, ktorá má byť prijatá späť, s minimálnou lehotou platnosti tri mesiace. Ak dotknutá osoba nemôže byť z právnych alebo vecných dôvodov odovzdaná pred skončením platnosti pôvodne vydaného cestovného dokladu, príslušné diplomatické zastúpenie alebo konzulárny úrad tohto členského štátu vydá do 14 kalendárnych dní nový cestovný doklad s rovnakou lehotou platnosti.
   5.   Ak osoba, ktorá má byť prijatá, má okrem štátnej príslušnosti požiadaného členského štátu aj štátnu príslušnosť tretieho štátu, Čierna Hora zohľadníželanie osoby, aby bola prijatá späť do štátu, pre ktorý sa rozhodne.
   Článok 5
   Readmisia štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti
   1.   Členský štát prijme na žiadosť Čiernej Hory a bez ďalších formalít okrem tých, ktoré sa ustanovujú touto dohodou, na svoje územie všetkých štátnych príslušníkov tretej krajiny alebo osoby bez štátnej príslušnosti, ktoré nespĺňajú alebo prestali spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na území Čiernej Hory, za predpokladu, že sa preukázalo alebo že na základe hodnoverného dôkazu možno oprávnene predpokladať, že také osoby:

               a)

               majú alebo v čase vstupu mali platné vízum alebo povolenie na pobyt vydané požiadaným členským štátom alebo

               b)

               neoprávnene a priamo vstúpili na územie Čiernej Hory po pobyte na území požiadaného štátu alebo po tranzite cez jeho územie.

         2.   Readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 sa neuplatňuje, ak:

               a)

               sa štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti ocitli na území iba v rámci leteckého tranzitu cez medzinárodné letisko požiadaného členského štátu alebo

               b)

               Čierna Hora vydala štátnemu príslušníkovi tretej krajiny alebo osobe bez štátnej príslušnosti vízum alebo povolenie na pobyt pred vstupom na jeho územie alebo po vstupe naň okrem prípadov, ak:

                           —

                           táto osoba má vízum alebo povolenie na pobyt vydané požiadaným členským štátom, ktoré má dlhšiu lehotu platnosti ako vízum alebo povolenie na pobyt vydané Čiernou Horou, alebo

                           —

                           sa pri získaní víza alebo povolenia na pobyt vydaného Čiernou Horou použili pozmenené alebo falšované doklady alebo urobili falošné vyhlásenia, alebo

                           —

                           táto osoba nedodržiava niektorú z podmienok spojených s vízom.

         3.   Readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 platí pre členský štát, ktorý udelil vízum alebo povolenie na pobyt. Ak vízum alebo povolenie na pobyt udelili dva alebo viaceré členské štáty, readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 platí pre ten členský štát, ktorý vydal doklad s dlhšou platnosťou, prípadne ak jednému alebo viacerým dokladom skončila platnosť, pre ten členský štát, ktorý vydal doklad ešte vždy platný. V prípade, že všetky dokumenty už stratili platnosť, readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 platí pre ten členský štát, ktorý vydal doklad, od skončenia platnosti ktorého uplynul najkratší čas. Ak nemožno predložiť žiaden z týchto dokladov, readmisná povinnosť uvedená v odseku 1 platí pre členský štát, ktorý bol opustený ako posledný.
   4.   Po kladnej odpovedi členského štátu na žiadosť o readmisiu, Čierna Hora vydá osobe, ktorej readmisia bola akceptovaná, cestovný doklad potrebný na jej vrátenie.
   ODDIEL III
   READMISNÉ KONANIE
   Článok 6
   Zásady
   1.   S výhradou odseku 2 sa pri akomkoľvek odovzdávaní osoby, ktorá sa má prevziať späť na základe jednej z povinností uvedených v článkoch 2 až 5, vyžaduje predloženie žiadosti o readmisiu príslušnému orgánu požiadaného štátu.
   2.   Žiadosť o readmisiu nie je potrebná, ak má osoba, ktorá sa má prijať späť, platný cestovný doklad, a ak je to potrebné, platné vízum alebo povolenie na pobyt v požiadanom štáte.
   Článok 7
   Žiadosť o readmisiu
   1.   Každá žiadosť o readmisiu obsahuje tieto informácie:

               a)

               údaje o dotknutej osobe (napr. krstné mená, priezviská, dátum narodenia, a ak je to možné, miesto narodenia a posledné miesto pobytu), a ak je to potrebné, údaje maloletých slobodných detí a/alebo manžela/manželky;

               b)

               uvedenie prostriedkov, pomocou ktorých sa poskytne dôkaz alebo hodnoverný dôkaz o štátnej príslušnosti, tranzite, podmienkach readmisie štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti a neoprávnenom vstupe a pobyte;

               c)

               fotografiu osoby, ktorá sa má prijať späť.

