title: Rozhodnutie Rady 2008/178/SZBP z  28. januára 2008 o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Kamerunskou republikou o štatúte ozbrojených síl pod vedením Európskej únie prechádzajúcich cez územie Kamerunskej republiky

text:
               1.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 57/30

         ROZHODNUTIE RADY 2008/178/SZBP
   z 28. januára 2008
   o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Kamerunskou republikou o štatúte ozbrojených síl pod vedením Európskej únie prechádzajúcich cez územie Kamerunskej republiky
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 24,
   so zreteľom na odporúčanie predsedníctva,
   keďže:

               (1)

               Bezpečnostná rada Organizácie Spojených národov prijala 25. septembra 2007 rezolúciu 1778 (2007), ktorou sa najmä Európskej únii povoľuje realizovať v Čade a v Stredoafrickej republike počas obdobia dvanástich mesiacov odo dňa vyhlásenia počiatočnej operatívnej spôsobilosti operáciu, ktorej cieľom je plniť mandát stanovený v uvedenej rezolúcii.

               (2)

               Rezolúcia 1778 (2007) okrem toho zaviazala všetky členské štáty Organizácie Spojených národov, najmä štáty susediace s Čadom a Stredoafrickou republikou, aby umožnili slobodnú, neprerušenú a bezodkladnú prepravu personálu, materiálu, zásob potravín, dodávok a iného tovaru určeného pre operáciu Európskej únie.

               (3)

               Rada 15. októbra 2007 prijala jednotnú akciu 2007/677/SZBP o vojenskej operácii Európskej únie v Čadskej republike a Stredoafrickej republike (1) (EUFOR Tchad/RCA).

               (4)

               Podstatná časť EUFOR Tchad/RCA bude prechádzať územím Kamerunskej republiky.

               (5)

               Predsedníctvo, ktorému pomáha generálny tajomník/vysoký splnomocnenec, na základe poverenia udeleného Radou 18. septembra 2007 v súlade s článkom 24 Zmluvy o Európskej únii dojednalo dohodu medzi Európskou úniou a Kamerunskou republikou o štatúte ozbrojených síl pod vedením Európskej únie prechádzajúcich cez územie Kamerunskej republiky.

               (6)

               Dohoda by sa mala schváliť,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Európskej únie schvaľuje Dohoda medzi Európskou úniou a Kamerunskou republikou o štatúte ozbrojených síl pod vedením Európskej únie prechádzajúcich cez územie Kamerunskej republiky.
   Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu splnomocnenú podpísať dohodu s cieľom zaviazať Európsku úniu.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   Článok 4
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 28. januára 2008

            Za Radu

            predseda

         D. RUPEL

      (1)  Ú. v. EÚ L 279, 23.10.2007, s. 21.
    ---documentbreak---

               1.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 57/31

         PREKLAD
   DOHODA
   medzi Európskou úniou a Kamerunskou republikou o štatúte ozbrojených síl pod vedením Európskej únie prechádzajúcich cez územie Kamerunskej republiky
   EURÓPSKA ÚNIA, ďalej len „EÚ“,
   na jednej strane a
   KAMERUNSKÁ REPUBLIKA, ďalej len „štát tranzitu“,
   na strane druhej,
   ďalej len „zmluvné strany“,
   BERÚC DO ÚVAHY:

               —

               rezolúciu Bezpečnostnej rady OSN 1778 (2007) z 25. septembra 2007,

               —

               jednotnú akciu Rady 2007/677/SZBP z 15. októbra 2007 o vojenskej operácii Európskej únie v Čadskej republike a Stredoafrickej republike (EUFOR Tchad/RCA),

               —

               skutočnosť, že touto dohodou nie sú dotknuté práva a povinnosti strán podľa medzinárodných dohôd a iných nástrojov, ktorými sa zriaďujú medzinárodné súdy a tribunály, vrátane štatútu Medzinárodného trestného súdu,

         DOHODLI SA TAKTO:
   Článok 1
   Rozsah pôsobnosti a vymedzenie pojmov
   1.   Cieľom tejto dohody je stanoviť podrobnosti tranzitu personálu a materiálu EUFOR-u smerujúceho do Čadu a RCA cez územie Kamerunskej republiky.
   2.   Táto dohoda sa vzťahuje na ozbrojené sily pod vedením Európskej únie a ich personál.
   3.   Táto dohoda sa uplatňuje iba na území štátu tranzitu.
   4.   Na účely tejto dohody:

               a)

               „ozbrojené sily pod vedení Európskej únie (EUFOR)“ znamenajú vojenský hlavný štáb EÚ a národné kontingenty, ktoré sa zúčastňujú operácie, ich zariadenia a dopravné prostriedky;

               b)

               „operácia“ znamená prípravu, vytvorenie, vykonanie a podporu vojenskej misie v nadväznosti na mandát vyplývajúci z rezolúcie Bezpečnostnej rady OSN 1778 (2007) z 25. septembra 2007;

               c)

               „veliteľ ozbrojených síl EÚ“ znamená veliteľa na mieste operácie;

               d)

               „vojenský hlavný štáb EÚ“ znamená vojenský hlavný štáb a jeho zložky bez ohľadu na ich sídlo podliehajúci vojenským veliteľom EÚ, ktorí vykonávajú vojenské velenie alebo kontrolu operácie;

               e)

               „národné kontingenty“ znamenajú jednotky a zložky patriace členským štátom Európskej únie a iným štátom, ktoré sa zúčastňujú operácie;

               f)

               „personál EUFOR-u“ znamená civilný a vojenský personál pridelený EUFOR-u, ako aj personál podieľajúci sa na príprave operácie a personál vykonávajúci misiu pre vysielajúci štát alebo inštitúciu EÚ v rámci operácie, ak nie je v tejto dohode stanovené inak, na území štátu tranzitu s výnimkou personálu zamestnaného miestne a personálu zamestnaného medzinárodnými obchodnými zmluvnými dodávateľmi;

               g)

               „personál zamestnaný miestne“ znamená personál pozostávajúci zo štátnych príslušníkov alebo osôb s trvalým pobytom v štáte tranzitu;

               h)

               „zariadenia“ znamenajú všetky priestory, ubytovanie a pozemok potrebný pre EUFOR a personál EUFOR-u;

               i)

               „vysielajúci štát“ znamená štát poskytujúci EUFOR-u národný kontingent.

