title: Rozhodnutie Rady z 29. marca 1996 o podpise a dočasnom uplatňovaní Medzinárodnej dohody o tropickom dreve z roku 1994 v mene Európskeho spoločenstva

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31996D0493

Úradný vestník L 208 , 17/08/1996 S. 0001 - 0023

		Rozhodnutie Radyz 29. marca 1996o podpise a dočasnom uplatňovaní Medzinárodnej dohody o tropickom dreve z roku 1994 v mene Európskeho spoločenstva(96/493/ES)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na návrh Komisie,keďže Medzinárodná dohoda o tropickom dreve z roku 1994 zjednaná na základe rezolúcie 93 (IV) dokumentu s názvom "Nové partnerstvo za rozvoj: záväzok z Kartageny" a príslušných cieľov obsiahnutých v dokumente "Duch Kartageny", ktorý prijala Konferencia OSN o obchode a rozvoji, bola otvorená na podpis od 1. apríla 1994 do uplynutia jedného mesiaca odo dňa jej vstupu do platnosti;keďže uvedená dohoda dosiaľ nevstúpila do platnosti;keďže v súlade s článkom 42 ods. 3 Medzinárodnej dohody o tropickom dreve z roku 1983 bola platnosť tejto dohody predĺžená do času, než dočasne alebo s konečnou platnosťou vstúpi do platnosti nová dohoda;keďže ciele novej dohody zodpovedajú spoločnej obchodnej politike;keďže sa členské štáty prostredníctvom finančných príspevkov podieľajú na opatreniach stanovených v dohode;keďže všetky členské štáty vyjadrili svoj úmysel dohodu podpísať a prispieť k jej dočasnému uplatňovaniu; keďže spoločenstvo by teda malo dohodu uloženú u generálneho tajomníka Organizácie spojených národov podpísať a čo najskôr oznámiť svoj úmysel dočasne ju uplatňovať,ROZHODLA TAKTO:Článok 11. Spoločenstvo podpíše Medzinárodnú dohodu o tropickom dreve z roku 1994 uloženú u generálneho tajomníka Organizácie spojených národov.Znenie dohody tvorí prílohu k tomuto rozhodnutiu.2. Spoločenstvo oznámi generálnemu tajomníkovi Organizácie spojených národov úmysel dočasne uplatňovať dohodu uvedenú v prvom odseku v súlade s jej článkami 40 a 41 ods. 2Článok 2Predseda Rady sa týmto oprávňuje určiť osoby, ktoré budú zmocnené podpísať dohodu v mene spoločenstva a uložiť oznámenie o jej dočasnom uplatňovaní zo strany spoločenstva spolu s prehlásením pripojeným k tomuto rozhodnutiu.V Bruseli 29. marca 1996Za RaduPredsedaT. Treu--------------------------------------------------


title: 2004/619/ES: Rozhodnutie Rady z 11. augusta 2004, ktorým sa pozmeňuje dovozný režim spoločenstva týkajúci sa ryže

text:
               28.8.2004

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 279/29

      ROZHODNUTIE RADY

   z 11. augusta 2004,
   ktorým sa pozmeňuje dovozný režim spoločenstva týkajúci sa ryže
   (2004/619/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 133,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   keďže:

               (1)

               Rada 26. júna 2003 poverila Komisiu, aby začala rokovania podľa článku XXVIII GATT 1994 s cieľom pozmeniť niektoré koncesie týkajúce sa ryže. V súlade s tým spoločenstvo 2. júla 2003 upovedomilo WTO o svojom zámere pozmeniť niektoré koncesie v tabuľke CXL ES.

               (2)

               Komisia viedla rokovania v rámci rokovacích smerníc vydaných Radou, pričom sa radila s výborom ustanoveným článkom 133 zmluvy.

               (3)

               Komisia rokovala so Spojenými štátmi americkými, ktoré majú hlavný dodávateľský záujem na produktoch podpoložky HS 1006 20 (lúpaná ryža) a významný dodávateľský záujem na produktoch podpoložky HS 1006 30 (mletá ryža), Thajskom, ktoré má hlavný dodávateľský záujem na produktoch podpoložky HS 1006 30 (mletá ryža) a významný dodávateľský záujem na produktoch podpoložky HS 1006 20 (lúpaná ryža), a Indiou a Pakistanom, ktoré obe majú významný dodávateľský záujem na produktoch podpoložky HS 1006 20 (lúpaná ryža).

               (4)

               Komisia dosiahla dohodu s Indiou a Pakistanom vo forme výmeny listov, ale nebola schopná dosiahnuť prijateľnú dohodu so Spojenými štátmi americkými a Thajskom.