         2.   Pokiaľ je to možné, žiadosť o readmisiu by mala obsahovať aj tieto údaje:

               a)

               vyhlásenie, v ktorom sa uvádza, že osoba, ktorá má byť odovzdaná, môže potrebovať pomoc alebo starostlivosť, za predpokladu, že dotknutá osoba s týmto vyhlásením výslovne súhlasí;

               b)

               informácie o akomkoľvek ochrannom, bezpečnostnom opatrení alebo o zdravotnom stave, ktoré môžu byť pri odovzdávaní určitej osoby nevyhnutné.

         3.   Pre žiadosti o readmisiu sa použije spoločné tlačivo, ktoré tvorí prílohu 6 k tejto dohode.
   Článok 8
   Dôkazné prostriedky v súvislosti so štátnou príslušnosťou
   1.   Štátnu príslušnosť podľa článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 1 možno preukázať najmä dokladmi uvedenými v prílohe 1 k tejto dohode, a to aj vtedy, ak skončila ich platnosť. Po predložení týchto dokladov členské štáty a Čierna Hora bez ďalšieho vyšetrovania vzájomne uznajú štátnu príslušnosť. Štátnu príslušnosť nie je možné preukázať falošnými dokladmi.
   2.   Hodnoverný dôkaz o štátnej príslušnosti podľa článku 2 ods. 1 a článku 4 ods. 1 možno podať najmä prostredníctvom dokladov uvedených v prílohe 2 k tejto dohode, a to aj vtedy, ak skončila ich platnosť. Po predložení takých dokladov členské štáty a Čierna Hora pokladajú štátnu príslušnosť za určenú, pokiaľ nemôžu dokázať opak. Hodnoverný dôkaz o štátnej príslušnosti nie je možné podať prostredníctvom falošných dokladov.
   3.   Ak nie je možné predložiť žiaden z dokladov uvedených v prílohách 1 alebo 2, príslušné diplomatické a konzulárne zastúpenia príslušného požiadaného štátu sa na požiadanie dohodnú na vypočutí osoby, ktorá sa má prijať späť bez zbytočného odkladu, najneskôr do troch pracovných dní odo dňa požiadania, s cieľom určiť jej štátnu príslušnosť.
   Článok 9
   Dôkazné prostriedky, pokiaľ ide o štátnych príslušníkov tretích krajín a osoby bez štátnej príslušnosti
   1.   Splnenie podmienok na readmisiu štátnych príslušníkov tretej krajiny a osôb bez štátnej príslušnosti stanovených v článku 3 ods. 1 a článku 5 ods. 1 možno preukázať najmä dôkaznými prostriedkami uvedenými v prílohe 3 k tejto dohode; nemožno ho preukázať falošnými dokladmi. Členské štáty a Čierna Hora bez ďalšieho vyšetrovania uznajú každý takýto dôkaz.
   2.   Hodnoverný dôkaz o splnení podmienok na readmisiu štátnych príslušníkov tretej krajiny a osôb bez štátnej príslušnosti stanovených v článku 3 ods. 1 a článku 5 ods. 1 možno podať najmä prostredníctvom dôkazných prostriedkov uvedených v prílohe 4 k tejto dohode; nemožno ho podať prostredníctvom falošných dokladov. Po predložení takého hodnoverného dôkazu členské štáty a Čierna Hora pokladajú podmienky za splnené, pokiaľ nemôžu dokázať opak.
   3.   Neoprávnenosť vstupu, zdržiavania sa alebo pobytu sa preukáže tým, že v cestovných dokladoch dotknutej osoby chýba potrebné vízum alebo iné povolenie na pobyt na území žiadajúceho štátu. Vyhlásenie žiadajúceho štátu, že o dotknutej osobe sa zistilo, že nemá potrebné cestovné doklady, vízum alebo povolenie na pobyt tiež predstavuje hodnoverný dôkaz o neoprávnenom vstupe, zdržiavaní sa alebo pobyte.
   4.   Dôkaz o splnení podmienok na readmisiu bývalých štátnych príslušníkov bývalej Socialistickej federatívnej republiky Juhoslávia stanovených v článku 3 ods. 3 možno podať najmä prostredníctvom dôkazných prostriedkov uvedených v prílohe 5a k tejto dohode; nemožno ho podať prostredníctvom falošných dokladov. Čierna Hora bez ďalšieho vyšetrovania uzná každý takýto dôkaz, za predpokladu, že úrady Čiernej Hory môžu v deň podania žiadosti o readmisiu potvrdiť trvalý pobyt ku dňu 27. apríla 1992.