         Článok 2
   Všeobecné ustanovenia
   1.   EUFOR a personál EUFOR-u dodržiava zákony a nariadenia štátu tranzitu a zdrží sa konania alebo činnosti, ktorá nie je v súlade s cieľmi ustanovenými v tejto dohode.
   2.   EUFOR pravidelne informuje vládu štátu tranzitu o počte a totožnosti členov personálu EUFOR-u nachádzajúcich sa na území štátu tranzitu.
   Článok 3
   Identifikácia
   1.   Personál EUFOR-u musí mať vždy pri sebe pas alebo vojenský preukaz totožnosti.
   2.   Vozidlá, lietadlá, plavidlá a iné dopravné prostriedky EUFOR-u musia byť zreteľne označené značkami EUFOR a/alebo poznávacími značkami, s ktorými sú oboznámené príslušné orgány štátu tranzitu.
   3.   EUFOR má právo na vyvesenie vlajky Európskej únie a označenia, ako napr. vojenské insígnie, hodnosti a oficiálne znaky, na zariadeniach, vozidlách a iných dopravných prostriedkoch. Uniformy personálu EUFOR-u sú zreteľne označené znakom EUFOR. Národné vlajky alebo insígnie národných kontingentov tvoriacich súčasť operácie môžu byť vyvesené na zariadeniach EUFOR-u alebo umiestnené na vozidlách a iných dopravných prostriedkoch a uniformách EUFOR-u na základe rozhodnutia veliteľa ozbrojených síl EÚ.
   Článok 4
   Prekračovanie hraníc a pohyb na území štátu tranzitu
   1.   Personál EUFOR-u vstupuje na územie štátu tranzitu iba na základe predloženia dokladov stanovených v článku 3 ods. 1 a v prípade prvého vstupu na základe individuálneho alebo kolektívneho rozkazu, ktorý vydal EUFOR. Nevzťahujú sa naň vízové predpisy. Je oslobodený od emigračných a imigračných formalít a colných kontrol pri vstupe, výstupe alebo na území štátu tranzitu.
   2.   Personál EUFOR-u nepodlieha právnym predpisom štátu tranzitu, ktoré upravujú registráciu a kontrolu cudzincov, nepovažuje sa však za oprávneného na získanie trvalého pobytu alebo bydliska na území štátu tranzitu.
   3.   Štátu tranzitu sa na účely informácie oznámi zoznam majetku a dopravných prostriedkov EUFOR-u určených na podporu operácie, ktoré vstupujú na územie štátu tranzitu. Tento majetok a dopravné prostriedky sa označia rozlišujúcim znakom EUFOR-u s cieľom umožniť ich rýchlu identifikáciu. Štát tranzitu uľahčí EUFOR-u správne a colné formality. EUFOR je oslobodený od povinnosti predložiť akékoľvek iné colné doklady a od akýchkoľvek kontrol.
   4.   Členovia personálu EUFOR-u môžu viesť motorové vozidlá, riadiť plavidlá a lietadlá na území štátu tranzitu za podmienky, že majú platný príslušný národný, medzinárodný alebo vojenský vodičský preukaz, oprávnenie na riadenie lodí alebo lietadiel.
   5.   Na účely operácie štát tranzitu zaručí EUFOR-u a jeho personálu slobodu pohybu a slobodu cestovania po jeho území v rámci tranzitných koridorov vymedzených v dojednaniach ustanovených v článku 18 vrátane jeho výsostných vôd a vzdušného priestoru. Sloboda pohybu vo výsostných vodách štátu tranzitu zahŕňa neobmedzené zastavovanie a kotvenie.
   6.   Na účely operácie môže EUFOR používať cesty, mosty, trajekty, letiská a prístavy bez poplatkov, daní a podobných platieb. EUFOR nie je oslobodený od poplatkov za váhu, poplatkov za užívanie ciest a poplatkov za spracovanie údajov v prístavoch, pričom podrobnosti o ich platení sa stanovia v dojednaniach ustanovených v článku 18.
   Článok 5
   Výsady a imunity EUFOR-u, ktoré zaručuje štát tranzitu
   1.   Zariadenia EUFOR-u sú nedotknuteľné. Zástupcovia štátu tranzitu do nich nevstúpia bez súhlasu veliteľa ozbrojených síl EÚ.
   2.   Zariadenia EUFOR-u, ich vybavenie a ostatný majetok v nich, ako aj dopravné prostriedky požívajú imunitu voči prehliadke, zabaveniu, zadržaniu alebo exekúcii.
   3.   EUFOR neposkytne útočisko osobám hľadaným justičnými orgánmi štátu tranzitu.
   4.   EUFOR, jeho majetok a aktíva požívajú imunitu voči súdnej právomoci.
   5.   Archív a dokumenty EUFOR-u sú nedotknuteľné.
   6.   Úradná korešpondencia EUFOR-u je nedotknuteľná. Úradná korešpondencia znamená všetku korešpondenciu týkajúcu sa operácie a jej funkcií.
   7.   Pokiaľ ide o kupovaný alebo dovážaný tovar, poskytované služby a zariadenia využívané EUFOR-om na účely operácie, EUFOR, ako aj jeho poskytovatelia služieb a zmluvní dodávatelia, pokiaľ nie sú štátnymi príslušníkmi štátu tranzitu, sú oslobodení od všetkých vnútroštátnych, regionálnych a obecných odvodov, daní a obdobných platieb.
   8.   Štát tranzitu povolí vstup tovaru pre operáciu a udelí výnimku z uplatňovania všetkých ciel, poplatkov, daní s výnimkou poplatkov za spracovanie údajov v prístavoch uvedených v článku 4 ods. 6, a obdobných platieb okrem poplatkov za skladovanie, dopravu a iné poskytnuté služby.
   Článok 6
   Výsady a imunity personálu EUFOR-u, ktoré zaručuje štát tranzitu
   1.   Personál EUFOR-u nepodlieha nijakej forme zatknutia alebo zadržania.
   2.   Dokumenty, korešpondencia a majetok personálu EUFOR-u požíva nedotknuteľnosť s výnimkou opatrení na exekúciu, ktoré sú povolené podľa odseku 6.
   3.   Personál EUFOR-u požíva imunitu voči trestnej právomoci štátu tranzitu.
   Imunity voči trestnej právomoci personálu EUFOR-u sa môže vysielajúci štát alebo dotknutá inštitúcia EÚ podľa okolností vzdať. Takéto vzdanie sa musí byť vždy výslovné.