               (5)

               S cieľom umožniť zmeny niektorých koncesií týkajúcich sa lúpanej a mletej ryže v tabuľke CXL ES by sa mala stanoviť nová colná sadzba pre lúpanú a mletú ryžu.

               (6)

               Stanovenie novej colnej sadzby na lúpanú a mletú ryžu si vyžaduje zmenu nariadenia Rady (ES) č. 1785/2003 z 29. septembra 2003 o spoločnej organizácii trhu s ryžou (1), Komisia by mala byť poverená prijatím dočasných výnimiek z tohto nariadenia.

               (7)

               Opatrenia potrebné na vykonávanie tohto rozhodnutia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (2),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Colná sadzba na lúpanú ryžu (kód KN 1006 20) je 65 EUR/t.
   Colná sadzba na mletú ryžu (kód KN 1006 30) je 175 EUR/t.
   Článok 2
   V rozsahu nevyhnutnom na umožnenie plného uplatňovania tejto dohody najneskôr od 1. septembra 2004 sa Komisia môže odchýliť od nariadenia (ES) č. 1785/2003, a to v súlade s postupom uvedeným v článku 3 ods. 2 tohto rozhodnutia, až do zmeny a doplnenia tohto nariadenia, najdlhšie však do 30. júna 2005.
   Článok 3
   1.   Komisii pomáha Riadiaci výbor pre obilniny zriadený článkom 25 nariadenia Rady (ES) č. 1784/2003 z 29. septembra 2003 o spoločnej organizácii trhu s obilninami (3).
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatnia sa články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
   Lehota stanovená v článku 4 ods. 3 rozhodnutia 1999/468/ES sa stanovuje na jeden mesiac.
   3.   Výbor prijme svoj rokovací poriadok.

      V Bruseli 11. augusta 2004

            Za Radu

            predseda

         B. BOT

      (1)  Ú. v. EÚ L 270, 21.10.2003, s. 96.

      (2)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23.

      (3)  Ú. v. EÚ L 270, 21.10.2003, s. 78.


title: Rozhodnutie Rady 2014/860/SZBP z  1. decembra 2014 , ktorým sa mení rozhodnutie 2012/173/SZBP o aktivovaní operačného centra EÚ pre misie a operáciu spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky v Africkom rohu a ktorým sa predlžuje jeho účinnosť

text:
               2.12.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 346/32

         ROZHODNUTIE RADY 2014/860/SZBP
   z 1. decembra 2014,
   ktorým sa mení rozhodnutie 2012/173/SZBP o aktivovaní operačného centra EÚ pre misie a operáciu spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky v Africkom rohu a ktorým sa predlžuje jeho účinnosť
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 42 ods. 4 a článok 43 ods. 2,
   so zreteľom na návrh vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
   keďže:

               (1)

               Rada 9. decembra 2013 prijala rozhodnutie 2013/725/SZBP (1), ktorým sa zmenilo rozhodnutie Rady 2012/173/SZBP (2) a predĺžila sa jeho účinnosť.

               (2)

               V súlade s výsledkom preskúmania operačného centra EÚ by sa mal jeho mandát predĺžiť do decembra 2016. Poskytne sa tým tiež čas na trvalý presun jeho koordinačných a plánovacích funkcií a zdrojov na štruktúry ESVČ/SBOP v rámci postupu preskúmania ESVČ, ktorý povedie vysoká predstaviteľka Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku, s náležitým ohľadom na inštitucionálny rámec a príslušné postupy. Po takom presune by nebolo potrebné ďalšie predĺženie mandátu. Každý ďalší nový subjekt v rámci štruktúr ESVČ/SBOP vykonávajúci podporné koordinačné a plánovacie funkcie by mal preto odlišný názov vyjadrujúci túto úlohu. Medzitým by operačné centrum EÚ malo rozšíriť svoju civilnú/vojenskú podpornú koordinačnú a plánovaciu úlohu a prevziať rozšírenú geografickú zodpovednosť za región Sahel pri dodržaní stanovených limitov, pokiaľ ide o zdroje a personál. Akékoľvek geografické rozšírenie nad rámec regiónu Sahel by si vyžadovalo samostatnú dohodu Politického a bezpečnostného výboru (PBV).

               (3)

               Rozhodnutie 2012/173/SZBP by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a jeho účinnosť predĺžiť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Rozhodnutie 2012/173/SZBP sa mení takto:

               1.

               Názov sa nahrádza takto:
               .

               2.