   5.   Hodnoverný dôkaz o splnení podmienok na readmisiu bývalých štátnych príslušníkov bývalej Socialistickej federatívnej republiky Juhoslávia stanovených v článku 3 ods. 3 možno podať najmä prostredníctvom dôkazných prostriedkov uvedených v prílohe 5b k tejto dohode; nemožno ho podať prostredníctvom falošných dokladov. Po predložení tohto hodnoverného dôkazu Čierna Hora pokladá podmienky za splnené, pokiaľ nemôže dokázať opak.
   6.   Ak nie je možné predložiť žiaden z dokladov uvedených v prílohách 5a alebo 5b, príslušné diplomatické a konzulárne zastúpenia Čiernej Hory sa na požiadanie dohodnú na vypočutí osoby, ktorá sa má prijať späť bez zbytočného odkladu, najneskôr do troch pracovných dní odo dňa požiadania, s cieľom určiť jej štátnu príslušnosť.
   Článok 10
   Lehoty
   1.   Žiadosť o readmisiu sa predkladá príslušnému orgánu požiadaného štátu najneskôr do jedného roka po tom, ako príslušný orgán žiadajúceho štátu zistí, že štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti nespĺňa alebo prestala spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt. Ak existujú právne alebo vecné prekážky podania žiadosti v rámci stanovenej lehoty, lehota sa na požiadanie žiadajúceho štátu predĺži, ale len dovtedy, kým prekážky nezaniknú.
   2.   Na žiadosť o readmisiu sa odpovedá písomne do 12 kalendárnych dní vo všetkých prípadoch. Táto lehota začne plynúť odo dňa prijatia žiadosti o readmisiu. Ak po uplynutí tejto lehoty nie je doručená žiadna odpoveď, odovzdanie sa pokladá za odsúhlasené.
   3.   Ak existujú právne alebo vecné prekážky toho, aby bola odpoveď na žiadosť poskytnutá do 12 kalendárnych dní, táto lehota sa môže na riadne odôvodnené požiadanie predĺžiť najviac o šesť kalendárnych dní. Ak nie je doručená odpoveď v predĺženej lehote, odovzdanie sa pokladá za schválené.
   4.   V prípade zamietnutia žiadosti o readmisiu je potrebné uviesť dôvody.
   5.   Po vydaní súhlasu alebo v prípade uplynutia lehoty stanovenej v odseku 2 sa dotknutá osoba do troch mesiacov odovzdá. Na žiadosť požiadaného štátu možno túto lehotu predĺžiť o čas potrebný na odstránenie právnych alebo vecných prekážok.
   Článok 11
   Postup pri odovzdávaní a spôsoby prepravy
   1.   Príslušné orgány Čiernej Hory a dotknutého členského štátu sa pred vrátením osoby vopred písomne dohodnú o dátume odovzdania, mieste vstupu na územie, o prípadnom sprievode a o ďalších informáciách týkajúcich sa odovzdania.
   2.   Dopravu možno uskutočniť letecky, po mori alebo po súši. Vrátenie osoby leteckou dopravou sa neobmedzuje na použitie vnútroštátnych prepravcov Čiernej Hory alebo členských štátov a môže sa uskutočniť pravidelnými linkami alebo charterovými letmi. V prípade, že je pri vrátení potrebný sprievod, tento sprievod sa neobmedzuje na oprávnené osoby žiadajúceho štátu pod podmienkou, že oprávnené osoby sú z Čiernej Hory alebo ktoréhokoľvek členského štátu.
   Článok 12
   Readmisia omylom
   Žiadajúci štát prijme späť akúkoľvek osobu prijatú späť požiadaným štátom, ak sa v lehote do troch mesiacov po odovzdaní dotknutej osoby preukáže, že nie sú splnené požiadavky stanovené v článkoch 2 až 5 tejto dohody.
   V takýchto prípadoch sa uplatnia mutatis mutandis procesné ustanovenia tejto dohody a poskytnú sa všetky dostupné údaje o skutočnej totožnosti a štátnej príslušnosti osoby, ktorá sa má prevziať späť.
   ODDIEL IV
   TRANZIT
   Článok 13
   Zásady
   1.   Členské štáty a Čierna Hora by mali obmedziť tranzit štátnych príslušníkov tretích krajín alebo osôb bez štátnej príslušnosti na prípady, keď takéto osoby nemožno vrátiť do štátu určenia priamo.
   2.   Čierna Hora umožní tranzit štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti, ak ju členský štát o to požiada a členský štát povolí tranzit štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti, ak ho o to Čierna Hora požiada, ak je zaručená následná preprava týchto osôb v prípadných ďalších tranzitných štátoch, ako aj ich readmisia štátom určenia.
   3.   Čierna Hora alebo členský štát môže tranzit zamietnuť:

               a)

               ak existuje skutočné riziko, že by štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti mohli byť v štáte určenia alebo v inom tranzitnom štáte vystavení mučeniu, neľudskému alebo ponižujúcemu zaobchádzaniu, trestaniu alebo trestu smrti alebo prenasledovaniu z dôvodu ich rasy, náboženstva, štátnej príslušnosti, príslušnosti k určitej sociálnej skupine alebo z dôvodu politického presvedčenia, alebo

               b)

               ak štátny príslušník tretej krajiny alebo osoba bez štátnej príslušnosti čelia v požiadanom štáte alebo inom tranzitnom štáte trestnému stíhaniu alebo iným postihom, alebo

               c)

               z dôvodov verejného zdravia, vnútornej bezpečnosti, verejného poriadku alebo na základe iných štátnych záujmov požiadaného štátu.

         4.   Čierna Hora alebo členský štát môžu zrušiť akékoľvek už udelené povolenie, ak sa po jeho udelení vyskytnú alebo zistia okolnosti uvedené v odseku 3, ktoré bránia tranzitu, alebo ak ďalšia cesta cez prípadné tranzitné štáty alebo readmisia štátom určenia už nie je zaručená. V tomto prípade žiadajúci štát podľa potreby a bezodkladne prijme späť štátneho príslušníka tretej krajiny alebo osobu bez štátnej príslušnosti.
   Článok 14
   Tranzitné konanie
   1.   Príslušnému orgánu požiadaného štátu sa predkladá písomná žiadosť o tranzit, ktorá má obsahovať tieto údaje:

               a)

               druh tranzitu (letecky, po mori alebo po súši), prípadné ďalšie tranzitné štáty a plánované miesto konečného určenia;

               b)

               osobné údaje dotknutej osoby (napr. krstné meno, priezvisko, rodné priezvisko, iné používané, respektíve známe mená alebo pseudonymy, dátum narodenia; pohlavie a – ak je to možné – miesto narodenia, štátnu príslušnosť, jazyk, druh a číslo cestovného dokladu);

               c)

               predpokladané miesto vstupu na územie, čas prevozu a prípadné použitie sprievodu;

               d)

               vyhlásenie, že z hľadiska žiadajúceho štátu sú podmienky podľa článku 13 ods. 2 splnené a dôvody na zamietnutie žiadosti podľa článku 13 ods. 3 nie sú známe.

         Na žiadosti o tranzit sa použije spoločné tlačivo, ktoré tvorí prílohu 7 k tejto dohode.
   2.   Požiadaný štát do piatich kalendárnych dní písomne informuje žiadajúci štát o vstupe, potvrdí miesto a predpokladaný čas vstupu alebo informuje o odopretí vstupu a o dôvodoch tohto odopretia.
   3.   Ak sa tranzit uskutočňuje letecky, na osobu, ktorá má byť prijatá späť, a jej prípadný sprievod sa vzťahuje výnimka z povinnosti zaobstarať si letiskové tranzitné vízum.
   4.   Príslušné orgány požiadaného štátu po vzájomných konzultáciách pomáhajú pri uskutočnení tranzitu, najmä zabezpečením dohľadu nad príslušnými osobami a poskytnutím potrebného vybavenia na tento účel.
   ODDIEL V
   NÁKLADY
   Článok 15
   Náklady na dopravu a tranzit
   Bez toho, aby bolo dotknuté právo príslušných orgánov vymáhať náklady spojené s readmisiou od osoby, ktorá má byť prijatá späť, alebo od tretích strán, všetky náklady na dopravu, ktoré vzniknú v súvislosti s readmisiou a tranzitom až po hranicu štátu konečného určenia podľa tejto dohody, znáša žiadajúci štát.
   ODDIEL VI
   OCHRANA ÚDAJOV A DOLOŽKA NEDOTKNUTEĽNOSTI
   Článok 16
   Ochrana údajov
   Oznamovanie osobných údajov sa uskutoční iba v prípade, ak je to nevyhnutné pre vykonávanie tejto dohody príslušnými orgánmi Čiernej Hory alebo v závislosti od okolností príslušnými orgánmi členského štátu. Spracovanie osobných údajov a nakladanie s nimi v konkrétnom prípade podlieha vnútroštátnym právnym predpisom Čiernej Hory, a ak je kontrolórom príslušný orgán členského štátu, ustanoveniam smernice 95/46/ES (2) a vnútroštátnym právnym predpisom tohto členského štátu prijatým v súlade s touto smernicou. Okrem toho platia tieto zásady:

               a)

               osobné údaje sa musia spracovávať spravodlivým a zákonným spôsobom;

               b)

               osobné údaje sa musia zhromažďovať len na konkrétny, výslovne uvedený a zákonný účel vykonávania tejto dohody a odovzdávajúci ani prijímajúci orgán ich nesmie ďalej spracovávať spôsobom nezlučiteľným s týmto účelom;

               c)

               osobné údaje musia byť vo vzťahu k účelu, na ktorý sa zhromažďujú a/alebo ďalej spracovávajú, primerané a náležité a nesmú tento účel presahovať; konkrétne možno oznamovať len tieto osobné údaje:

                           —

                           osobné údaje osoby, ktorá sa má odovzdávať (napr. krstné mená, priezviská, iné používané, respektíve známe mená alebo pseudonymy, pohlavie, rodinný stav, dátum a miesto narodenia, súčasná a akákoľvek predchádzajúca štátna príslušnosť),

                           —

                           údaje z pasu, preukazu totožnosti alebo vodičského preukazu (číslo, doba platnosti, dátum vydania, vydávajúci orgán, miesto vydania),