   4.   Personál EUFOR-u požíva imunitu voči občianskej a správnej právomoci štátu tranzitu, pokiaľ ide o činy vykonané pri výkone služobných funkcií. Ak sa proti personálu EUFOR-u začne akékoľvek občianske konanie pred súdnym orgánom štátu tranzitu, ihneď o tom bude oboznámený veliteľ ozbrojených síl EÚ a príslušný orgán vysielajúceho štátu alebo inštitúcia EÚ. Pred začatím konania pred príslušným súdnym orgánom veliteľ ozbrojených síl EÚ a príslušný orgán vysielajúceho štátu alebo inštitúcia EÚ po formálnom poradnom stanovisku príslušných orgánov štátu tranzitu potvrdí, či daný čin spáchal člen personálu EUFOR-u pri výkone služobných funkcií.
   Ak bol čin spáchaný pri výkone služobných funkcií, konanie sa nezačne a uplatnia sa ustanovenia článku 15. Ak čin nebol spáchaný pri výkone služobných funkcií, môže konanie pokračovať. Potvrdenie veliteľa ozbrojených síl EÚ a príslušného orgánu vysielajúceho štátu alebo inštitúcie EÚ je záväzné pre súdnu právomoc štátu tranzitu, ktorý ho nemôže napadnúť.
   Začatie konania zo strany člena personálu EUFOR-u by mu nemalo brániť v nárokovaní si na imunitu voči súdnej právomoci v súvislosti s akýmkoľvek protinárokom, ktorý je priamo spojený s hlavným nárokom.
   5.   Člen personálu EUFOR-u nie je povinný poskytnúť svedeckú výpoveď.
   6.   Vo vzťahu k členovi personálu EUFOR-u nemožno prijať opatrenia na exekúciu okrem prípadu, keď sa proti nemu začne občianske konanie, ktoré sa nevzťahuje na jeho služobné funkcie. Majetok personálu EÚ, ktorý potvrdí veliteľ ozbrojených síl EÚ a ktorý je potrebný na plnenie služobných funkcií, je oslobodený od zabavenia na účely splnenia povinnosti uloženej rozsudkom, rozhodnutím alebo rozkazom. V občianskych konaniach personál EUFOR-u nepodlieha obmedzeniam osobnej slobody alebo iným obmedzujúcim opatreniam.
   7.   Imunita personálu EUFOR-u voči súdnej právomoci štátu tranzitu ho neoslobodzuje od súdnej právomoci príslušného vysielajúceho štátu.
   8.   Personál EUFOR-u je v súvislosti so službami poskytovanými EUFOR-u oslobodený od ustanovení o sociálnom zabezpečení, ktoré môžu platiť v štáte tranzitu.
   9.   Personál EUFOR-u je oslobodený od akejkoľvek formy zdaňovania mzdy a požitkov v štáte tranzitu, ktoré mu vypláca EUFOR alebo vysielajúci štát, ako aj zdaňovania akéhokoľvek príjmu, ktorý dostane mimo štátu tranzitu.
   10.   Štát tranzitu povolí v súlade s takými zákonmi a nariadeniami, aké môže prijať, vstup predmetov pre osobné použitie personálu EUFOR-u a udelí výnimku z uplatňovania všetkých ciel, daní a súvisiacich poplatkov okrem poplatkov za skladovanie, dopravu a podobné služby.
   Batožina členov personálu EUFOR-u je oslobodená od kontroly, ak neexistujú závažné dôvody predpokladať, že obsahuje predmety, ktoré nie sú pre osobnú potrebu personálu EUFOR-u, alebo predmety, ktorých dovoz alebo vývoz zakazuje zákon alebo ktoré podliehajú kontrole podľa nariadení o karanténe štátu tranzitu. Takáto kontrola sa uskutoční iba za prítomnosti dotknutého člena personálu EUFOR-u alebo splnomocneného zástupcu EUFOR-u.
   Článok 7
   Personál zamestnaný miestne
   Personál prijatý na mieste nepožíva žiadne výsady ani imunity. Štát tranzitu však vykonáva svoju súdnu právomoc tak, aby pritom nevhodne nezasahoval do výkonu funkcií operácie.
   Článok 8
   Trestná právomoc
   Príslušné orgány vysielajúceho štátu majú na území štátu tranzitu právo vykonávať v spolupráci s príslušnými orgánmi štátu tranzitu všetku trestnú právomoc a disciplinárnu právomoc, ktorú im udeľuje právo vysielajúceho štátu, pokiaľ ide o všetkých členov personálu EUFOR-u podliehajúcich príslušnému právu vysielajúceho štátu.
   Článok 9
   Uniforma a zbrane
   1.   Nosenie uniformy podlieha pravidlám, ktoré vydáva veliteľ ozbrojených síl EÚ.
   2.   Vojenský personál EUFOR-u môže nosiť osobné zbrane malého kalibru a zodpovedajúce strelivo za podmienky, že ho na to rozkazy oprávňujú. Zoznam uvedených zbraní a ich držiteľov sa oznámi príslušným orgánom štátu tranzitu.
   Článok 10
   Podpora štátu tranzitu a uzatváranie zmlúv
   1.   Štát tranzitu súhlasí, že pomôže EUFOR-u pri hľadaní vhodných zariadení, ak o to požiada.
   2.   Štát tranzitu poskytne bezodplatne zariadenia, ktoré vlastní, ak takými disponuje, v rozsahu potrebnom na výkon správnych a operačných činností EUFOR-u.
   3.   V rámci svojich možností a prostriedkov štát tranzitu pomáha pri príprave, zriaďovaní, vykonávaní a podpore operácie. Bezpečnostné opatrenia prijaté štátom tranzitu na účely článku 13 ods. 1 sú bezodplatné.
   4.   Rozhodným právom pre zmluvy uzavreté EUFOR-om v štáte tranzitu je právo konajúceho súdu. Na spory, ktoré vznikli z uplatňovania uvedených zmlúv, sa vzťahuje konanie na urovnanie sporov uvedené v článku 15 ods. 3, 4 a 5.
   5.   Štát tranzitu uľahčí vykonávanie zmlúv, ktoré EUFOR na účely operácie uzavrel s obchodnými subjektmi.
   Článok 11
   Zmena zariadení
   1.   EUFOR je v prípade potreby oprávnený stavať, meniť alebo inak upravovať zariadenia podľa požiadaviek tranzitu a počas trvania operácie v súlade s podrobnosťami upravenými v dojednaniach uvedených v článku 18.
   2.   S výnimkou závažného poškodenia pôvodného zariadenia nežiada štát tranzitu za tieto stavby, zmeny alebo úpravy od EUFOR-u náhradu.
   Článok 12
   Úmrtie člena personálu EUFOR-u