               V článku 1 sa odsek 1 nahrádza takto:
               „1.   Operačné centrum EÚ podporuje misie spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky (SBOP) EUTM Somalia, EUCAP Nestor a operáciu SBOP Atalanta v Africkom rohu a podporuje misie SBOP EUTM Mali, EUCAP Sahel Niger a EUCAP Sahel Mali v regióne Sahel.“

               3.

               Článok 2 sa nahrádza takto:
               „Článok 2
               Mandát a úlohy
               1.   Operačné centrum EÚ poskytuje podporu v oblasti operačného plánovania a vykonávania misií a operácie SBOP v Africkom rohu a v regióne Sahel s cieľom zvýšiť efektívnosť, súlad a synergie v rámci SBOP v obidvoch regiónoch. V tomto rámci operačné centrum EÚ uľahčuje výmenu informácií, zlepšuje koordináciu a posilňuje civilno-vojenské synergie.
               2.   Operačné centrum EÚ plní tieto úlohy:

                           a)

                           poskytuje priamu podporu veliteľovi civilnej operácie v oblasti operačného plánovania a vykonávania civilných misií v Africkom rohu a v regióne Sahel pomocou svojich odborných vojenských znalostí a znalostí v oblasti špecializovaného plánovania;

                           b)

                           poskytuje podporu veliteľom vojenských misií a operácie v Africkom rohu a v regióne Sahel;

                           c)

                           na požiadanie poskytuje podporu riaditeľstvu pre krízové riadenie a plánovanie (ďalej len ‚CMPD‘) pri strategickom plánovaní misií a operácie SBOP v Africkom rohu a v regióne Sahel;

                           d)

                           uľahčuje interakciu medzi príslušnými misiami a operáciou SBOP v Africkom rohu a štruktúrami pôsobiacimi v Bruseli. Pokiaľ ide o pilotné prípady ‚vyškolenia a vybavenia‘ v Mali a Somálsku, operačné centrum EÚ môže užitočným spôsobom poskytovať podporu funkčnému koordinačnému mechanizmu vzhľadom na svoj implementačný plán;

                           e)

                           uľahčuje koordináciu a zlepšuje synergie medzi misiami a operáciou SBOP v Africkom rohu v kontexte strategického rámca pre Africký roh a v spolupráci s osobitným zástupcom Európskej únie (ďalej len ‚OZEÚ‘) pre Africký roh a osobitným vyslancom Európskej únie pre Somálsko;

                           f)

                           uľahčuje koordináciu a zlepšuje synergie medzi príslušnými misiami SBOP v regióne Sahel v kontexte stratégie pre Sahel a v spolupráci s OZEÚ pre región Sahel.

                     3.   Vykonávanie mandátu a úloh sa musí spracovať v implementačnom pláne, ktorý sa predloží PBV a ktorý podlieha preskúmaniu.“

               4.

               Článok 3 sa mení takto:

                           a)

                           odseky 1 a 1a sa nahrádzajú takto:
                           „1.   Rada týmto v súlade s článkom 38 zmluvy poveruje PBV prijatím rozhodnutí o vymenovaní vedúceho operačného centra EÚ.“;

                           b)

                           odsek 4 sa nahrádza takto:
                           „4.   Vedúci operačného centra EÚ je zodpovedný za vybavenie žiadostí, s ktorými sa na operačné centrum EÚ obráti veliteľ civilnej operácie, velitelia operácie a misií SBOP v Africkom rohu a v regióne Sahel a CMPD. Zabezpečí správne fungovanie operačného centra EÚ a koordinuje efektívne využívanie jeho kapacít. Konečnú zodpovednosť za dokumenty operačného plánovania a rozhodnutia o vedení misií a operácie naďalej nesie veliteľ civilnej operácie a príslušní velitelia operácie a misií v Africkom rohu a v regióne Sahel.“;

                           c)

                           odsek 5 sa nahrádza takto:
                           „5.   Vedúci operačného centra EÚ v rámci svojej zodpovednosti podľa potreby pravidelne podáva správy PBV a VVEÚ.“

               5.