                           —

                           zastávky a trasu cesty,

                           —

                           ostatné informácie potrebné na určenie totožnosti odovzdávanej osoby alebo na preskúmanie splnenia podmienok na readmisiu v súlade s touto dohodou;

               d)

               osobné údaje musia byť presné a v prípade potreby aktualizované;

               e)

               osobné údaje sa musia uchovávať vo formáte, ktorý umožňuje určenie totožnosti dotknutej osoby len dovtedy, kým je to potrebné na účel, na ktorý sa údaje zhromažďovali alebo na ktorý sa ďalej spracovávali;

               f)

               odovzdávajúci orgán aj prijímajúci orgán prijmú všetky primerané opatrenia, aby sa podľa potreby zabezpečila oprava osobných údajov, ich vymazanie alebo zablokovanie v prípade, ak spracovanie týchto osobných údajov nie je v súlade s ustanoveniami tohto článku, a to najmä preto, lebo údaje sú vo vzťahu k účelu spracovania neprimerané, nenáležité alebo nadbytočné. Medzi tieto opatrenia patrí aj oznamovanie každej opravy, vymazania alebo zablokovania údajov druhej strane;

               g)

               prijímajúci orgán na požiadanie informuje odovzdávajúci orgán o použití oznámených údajov a o výsledkoch, ktoré z nich získal;

               h)

               osobné údaje možno oznamovať len príslušným orgánom. Na oznámenie ďalším orgánom je potrebný predchádzajúci súhlas odovzdávajúceho orgánu;

               i)

               odovzdávajúci orgán aj prijímajúci orgán sú povinné viesť si písomné záznamy o oznamovaní a preberaní osobných údajov.

         Článok 17
   Doložka nedotknuteľnosti
   1.   Touto dohodou nie sú dotknuté práva, povinnosti a záväzky Spoločenstva, členských štátov a Čiernej Hory vyplývajúce z medzinárodného práva, a najmä z:

               —

               Dohovoru o postavení utečencov z 28. júla 1951 zmeneného a doplneného Protokolom o postavení utečencov z 31. januára 1967,

               —

               medzinárodných dohovorov určujúcich štát zodpovedný za skúmanie žiadostí o azyl,

               —

               Európskeho dohovoru o ochrane ľudských práv a základných slobôd zo 4. novembra 1950,

               —

               Dohovoru proti mučeniu a iným krutým, neľudským a ponižujúcim spôsobom zaobchádzania a trestom z 10. decembra 1984,

               —

               medzinárodných dohovorov o vydávaní a tranzite,

               —

               mnohostranných medzinárodných dohovorov a dohôd o readmisii cudzích štátnych príslušníkov.

         2.   Nič v tejto dohode nebráni vráteniu osoby podľa iných oficiálnych alebo neformálnych dojednaní.
   ODDIEL VII
   VYKONÁVANIE A UPLATŇOVANIE
   Článok 18
   Spoločný readmisný výbor
   1.   Zmluvné strany si poskytujú vzájomnú pomoc pri uplatňovaní a výklade tejto dohody. Na tento účel zriadia spoločný readmisný výbor (ďalej len „výbor“), ktorého úlohou bude najmä:

               a)

               monitorovať uplatňovanie tejto dohody;

               b)

               rozhodovať o vykonávacích predpisoch potrebných na jednotné uplatňovanie tejto dohody;

               c)

               dbať na pravidelnú výmenu informácií o vykonávacích protokoloch vypracovaných jednotlivými členskými štátmi a Čiernou Horou podľa článku 19;

               d)

               odporúčať zmeny a doplnenia tejto dohody a jej príloh.

         2.   Rozhodnutia výboru sú pre zmluvné strany záväzné.
   3.   Výbor je zložený zo zástupcov Spoločenstva a Čiernej Hory; Spoločenstvo zastupuje Komisia.
   4.   Výbor zasadá v prípade potreby kedykoľvek na žiadosť jednej zo zmluvných strán.
   5.   Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
   Článok 19
   Vykonávacie protokoly
   1.   Čierna Hora a členský štát na žiadosť členského štátu alebo Čiernej Hory vypracujú vykonávací protokol, ktorý zahŕňa pravidlá o:

               a)

               určení príslušných orgánov, hraničných priechodov a výmene kontaktných miest;

               b)

               podmienkach readmisie so sprievodom, vrátane tranzitu štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti so sprievodom;

               c)

               ďalších prostriedkoch a dokumentoch okrem tých, ktoré sú uvedené v prílohách 1 až 5 k tejto dohode.