   1.   Veliteľ ozbrojených síl EÚ má právo prijať a vykonať vhodné opatrenia pre repatriáciu zosnulého člena personálu EUFOR-u, ako aj jeho osobného majetku.
   2.   Bez súhlasu dotknutého štátu a prítomnosti zástupcu EUFOR-u a/alebo dotknutého štátu sa neuskutoční pitva zosnulého člena EUFOR-u.
   3.   V záujme rýchlej repatriácie zosnulého člena personálu EUFOR-u štát tranzitu a EUFOR spolupracujú v maximálne možnej miere.
   Článok 13
   Bezpečnosť EUFOR-u a vojenská polícia
   1.   Štát tranzitu prijme všetky potrebné opatrenia na zaistenie bezpečnosti a ochrany EUFOR-u a jeho personálu.
   2.   EUFOR je oprávnený prijímať v úzkej spolupráci s príslušnými orgánmi štátu tranzitu potrebné opatrenia na zabezpečenie ochrany svojich zariadení a konvojov.
   3.   Národné kontingenty môžu disponovať personálom justičnej polície na účely vyšetrovaní potrebných na výkon trestnej právomoci podľa článku 8.
   Článok 14
   Komunikácia
   1.   EUFOR môže inštalovať a prevádzkovať vysielacie a prijímacie rádiové stanice, ako aj satelitné systémy. Spolupracuje s príslušnými orgánmi štátu tranzitu s cieľom vyhnúť sa konfliktom pri používaní vhodných frekvencií. Štát tranzitu udelí v súlade so svojimi platnými právnymi predpismi prístup k frekvenčnému spektru.
   2.   Na účely operácie EUFOR požíva právo neobmedzenej komunikácie prostredníctvom rádia (vrátane satelitného, mobilného alebo prenosného rádia), telefónu, telegrafu, faxu a ostatných prostriedkov, ako aj právo inštalovať zariadenia potrebné na udržiavanie takejto komunikácie v rámci zariadení EUFOR-u a medzi nimi.
   3.   V rámci vlastných zariadení môže EUFOR vykonať úpravy potrebné na prenos pošty adresovanej do a z EUFOR-u a/alebo členom alebo od členov personálu EUFOR-u.
   Článok 15
   Nároky na náhradu škody v prípade úmrtia, zranenia, škody alebo straty
   1.   Nároky na náhradu škody v prípade poškodenia alebo straty civilného alebo štátneho majetku, ako aj nároky na náhradu škody v prípade úmrtia alebo zranenia osôb a nároky na náhradu škody v prípade poškodenia alebo straty majetku EUFOR-u vyplývajúce z potrieb tranzitu EUFOR-u sa riešia zmierom.
   2.   Uvedené nároky sa zašlú EUROFOR-u prostredníctvom príslušných orgánov štátu tranzitu, pokiaľ ide o nároky vznesené právnickými alebo fyzickými osobami štátu tranzitu, alebo príslušným orgánom štátu tranzitu, pokiaľ ide o nároky vznesené EUFOR-om.
   3.   V prípade, že nemožno dosiahnuť zmlierlivé urovnanie, sa nárok podá na komisiu pre nároky pozostávajúcu v rovnakej miere zo zástupcov EUFOR-u a zástupcov štátu tranzitu. Urovnanie nárokov sa dosiahne spoločnou dohodou.
   4.   Ak nemožno dosiahnuť urovnanie nárokov v rámci komisie pre nároky, spor sa predloží rozhodcovskému súdu, ktorého rozhodnutie je záväzné.
   5.   Rozhodcovský súd pozostáva z troch rozhodcov, jedného rozhodcu menuje štát tranzitu, jedného rozhodcu menuje EUFOR a tretieho rozhodcu menuje spoločne štát tranzitu a EUFOR. Ak jedna zo strán nevymenuje rozhodcu do dvoch mesiacov alebo ak sa nedosiahne dohoda medzi štátom tranzitu a EUFOR-om pri vymenovaní tretieho rozhodcu, daného rozhodcu vymenuje predseda Súdneho dvora Európskych spoločenstiev.
   6.   Medzi EUFOR-om a správnymi orgánmi štátu tranzitu sa uzavrie správne dojednanie s cieľom určiť pôsobnosť komisie pre nároky a súdu, postup uplatniteľný v rámci týchto orgánov a podmienky, za ktorých sa majú nároky uplatniť.
   Článok 16
   Spojenie a spory
   1.   Všetky otázky, ktoré vzniknú v spojení s uplatňovaním tejto dohody, spoločne preskúmajú zástupcovia EUFOR-u a príslušné orgány štátu tranzitu.
   2.   Ak nedôjde k urovnaniu, spory týkajúce sa výkladu alebo uplatňovania tejto dohody sa urovnajú medzi štátom tranzitu a zástupcami EÚ výlučne diplomatickou cestou.
   Článok 17
   Ostatné ustanovenia
   1.   Ak táto dohoda odkazuje na výsady, imunity a práva EUFOR-u a personálu EUFOR-u, vláda štátu tranzitu je zodpovedná za vykonávanie a dodržiavanie takýchto imunít, výsad a práv zo strany príslušných orgánov štátu tranzitu.
   2.   Nič v tejto dohode nemá za cieľ odchýliť sa alebo sa nechápe ako odchýlka od práv, ktorých sa môže dovolať členský štát EÚ alebo iný štát podieľajúci sa na EUFOR-e podľa iných dohôd.
   Článok 18
   Vykonávacie dojednania
   Na účely uplatňovania tejto dohody môžu operačné, správne a technické otázky podliehať osobitným dojednaniam, ktoré sa uzavrú medzi veliteľom ozbrojených síl EÚ a správnymi orgánmi štátu tranzitu.
   Článok 19
   Nadobudnutie platnosti a ukončenie
   1.   Táto dohoda nadobúda platnosť dňom jej podpisu a zostáva v platnosti do dňa odchodu posledného člena personálu EUFOR-u, ako to EUFOR oznámi orgánom štátu tranzitu.
   2.   Bez ohľadu na odsek 1 sa ustanovenia obsiahnuté v článku 4 ods. 6, článku 5 ods. 1, 2, 4, 7 a 8, článku 6 ods. 1, 3, 4, 6 a 8 až 10, článku 10 ods. 2, článku 11, článku 13 ods. 1, 2 a 3 a článku 15 považujú za uplatňované odo dňa rozmiestnenia prvých členov personálu EUFOR-u, ak tento deň predchádza dňu nadobudnutia platnosti tejto dohody.
   3.   Túto dohodu možno zmeniť a doplniť písomnou dohodou strán.
   4.   Ukončenie tejto dohody neovplyvní práva alebo povinnosti vyplývajúce z vykonávania tejto dohody pred jej ukončením.