               Článok 4 sa mení takto:

                           a)

                           odsek 1 sa nahrádza takto:
                           „1.   Operačné centrum EÚ sa skladá z personálu vyslaného členskými štátmi a personálu, ktorý poskytne VŠEÚ. Príslušné styčné a podporné bunky vojenských misií a operácie v Africkom rohu a v regióne Sahel sa začlenia do operačného centra EÚ bez toho, aby tým bolo dotknuté súčasné velenie.“;

                           b)

                           v odseku 2 sa prvá veta nahrádza takto:
                           „2.   Ľudské zdroje, ktoré má operačné centrum EÚ k dispozícii, zahŕňajú všetky odborné vojenské znalosti potrebné na správne plnenie jeho mandátu a úloh na základe implementačného plánu.“;

                           c)

                           odsek 3 sa nahrádza takto:
                           „3.   Všetok personál musí dodržiavať bezpečnostné zásady a minimálne normy stanovené rozhodnutím Rady 2013/488/EÚ (3).

               6.

               Článok 5 sa nahrádza takto:
               „Článok 5
               Organizačná štruktúra
               Operačné centrum EÚ sa organizuje na základe funkčných a geografických povinností zodpovedajúcich požiadavkám misií a operácie SBOP, ktoré centrum podporuje.“

               7.

               Článok 8 sa vypúšťa.

               8.

               V článku 9 sa druhý odsek nahrádza takto:
               „Uplatňuje sa od 23. marca 2012 do 31. decembra 2016.“

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 1. decembra 2014

            Za Radu

            predsedníčka

         B. LORENZIN

      (1)  Rozhodnutie Rady 2013/725/SZBP z 9. decembra 2013, ktorým sa mení rozhodnutie 2012/173/SZBP o aktivovaní operačného centra EÚ pre misie a operáciu spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky v Africkom rohu a ktorým sa predlžuje jeho účinnosť (Ú. v. EÚ L 329, 10.12.2013, s. 39).

      (2)  Rozhodnutie Rady 2012/173/SZBP z 23. marca 2012 o aktivovaní operačného centra EÚ pre misie a operáciu spoločnej bezpečnostnej a obrannej politiky v Africkom rohu (Ú. v. EÚ L 89, 27.3.2012, s. 66).

      (3)  Rozhodnutie Rady 2013/488/EÚ z 23. septembra 2013 o bezpečnostných predpisoch na ochranu utajovaných skutočností EÚ (Ú. v. EÚ L 274, 15.10.2013, s. 1).“


title: Rozhodnutie 1600/2002/ES Európskeho parlamentu a Rady z 22. júla 2002, ktorým sa ustanovuje šiesty environmentálny akčný program spoločenstva