         2.   Vykonávacie protokoly uvedené v odseku 1 nadobúdajú platnosť až po tom, čo sa oznámia readmisnému výboru uvedenému v článku 18.
   3.   Čierna Hora súhlasí s uplatňovaním ktoréhokoľvek ustanovenia vykonávacieho protokolu vypracovaného spoločne s jedným členským štátom aj v súvislosti s ktorýmkoľvek iným členským štátom, ak ten o to požiada, s ohľadom na vhodnú možnosť jeho uplatňovania.
   Článok 20
   Vzťah k bilaterálnym readmisným dohodám alebo dojednaniam členských štátov
   Ustanovenia tejto dohody majú prednosť pred ustanoveniami akejkoľvek bilaterálnej dohody alebo dojednania o readmisii osôb bez povolenia na pobyt, ktoré boli alebo podľa článku 19 môžu byť uzavreté medzi jednotlivými členskými štátmi a Čiernou Horou, ak ustanovenia bilaterálnej dohody alebo dojednania nie sú zlučiteľné s ustanoveniami tejto dohody.
   ODDIEL VIII
   ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
   Článok 21
   Územná pôsobnosť
   1.   S výhradou odseku 2 sa táto dohoda uplatňuje na území, na ktoré sa vzťahuje Zmluva o založení Európskeho spoločenstva, a na území Čiernej Hory.
   2.   Táto dohoda sa neuplatňuje na území Dánskeho kráľovstva.
   Článok 22
   Nadobudnutie platnosti dohody, jej trvanie a skončenie platnosti
   1.   Túto dohodu ratifikujú alebo schvália zmluvné strany v súlade so svojimi príslušnými postupmi.
   2.   Táto dohoda nadobúda platnosť prvým dňom druhého mesiaca nasledujúceho po dni, keď si zmluvné strany navzájom oznámia ukončenie postupov uvedených v prvom odseku.
   3.   Táto dohoda sa uzatvára na neurčité obdobie.
   4.   Každá zmluvná strana môže úplne alebo čiastočne tým, že to oficiálne oznámi druhej zmluvnej strane a po predošlej konzultácii s výborom uvedeným v článku 18, dočasne pozastaviť vykonávanie tejto dohody so zreteľom na štátnych príslušníkov tretej strany a osoby bez štátnej príslušnosti, z dôvodov bezpečnosti, ochrany verejného poriadku alebo verejného zdravia. Pozastavenie nadobudne platnosť druhým dňom nasledujúcim po dni takého oznámenia.
   5.   Každá zmluvná strana môže vypovedať túto dohodu tým, že to oficiálne oznámi druhej zmluvnej strane. Platnosť tejto dohody končí šesť mesiacov po dni takého oznámenia.
   Článok 23
   Prílohy
   Prílohy 1 až 7 sú neoddeliteľnou súčasťou tejto dohody.

      V Bruseli osemnásteho septembra dvetisíc sedem v dvoch vyhotoveniach v každom z úradných jazykov zmluvných strán, pričom všetky texty sú rovnako autentické.

         За Европейската общност
         Por la Comunidad Europea
         Za Evropské společenství
         For Det Europæiske Fællesskab
         Für die Europäische Gemeinschaft
         Euroopa Ühenduse nimel
         Για την Ευρωπαϊκή Κοινότητα
         For the European Community
         Pour la Communauté européenne
         Per la Comunità europea
         Eiropas Kopienas vārdā
         Europos bendrijos vardu
         Az Európai Közösség részéről
         Għall-Komunitá Ewropea
         Voor de Europese Gemeenschap
         W imieniu Wspólnoty Europejskiej
         Pela Comunidade Europeia
         Pentru Comunitatea Europeană
         Za Európske spoločenstvo
         Za Evropsko skupnost
         Euroopan yhteisön puolesta
         För Europeiska gemenskapen
         Za Evropsku Zajednicu

         За Република Черна гора
         Por la República de Montenegro
         Za Republiku Ċerná Hora
         For Republikken Montenegro
         Für die Republik Montenegro
         Montenegro Vabariigi nimel
         Για τη Δημοκρατία του Μαυροβουνίου
         For the Republic of Montenegro
         Pour la République du Monténégro
         Per la Repubblica del Montenegro
         Melnkalnes Republikas vārdā
         Juodkalnijos Respublikos vardu
         A Montenegrói Köztársaság részéről
         Għar-Repubblika ta' Montenegro
         Voor de Republiek Montenegro
         W imieniu Republiki Czarnogóry
         Pela República do Montenegro
         Pentru Republica Muntenegru
         Za Čiernohorskú republiku
         Za Republiko Črno goro
         Montenegron tasavallan puolesta
         För Republiken Montenegro
         Za Republiku Crnu Goru

      (1)  V súlade s formou stanovenou v odporúčaní Rady EÚ z 30. novembra 1994.

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 95/46/ES z 24. októbra 1995 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov a o voľnom pohybe takých údajov (Ú. v. ES L 281, 23.11.1995, s. 31).
   PRÍLOHA 1
   ZOZNAM DOKLADOV, KTORÝCH PREDLOŽENIE SA POVAŽUJE ZA DÔKAZ O ŠTÁTNEJ PRÍSLUŠNOSTI
   (ČLÁNOK 2 ODS. 1, ČLÁNOK 4 ODS. 1 A ČLÁNOK 8 ODS. 1)
   Ak je požiadaným štátom jeden z členských štátov:

               —

               pasy akéhokoľvek druhu (štátne pasy, diplomatické pasy, služobné pasy, hromadné pasy a náhradné pasy vrátane detských pasov),

               —

               preukazy totožnosti akéhokoľvek druhu (vrátane dočasných a náhradných),

               —

               vojenské knižky a vojenské preukazy totožnosti,

               —

               námornícke knižky a služobné preukazy veliteľov námorných lodí.