      V Yaoundé 6. februára 2008 v štyroch pôvodných vyhotoveniach v anglickom a francúzskom jazyku, pričom obe znenia sú rovnako autentické.

            Za Európsku úniu

            Za štát tranzitu


title: 2012/108/EÚ: Rozhodnutie Rady zo 14. decembra 2011 o podpise v mene Únie a predbežnom vykonávaní Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Ruskou federáciou o zavedení alebo zvýšení vývozného cla na suroviny

text:
                  29.2.2012

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 57/52

         ROZHODNUTIE RADY
         zo 14. decembra 2011
         o podpise v mene Únie a predbežnom vykonávaní Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Ruskou federáciou o zavedení alebo zvýšení vývozného cla na suroviny
         (2012/108/EÚ)
         RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s jej článkom 218 ods. 5,
         so zreteľom na návrh Európskej komisie,
         keďže:

                     (1)

                     Vzhľadom na hospodársky význam, ktorý má pre Úniu prístup k surovinám, a význam, ktorý Ruská federácia má pre Úniu ako dodávateľ surovín, Komisia dohodla s Ruskou federáciou záväzky Ruskej federácie týkajúce sa zníženia alebo odstránenia v súčasnosti platného vývozného cla.

                     (2)

                     Tieto záväzky, ktoré sa majú uviesť v Protokole o pristúpení Ruskej federácie k Svetovej obchodnej organizácii (WTO), sa netýkajú surovín, na ktoré Ruská federácia v súčasnosti neuplatňuje vývozné clo.

                     (3)

                     S cieľom znížiť riziko, že Ruská federácia v budúcnosti zavedie nové vývozné clo, a následný vplyv na zásobovanie surovinami Komisia dojednala s Ruskou federáciou v mene Únie Dohodu vo forme výmeny listov o zavedení alebo zvýšení vývozného cla na suroviny (ďalej len „dohoda“).

                     (4)

                     Dohoda by sa mala podpísať.

                     (5)

                     Vzhľadom na potrebu zabezpečiť, aby sa záväzky Ruskej federácie týkajúce sa nového vývozného cla na suroviny uplatňovali odo dňa pristúpenia Ruskej federácie k WTO, táto dohoda by sa mala uplatňovať predbežne od uvedeného dátumu do ukončenia postupov na jej uzavretie,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

            Článok 1
            Týmto sa v mene Únie schvaľuje podpis Dohody vo forme výmeny listov medzi Európskou úniou a Ruskou federáciou o zavedení alebo zvýšení vývozného cla na suroviny s výhradou uzavretia uvedenej dohody.
            Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.

            Článok 2
            Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) podpísať dohodu v mene Únie.

            Článok 3
            Dohoda sa v súlade s jej ustanoveniami uplatňuje predbežne odo dňa pristúpenia Ruskej federácie k WTO do ukončenia postupov na uzavretie dohody (1).

            Článok 4
            Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

            V Ženeve 14. decembra 2011

                  Za Radu

                  predseda

               M. NOGAJ

            (1)  Dátum, od ktorého sa dohoda uplatňuje predbežne, uverejní Generálny sekretariát Rady v Úradnom vestníku Európskej únie.


title: Rozhodnutie Komisie z 5. augusta 2002, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2000/137/ES o prijatí spoločného záväzku v súvislosti s antidumpingovým procesom týkajúcim sa dovozu určitých bezšvových potrubí a rúr zo železa alebo z nelegovanej ocele z Chorvátska a Ukrajiny a o zrušení záväzku

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002D0669

Úradný vestník L 228 , 24/08/2002 S. 0020 - 0021

		Rozhodnutie Komisiez 5. augusta 2002,ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2000/137/ES o prijatí spoločného záväzku v súvislosti s antidumpingovým procesom týkajúcim sa dovozu určitých bezšvových potrubí a rúr zo železa alebo z nelegovanej ocele z Chorvátska a Ukrajiny a o zrušení záväzku(2002/669/ES)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 384/96 z 22. decembra 1995 o ochrane proti dumpingovým dovozom z krajín, ktoré nie sú členmi Európskeho spoločenstva [1], ktoré bolo naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2238/2000 [2], a najmä na jeho článok 8,po porade s Poradným výborom,keďže:A. PREDCHÁDZAJÚCI POSTUP(1) Komisia 19. novembra 1998 začala uplatňovať antidumpingový postup pri dovoze istých bezšvých potrubí a rúr zo železa a nelegovanej ocele [3] pôvodom, inter alia, z Ukrajiny.(2) Tento proces viedol k antidumpingovým clám, ktoré sa zaviedli nariadením Rady (ES) č. 348/2000 [4] vo februári 2000, aby eliminovali škodlivé dôsledky dumpingu.(3) Zároveň rozhodnutím č. 2000/137/ES [5] Komisia prijala spoločné cenové opatrenie na určitý objem tovaru od troch ukrajinských vývozcov – Dnepropetrovské potrubné závody (DPZ), Nikopolské pivdennotrubné závody (neskôr pretransformované na Nikopolské bezšvové potrubné závody, Nikopotrub [6] a Nižnedneprovský potrubný valcovací závod (NPVZ), ktorých výrobky boli vyňaté z antidumpingových ciel na základe článku 2 ods. 1 nariadenia (ES) č. 348/2000.B. DOBROVOĽNÉ ZRUŠENIE SPOLOČNÉHO ZÁVÄZKU(4) DPZ, Nikopotrub a NPVZ oboznámili Komisiu so svojím úmyslom zrušiť spoločný záväzok. Názvy DPZ, Nikopotrub a NPVZ by sa mali teda vynechať zo zoznamu spoločností, ktorých výrobky sú vyňaté z antidumpingových ciel v zmysle článku 1 rozhodnutia 2000/137/ES.(5) Súčasne s týmto rozhodnutím Rada na základe nariadenia (ES) č. 1515/2002 [7] odstránila výnimku z antidumpingového cla, ktorú mali DPZ, Nikopotrub a NPVZ, respektíve zmenila a doplnila článok 2 nariadenia (ES) č. 348/2000,PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:Článok 1Spoločný záväzok, ktorý mali Dnepropetrovské potrubné závody (DPZ), Nikopolské pivdennotrubné závody (neskôr pretransformované na Nikopolské bezšvové potrubné závody, Nikopotrub a Nižnedneprovský potrubný valcovací závod (NPVZ) sa týmto ruší.Článok 2Tabuľka v článku 1 rozhodnutia č. 2000/137/ES sa nahrádza nasledujúcou tabuľkou:"Krajina | Výrobca | Integrovaná tarifa ES |Chorvátsko | Zeljezara Sisak d.d., Sisak | A064" |Článok 3Toto rozhodnutie sa bude uplatňovať odo dňa nasledujúceho po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európsych spoločenstiev.V Bruseli 5. augusta 2002Za KomisiuPascal Lamyčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 56, 6.3.1996, s. 1.[2] Ú. v. ES L 257, 11.10.2000, s. 2.[3] Ú. v. ES C 353, 19.11.1998, s. 13.[4] Ú. v. ES L 45, 17.2.2000, s. 1.[5] Ú. v. ES L 46, 18.2.2000, s. 34.[6] Ú. v. ES C 198, 13.7.2001, s. 2.[7] Ú. v. ES L 228, 24.8.2002, s. 8.--------------------------------------------------


title: 2006/884/ES: Rozhodnutie Komisie zo 6. decembra 2006 o určení stanoviska Spoločenstva týkajúceho sa rozhodnutia spoločného výboru zriadeného na základe Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o vzájomnom uznávaní osvedčení o zhode pre námorné zariadenia, ktorým sa prijíma jeho rokovací poriadok

text:
               7.12.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 341/39

      ROZHODNUTIE KOMISIE

   zo 6. decembra 2006
   o určení stanoviska Spoločenstva týkajúceho sa rozhodnutia spoločného výboru zriadeného na základe Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o vzájomnom uznávaní osvedčení o zhode pre námorné zariadenia, ktorým sa prijíma jeho rokovací poriadok
   (2006/884/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2004/425/ES z 21. apríla 2004 o uzatvorení dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o vzájomnom uznávaní osvedčení o zhode na lodné vybavenie (1) (ďalej len „dohoda“), a najmä na jeho článok 3 ods. 2,
   keďže:

               (1)

               Komisia uskutočnila konzultácie s osobitným výborom určeným Radou s cieľom prijať stanovisko Spoločenstva.

               (2)

               V článku 7 ods. 2 dohody sa uvádza, že spoločný výbor zriadený na základe článku 7 dohody stanoví svoj vlastný rokovací poriadok,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článok
   Stanovisko, ktoré má Európske spoločenstvo prijať, týkajúce sa rozhodnutia spoločného výboru zriadeného na základe článku 7 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o vzájomnom uznávaní osvedčení o zhode pre námorné zariadenia, ktorým sa prijíma jeho rokovací poriadok, sa zakladá na návrhu rozhodnutia spoločného výboru pripojenom k tomuto rozhodnutiu.

      V Bruseli 6. decembra 2006

            Za Komisiu

         Peter MANDELSON

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 150, 30.4.2004, s. 42.

      PRÍLOHA
      „
            NÁVRH
            ROZHODNUTIE č. …/… SPOLOČNÉHO VÝBORU ZRIADENÉHO NA ZÁKLADE DOHODY MEDZI EURÓPSKYM SPOLOČENSTVOM A SPOJENÝMI ŠTÁTMI AMERICKÝMI
            o vzájomnom uznávaní osvedčení o zhode pre námorné zariadenia, ktorým sa prijíma jeho rokovací poriadok
            SPOLOČNÝ VÝBOR,
            so zreteľom na Dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Spojenými štátmi americkými o vzájomnom uznávaní osvedčení o zhode pre námorné zariadenia (ďalej len ‚dohoda’), a najmä na jej článok 7,
            keďže v článku 7 ods. 2 dohody sa ustanovuje, že spoločný výbor stanoví svoj vlastný rokovací poriadok,
            PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

                        1.

                        Rokovací poriadok spoločného výboru, ako je uvedený v prílohe k tomuto rozhodnutiu, sa týmto prijíma.