         Ak je požiadaným štátom Čierna Hora:

               —

               cestovné doklady (štátne pasy, a hromadné pasy) vydané Ministerstvom vnútra Čiernohorskej republiky po 15. júni 1997 („modré pasy“) a cestovné doklady (diplomatické pasy a služobné pasy (vydané Ministerstvom zahraničných vecí Čiernohorskej republiky, ako aj cestovné doklady, ktoré budú vydané v súlade s novým zákonom o cestovných dokladoch,

               —

               preukazy totožnosti vydané Ministerstvom vnútra Čiernohorskej republiky po 1. máji 1994, ako aj preukazy totožnosti, ktoré budú vydané v súlade s novým zákonom o preukazoch totožnosti,

               —

               vojenské knižky a vojenské preukazy totožnosti armády Čiernej Hory,

               —

               námornícke knižky a služobné preukazy veliteľov námorných lodí.

         PRÍLOHA 2
   ZOZNAM DOKLADOV, KTORÝCH PREDLOŽENIE SA POVAŽUJE ZA HODNOVERNÝ DÔKAZ O ŠTÁTNEJ PRÍSLUŠNOSTI
   (ČLÁNOK 2 ODS. 1, ČLÁNOK 4 ODS. 1 A ČLÁNOK 8 ODS. 2)
   Ak je požiadaným štátom jeden z členských štátov alebo Čierna Hora:

               —

               fotokópie ktoréhokoľvek z dokladov uvedených v prílohe 1 k tejto dohode,

               —

               vodičské preukazy alebo ich fotokópie,

               —

               rodné listy alebo ich fotokópie,

               —

               akýkoľvek iný oficiálny doklad vydaný orgánmi požiadaného štátu, pomocou ktorého sa dá určiť štátna príslušnosť dotknutej osoby,

               —

               osvedčenia o občianstve a iné úradné doklady, v ktorých sa uvádza občianstvo alebo ktoré jednoznačne svedčia o občianstve.

         Ak je požiadaným štátom Čierna Hora:

               —

               pasy vydané Ministerstvom vnútra Čiernohorskej republiky pred 15. júnom 1997 („červené pasy“) a ich fotokópie,

               —

               preukazy totožnosti vydané Ministerstvom vnútra Čiernohorskej republiky pred 1. májom 1994 a ich fotokópie.

         PRÍLOHA 3
   SPOLOČNÝ ZOZNAM DOKLADOV, KTORÉ SA POVAŽUJÚ ZA DÔKAZ O SPLNENÍ PODMIENOK READMISIE ŠTÁTNYCH PRÍSLUŠNÍKOV TRETÍCH KRAJÍN A OSÔB BEZ ŠTÁTNEJ PRÍSLUŠNOSTI
   (ČLÁNOK 3 ODS. 1, ČLÁNOK 5 ODS. 1 A ČLÁNOK 9 ODS. 1)

               —

               vstupné/výstupné pečiatky alebo podobné potvrdenia v cestovnom doklade dotknutej osoby alebo iný dôkaz vstupu na územie, respektíve odchodu z územia (napr. fotografický),

               —

               letenky alebo lístky na lietadlo, vlak, autobus alebo loď, na ktorých je meno cestujúceho, a/alebo zoznamy cestujúcich, ktorými možno dosvedčiť prítomnosť a trasu cesty dotknutej osoby na území požiadaného štátu,

               —

               úradné výpovede, najmä výpovede príslušníkov pohraničnej stráže a iných svedkov, ktorí môžu dosvedčiť, že dotknutá osoba prekročila hranicu,

               —

               úradná výpoveď dotknutej osoby v rámci súdneho alebo správneho konania, ktorá svedčí o zdržiavaní sa alebo trase cesty dotknutej osoby na území požiadaného štátu.

         PRÍLOHA 4
   SPOLOČNÝ ZOZNAM DOKLADOV, KTORÉ SA POVAŽUJÚ ZA HODNOVERNÝ DÔKAZ O SPLNENÍ PODMIENOK READMISIE ŠTÁTNYCH PRÍSLUŠNÍKOV TRETÍCH KRAJÍN A OSÔB BEZ ŠTÁTNEJ PRÍSLUŠNOSTI
   (ČLÁNOK 3 ODS. 1, ČLÁNOK 5 ODS. 1 A ČLÁNOK 9 ODS. 2)

               —

               opis, ktorý vydali príslušné úrady žiadajúceho štátu a ktorý sa týka miesta a okolností, za akých bola dotknutá osoba zachytená po vstupe na územie tohto štátu,

               —

               informácie súvisiace s totožnosťou a/alebo pobytom osoby, ktoré poskytla medzinárodná organizácia (napr. UNHCR),

               —

               správy/potvrdenie informácií zo strany rodinných príslušníkov, spolucestujúcich atď.,

               —

               doklady, potvrdenia a účty akéhokoľvek druhu (napr. hotelové účty, karty dosvedčujúce návštevu u lekára, respektíve zubára, vstupné preukazy do verejných alebo súkromných inštitúcií, zmluvy na prenájom auta, potvrdenky transakcie uskutočnenej kreditnou kartou atď.), ktorými možno jasne preukázať, že dotknutá osoba sa zdržiavala na území požiadaného štátu,

               —

               informácie svedčiace o tom, že dotknutá osoba použila kuriérske služby alebo služby cestovnej kancelárie.