               Toto rozhodnutie, vypracované dvojmo, podpíšu zástupcovia spoločného výboru, ktorí sú oprávnení konať v mene strán s cieľom zmeniť a doplniť dohodu. Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom posledného podpisu.
               Podpísané vo Washingtone

                     V mene Spojených štátov amerických

               Podpísané v Bruseli

                     V mene Európskeho spoločenstva

            PRÍLOHA

               ROKOVACÍ PORIADOK SPOLOČNÉHO VÝBORU ZRIADENÉHO NA ZÁKLADE DOHODY MEDZI EURÓPSKYM SPOLOČENSTVOM A SPOJENÝMI ŠTÁTMI AMERICKÝMI
               o vzájomnom uznávaní osvedčení o zhode pre námorné zariadenia
               Článok 1
               Predsedníctvo
               Spoločnému výboru spoločne predsedajú zástupca Európskeho spoločenstva a zástupca Spojených štátov amerických.
               Článok 2
               Zasadnutia
               1.   Spoločný výbor sa stretáva v pravidelných intervaloch najmenej raz ročne v čase stanovenom vzájomnou dohodou. Ak jedna strana považuje za potrebné dodatočné zasadnutia, druhá strana vyhovie žiadosti o zasadnutie v najväčšej možnej miere.
               2.   Hostiteľskou stranou zasadnutia je raz jedna, raz druhá strana, pokiaľ sa nedohodne inak. So súhlasom strán možno uskutočniť telekonferencie a videokonferencie.
               3.   Spolupredsedovia zvolávajú zasadnutia spoločného výboru.
               4.   Spolupredsedovia stanovujú dátum zasadnutia a vymieňajú si potrebné dokumenty včas na zabezpečenie primeranej prípravy, podľa možnosti tri týždne pred zasadnutím.
               5.   Strana, ktorá je hostiteľskou stranou zasadnutia alebo ktorá žiada o videokonferenciu alebo telekonferenciu, zodpovedá za logistické opatrenia.
               Článok 3
               Delegácie
               Strany si najmenej týždeň pred zasadnutím navzájom oznámia plánované zloženie svojich delegácií.
               Článok 4
               Program zasadnutí
               1.   Spolupredsedovia vypracúvajú predbežný program každého zasadnutia najneskôr 14 dní pred zasadnutím. Predbežný program zahŕňa body, o zaradenie ktorých do programu bol niektorý zo spolupredsedov požiadaný najneskôr 14 dní pred zasadnutím.
               2.   Ktorákoľvek zo strán môže so súhlasom druhej strany kedykoľvek pred zasadnutím doplniť body do predbežného programu. Ak je to možné, strana písomne požiada druhú stranu o doplnenie bodov do predbežného programu. Takýmto žiadostiam sa vyhovie v čo najväčšej miere.
               3.   Spolupredsedovia prijmú konečný program na začiatku každého zasadnutia. Iný bod, ako sú body predbežného programu, možno do programu zaradiť so súhlasom strán. Takejto žiadosti sa vyhovie v čo najväčšej miere.
               Článok 5
               Zápisnice zo zasadnutí
               1.   Spolupredseda hostiteľskej strany pripraví čo najskôr návrh zápisnice z každého zasadnutia.
               2.   Vo všeobecnosti sa v tejto zápisnici vo vzťahu ku každému bodu programu zaznamená:

                           a)

                           dokumentácia predložená spoločnému výboru;

                           b)

                           vyjadrenia, o ktorých zaznamenanie požiadala niektorá zo strán, a

                           c)

                           prijaté rozhodnutia a závery týkajúce sa určitého bodu.

                     3.   V zápisnici sú taktiež zaznamenaní účastníci v rámci jednotlivých delegácií, ako aj ministerstvo alebo agentúra, ktoré zastupujú.
               4.   Spolupredsedovia schvaľujú zápisnicu.
               Článok 6
               Rozhodnutia spoločného výboru
               1.   Spoločný výbor prijíma rozhodnutia jednomyseľne.
               2.   Spoločný výbor môže prijať rozhodnutie písomným postupom mimo oficiálnych zasadnutí spoločného výboru.
               3.   Rozhodnutia spoločného výboru majú názov ‚rozhodnutie’, za ktorým nasleduje poradové číslo a opis predmetu úpravy. Dátum, keď rozhodnutie nadobúda účinnosť, sa takisto uvádza. Rozhodnutia podpisujú zástupcovia spoločného výboru, ktorí sú oprávnení konať v mene strán. Rozhodnutia sa vypracúvajú dvojmo, každé znenie je rovnako autentické.
               Článok 7
               Konzultácie s odborníkmi
               Výbor môže so súhlasom strán konzultovať s odborníkmi o osobitných otázkach.
               Článok 8
               Výdavky
               1.   Každá strana zodpovedá za výdavky, ktoré vznikli z dôvodu jej účasti na zasadnutiach spoločného výboru vrátane výdavkov na zamestnancov, cestovné a diéty a výdavkov na poštovné a telekomunikácie.
               2.   Hostiteľská strana vo všeobecnosti hradí iné výdavky súvisiace s organizáciou zasadnutí.
               Článok 9
               Administratívne postupy
               1.   Pokiaľ strany nerozhodnú inak, zasadnutia spoločného výboru nie sú prístupné verejnosti.
               2.   Na účely dôvernosti sa zápisnice a iné dokumenty spoločného výboru považujú za informácie vymenené na základe článku 17 dohody.
               3.   So súhlasom spolupredsedov môžu byť pozvaní iní účastníci ako úradníci strán a takisto sa na nich vzťahuje článok 17 dohody.
               4.   Strany môžu organizovať verejné informatívne stretnutia alebo inak informovať zainteresovanú verejnosť o výsledkoch zasadnutí spoločného výboru.

         “


title: 2012/801/EÚ: Rozhodnutie Európskeho parlamentu z  23. októbra 2012 o účtovnej závierke Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín za rozpočtový rok 2010

text:
               20.12.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 350/81

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 23. októbra 2012
   o účtovnej závierke Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín za rozpočtový rok 2010
   (2012/801/EÚ)
   EURÓPSKY PARLAMENT,

               —

               so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín za rozpočtový rok 2010,

               —

               so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení konečnej ročnej účtovnej závierky Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín za rozpočtový rok 2010 spolu s odpoveďami úradu (1),

               —

               so zreteľom na odporúčanie Rady z 21. februára 2012 (06083/2012 – C7-0051/2012),

               —

               so zreteľom na svoje rozhodnutie z 10. mája 2012 (2), ktorým odkladá rozhodnutie o absolutóriu za plnenie rozpočtu Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín za rozpočtový rok 2010, jeho sprievodné uznesenie a odpovede výkonného riaditeľa úradu,

               —

               so zreteľom na článok 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (3), a najmä na jeho článok 185,

               —

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 178/2002 (4), ktorým sa zriaďuje Európsky úrad pre bezpečnosť potravín, a najmä na jeho článok 44,

               —

               so zreteľom na nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (5), a najmä na jeho článok 94,

               —

               so zreteľom na spoločné vyhlásenie o decentralizovaných agentúrach a k nemu priložený spoločný prístup, ktoré boli dohodnuté v júni 2012 Európskym parlamentom, Radou a Komisiou na základe práce vykonanej medziinštitucionálnou pracovnou skupinou pre decentralizované agentúry zriadenou v marci 2009, a najmä na ich časti o správe, prevádzke, plánovaní, zodpovednosti a transparentnosti spoločného prístupu,

               —

               so zreteľom na článok 77 rokovacieho poriadku a prílohu VI k nemu,

               —

               so zreteľom na druhú správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanovisko Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín (A7-0299/2012),

               1.

               schvaľuje účtovnú závierku Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín za rozpočtový rok 2010;

               2.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie výkonnému riaditeľovi Európskeho úradu pre bezpečnosť potravín, Rade, Komisii a Dvoru audítorov a aby zabezpečil jeho uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Martin SCHULZ

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ C 366, 15.12.2011, s. 106.

      (2)  Ú. v. EÚ L 286, 17.10.2012, s. 367.

      (3)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Ú. v. ES L 31, 1.2.2002, s. 1.

      (5)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72.


title: 2005/527/ES: Rozhodnutie Rady z 2. júna 2005 o uzavretí Rámcovej dohody medzi Európskym spoločenstvom a Srbskom a Čiernou Horou o všeobecných zásadách účasti Srbska a Čiernej Hory na programoch Spoločenstva

text:
               22.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 192/84

      ROZHODNUTIE RADY

   z 2. júna 2005
   o uzavretí Rámcovej dohody medzi Európskym spoločenstvom a Srbskom a Čiernou Horou o všeobecných zásadách účasti Srbska a Čiernej Hory na programoch Spoločenstva
   (2005/527/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej články 13, 71, 80, 95, 127, 137, 149, 150, 151, 152, 153, 157, 166, 175, 280 a 308, v spojení s jej článkom 300 ods. 2 prvým pododsekom druhou vetou, článkom 300 ods. 3 druhým pododsekom a článkom 300 ods. 4,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu (1),
   keďže:

               (1)(2)(3)(4)(5)(6)(7)(8)(9)

               Európska rada na svojom zasadnutí v Solúne schválila v júni 2003 Solúnsku agendu pre západný Balkán: približovanie k európskej integrácii, ktorá ustanovila, že programy Spoločenstva budú podľa zásad stanovených pre účasť kandidátskych krajín prístupné aj krajinám podieľajúcim sa na stabilizačnom a asociačnom procese (SAP).Komisia odporučila vo svojom oznámení „Príprava krajín západného Balkánu na účasť na programoch a v agentúrach Spoločenstva“ uzavrieť s Albánskom, Bosnou a Hercegovinou, Chorvátskom, Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko a Srbskom a Čiernou Horou rámcové dohody stanovujúce všeobecné zásady účasti každej krajiny na programoch Spoločenstva.V súlade so smernicami pre rokovania, prijatými Radou 29. apríla 2004, Komisia uzavrela so Srbskom a Čiernou Horou v mene Spoločenstva rámcovú dohodu o všeobecných zásadách účasti Srbska a Čiernej Hory na programoch Spoločenstva.Táto dohoda bola v mene Spoločenstva podpísaná 22. novembra 2004 v Bruseli, s výhradou uzavretia k neskoršiemu dátumu.Pokiaľ ide o niektoré programy, na ktoré sa dohoda vzťahuje, zmluva nepočíta s inými právomocami než s tými, ktoré sú uvedené v článku 308.Spôsob a podmienky účasti Srbska a Čiernej Hory na programoch Spoločenstva, vrátane výšky finančného príspevku, ktorý sa má vyplatiť, by mala stanoviť Komisia v mene Spoločenstva. Komisii by pri plnení tejto úlohy mal pomáhať zvláštny výbor menovaný Radou.Srbsko a Čierna Hora môžu žiadať finančnú pomoc pre svoju účasť na programoch Spoločenstva podľa nariadenia Rady (ES) č. 2666/2000 z 5. decembra 2000 o pomoci Albánsku, Bosne a Hercegovine, Chorvátsku, Federatívnej republike Juhoslávie a Bývalej juhoslovanskej republike Macedónsko (2) alebo podľa akéhokoľvek podobného nariadenia týkajúceho sa externej pomoci Spoločenstva Srbsku a Čiernej Hore, ktoré môže byť prijaté v budúcnosti.Vykonávanie tejto dohody by sa malo pravidelne skúmať.Táto dohoda by mala byť schválená,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Spoločenstva schvaľuje Rámcová dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Srbskom a Čiernou Horou o všeobecných zásadách účasti Srbska a Čiernej Hory na programoch Spoločenstva.
   Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu (3).
   Článok 2
   1.   Komisia je oprávnená stanoviť v mene Spoločenstva spôsob a podmienky účasti Srbska a Čiernej Hory na konkrétnom programe, vrátane výšky finančného príspevku, ktorý sa má vyplatiť. Komisii pri plnení tejto úlohy pomáha zvláštny výbor menovaný Radou.
   2.   V prípade žiadosti o externú finančnú pomoc zo strany Srbska a Čiernej Hory sa uplatňujú postupy stanovené nariadením (ES) č. 2666/2000 a podobným nariadením týkajúcim sa externej pomoci Spoločenstva Srbsku a Čiernej Hore, ktoré môže byť prijaté v budúcnosti.
   Článok 3
   Najneskôr tri roky po nadobudnutí platnosti tejto dohody a následne každé tri roky Komisia preskúma vykonávanie dohody a podá o tom správu Rade. V prípade potreby môžu byť súčasťou správy vhodné návrhy.
   Článok 4
   Predseda Rady vydá v mene Spoločenstva oznámenia podľa článku 10 dohody.

      V Luxemburgu 2. júna 2005

            Za Radu

            predseda

         L. FRIEDEN

      (1)  Súhlas z 10. mája 2005 (zatiaľ neuverejnený v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. ES L 306, 7.12.2000, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES) č. 2415/2001 (Ú. v. ES L 327, 12.12.2001, s. 3).

      (3)  Pozri stranu 14 tohto úradného vestníka.