         PRÍLOHA 5
   ZOZNAM DOKLADOV, KTORÉ SA POVAŽUJÚ ZA DÔKAZ ALEBO HODNOVERNÝ DÔKAZ O SPLNENÍ PODMIENOK READMISIE BÝVALÝCH ŠTÁTNYCH PRÍSLUŠNÍKOV BÝVALEJ SOCIALISTICKEJ FEDERATÍVNEJ REPUBLIKY JUHOSLÁVIA
   (ČLÁNOK 3 ODS. 3, ČLÁNOK 9 ODS. 4 A ČLÁNOK 9 ODS. 5)
   Príloha 5a (doklady, ktoré sa pokladajú za dôkaz)

               —

               rodné listy alebo ich fotokópie vydané bývalou Socialistickou federatívnou republikou Juhoslávia,

               —

               verejné doklady alebo ich fotokópie vydané Čiernou Horou, bývalou Zväzovou republikou Juhoslávia, bývalým štátnym zväzkom Srbska a Čiernej hory alebo bývalou Socialistickou federatívnou republikou Juhoslávia, v ktorých je uvedené miesto narodenia a/alebo miesto trvalého pobytu, ako sa vyžaduje v článku 3 ods. 3.

         Príloha 5b (Doklady, ktoré sa považujú za hodnoverný dôkaz)

               —

               ostatné doklady alebo osvedčenia alebo ich kópie, ktoré svedčia o mieste narodenia a/alebo mieste trvalého pobytu na území Čiernej Hory,

               —

               úradná výpoveď dotknutej osoby v rámci súdneho alebo správneho konania.

         PRÍLOHA 6

   PRÍLOHA 7

   SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ČLÁNKU 2 ODS. 4 A ČLÁNKU 4 ODS. 4
   Cestovné doklady uvedené v článku 2 ods. 4 vydáva až do zriadenia diplomatických konzulárnych zastúpení Čiernohorskej republiky na území členských štátov EÚ diplomatická misia alebo konzulárny úrad Srbskej republiky v súlade s článkom 6 Memoranda o porozumení medzi Čiernohorskou republikou a Srbskou republikou alebo diplomatické misie alebo konzulárne úrady iných štátov zastupujúcich Čiernu Horu.
   Ak požiadaný členský štát nemá žiadnu diplomatickú misiu alebo konzulárny úrad v Čiernohorskej republike, cestovný doklad, ktorý má byť vydaný v súlade s článkom 4 ods. 4, vydá diplomatická misia alebo konzulárny úrad členského štátu, ktorý zastupuje tento požiadaný členský štát. Cestovný doklad sa vydáva v mene požiadaného členského štátu, pričom podlieha jeho predošlému schváleniu.
   SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ČLÁNKOV 3 A 5
   Zmluvné strany sa vynasnažia vrátiť do krajiny pôvodu každého štátneho príslušníka tretej krajiny, ktorý nespĺňa alebo prestal spĺňať platné podmienky na vstup, zdržiavanie sa alebo pobyt na ich územiach.
   SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ČLÁNKU 3 ODS. 1
   Zmluvné strany súhlasia, že osoba „vstupuje priamo“ z územia Čiernej Hory v zmysle týchto ustanovení, ak taká osoba prišla letecky, po súši alebo po mori na územie členských štátov, bez toho, že by medzi tým vstúpila na územie tretej krajiny. Tranzitný pobyt v tretej krajine počas leteckej prepravy sa nepovažuje za vstup.
   SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA DÁNSKA
   Zmluvné strany berú na vedomie, že táto dohoda sa neuplatňuje na území Dánskeho kráľovstva, ani vo vzťahu k štátnym príslušníkom Dánskeho kráľovstva. Za takých okolností je vhodné, aby Čierna Hora a Dánsko uzavreli rovnakú readmisnú dohodu, ako je táto dohoda.
   SPOLOČNÉ VYHLÁSENIETÝKAJÚCE SA ISLANDU A NÓRSKA
   Zmluvné strany berú na vedomie úzke vzťahy medzi Európskym spoločenstvom a Nórskom vyplývajúce najmä z dohody z 18. mája 1999 týkajúcej sa pridruženia týchto krajín k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis. Za takých okolností je vhodné, aby Čierna Hora uzavrela s Islandom a Nórskom rovnakú readmisnú dohodu, ako je táto dohoda.
   SPOLOČNÉ VYHLÁSENIE TÝKAJÚCE SA ŠVAJČIARSKA
   Zmluvné strany berú na vedomie, že Európska únia, Európske spoločenstvo a Švajčiarsko podpísali dohodu o pridružení Švajčiarska k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis. Len čo táto dohoda nadobudne platnosť, je vhodné, aby Čierna Hora uzavrela so Švajčiarskom rovnakú readmisnú dohodu, ako je táto dohoda.