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002D1600

Úradný vestník L 242 , 10/09/2002 S. 0001 - 0015

		Rozhodnutie 1600/2002/ES Európskeho parlamentu a Radyz 22. júla 2002,ktorým sa ustanovuje šiesty environmentálny akčný program spoločenstvaEURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, najmä na jej článok 175 ods. 3,so zreteľom na návrh Komisie [1],so zreteľom na stanovisko Hospodárskeho a sociálneho výboru [2],so zreteľom na stanovisko Výboru pre regióny [3],konajúc v súlade s postupom ustanoveným v článku 251 zmluvy [4], v zmysle spoločného textu schváleného zmierovacím výborom 1. mája 2002,keďže:(1) Čisté a zdravé životné prostredie je nevyhnuté pre blaho a prosperitu spoločnosti, ale nepretržitý rast na globálnej úrovni vedie k neustálemu tlaku na životné prostredie.(2) Piaty environmentálny akčný program spoločenstva "Smerom k udržateľnosti", ktorý sa skončil 31. decembra 2000, priniesol celý rad dôležitých zlepšení.(3) Na splnenie dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov, ktoré už spoločenstvo stanovilo, je potrebné vynakladať nepretržité úsilie a je potrebný šiesty environmentálny akčný program (ďalej len "program"), ktorý je uvedený v tomto rozhodnutí.(4) Pretrváva celý rad závažných environmentálnych problémov a objavujú sa nové, ktoré si vyžadujú ďalšiu činnosť.(5) Na rozvíjanie prístupu k ochrane ľudského zdravia a životného prostredia je potrebné sa viac zamerať na prevenciu a uplatňovanie princípu obozretnosti.(6) Podmienkou trvalo udržateľného rozvoja je šetrné využívanie prírodných zdrojov a ochrana globálneho ekosystému spolu s hospodárskou prosperitou a vyváženým sociálnym rozvojom.(7) Program sa zameriava na vysokú úroveň ochrany životného prostredia a ľudského zdravia a na celkové zlepšenie životného prostredia a kvality života, naznačuje priority environmentálnej dimenzie stratégie trvalo udržateľného rozvoja a mal by sa zohľadňovať pri vykonávaní činností v rámci uvedenej stratégie.(8) Program sa zameriava na dosiahnutie oslabenia vzájomného vzťahu medzi tlakom na životné prostredie a hospodárskym rastom pri súčasnom zachovaní dodržiavania princípu subsidiarity a rešpektovania rozmanitosti podmienok v rámci rozličných regiónov Európskej únie.(9) Program stanovuje environmentálne priority na reakciu Spoločenstva a zameriava sa najmä na zmenu klímy, prírodu a biodiverzitu, životné prostredie, zdravie a kvalitu života a na prírodné zdroje a odpady.(10) Na každý z týchto kľúčových dlhodobých cieľov a určitých krátkodobých cieľov je uvedený celý rad činností určených na dosiahnutie uvedených plánov. Tieto dlhodobé ciele a krátkodobé ciele predstavujú úrovne konania alebo plnenia, na ktoré sa treba zamerať.(11) Ciele, priority a činnosti programu by mali prispieť k trvalo udržateľnému rozvoju v kandidátskych krajinách a mali by sa snažiť zabezpečiť ochranu prírodného bohatstva týchto krajín.(12) Právne predpisy zohrávajú pri riešení náročných úloh životného prostredia kľúčovú úlohu a prioritou je ich úplná a správna implementácia. Bolo by taktiež potrebné zvážiť ďalšie možnosti dosiahnutia environmentálnych cieľov.(13) Program by mal podporovať proces integrácie environmentálnych záujmov do všetkých politík a činností spoločenstva v súlade s článkom 6 zmluvy s cieľom znížiť tlaky na životné prostredie z rôznych zdrojov.(14) Na iniciovanie potrebných zmien, tak vo výrobe ako aj v štruktúre verejnej a súkromnej spotreby, ktoré negatívne pôsobia na stav a trendy životného prostredia, je potrebný strategický integrovaný prístup, zahrnutie používania nových spôsobov práce s trhom, zaangažovanie obyvateľov, podnikov a ďalších hlavných účastníkov. Tento prístup by mal podporovať trvalo udržateľné využívanie a hospodárenie s pôdou a moriami.(15) Pre úspech programu bude dôležité zabezpečiť prístup k informáciám o životnom prostredí a k spravodlivosti a účasť verejnosti na rozhodovacom procese.(16) Tematické stratégie zvážia celý rad možností a nástrojov potrebných na riešenie série komplexných problémov, ktoré si vyžadujú rozsiahly a multidimenzionálny prístup a navrhnú nevyhnutné akcie, v prípade potreby aj za účasti Európskeho parlamentu a Rady.(17) Vedci sa zhodujú na tom, že ľudská činnosť spôsobuje zvyšovanie koncentrácií skleníkových plynov, ktoré vedú k zvyšovaniu globálnych teplôt a narušovaniu klímy.(18) Dopady zmeny klímy na ľudskú spoločnosť a prírodu sú vážne a je potrebné ich zmierniť. Opatrenia na znižovanie emisií skleníkových plynov sa môžu uplatňovať bez zníženia úrovne rastu a prosperity.(19) Bez ohľadu na úspech ich zmiernenia sa spoločnosť musí prispôsobiť a pripraviť na následky zmeny klímy.(20) Na podporu života na planéte sú nevyhnutné zdravé a vyvážené prírodné systémy.(21) Ľudská činnosť spôsobuje značný tlak na prírodu a biodiverzitu. Je potrebná činnosť, ktorá by pôsobila proti tlaku, ktorý je spôsobovaný najmä znečisťovaním, introdukciou (zavádzaním) nepôvodných druhov a potenciálnymi rizikami vyplývajúcimi z uvoľňovania geneticky modifikovaných organizmov a spôsobu využívania pôdy a morí.(22) Pôda je obmedzený zdroj, ktorý je pod environmentálnym tlakom.(23) Napriek zlepšeniu environmentálnych noriem existuje zvýšená pravdepodobnosť vzájomnej súvislosti medzi zhoršovaním stavu životného prostredia a určitými ochoreniami ľudí. Preto je potrebné sa zaoberať potenciálnymi rizikami, ktoré napríklad súvisia s emisiami a nebezpečnými chemikáliami, pesticídmi a hlukom.(24) Je potrebné získať rozsiahlejšie poznatky o potenciálnych negatívnych vplyvoch, ktoré vznikajú pri používaní chemikálií a za získavanie týchto vedomostí by mali byť zodpovední výrobcovia, dovozcovia a ostatní účastníci produktového trhu.(25) Chemikálie, ktoré sú nebezpečné, by sa mali nahradiť bezpečnejšími chemikáliami alebo bezpečnejšími alternatívnymi technológiami, ktoré si nevyžadujú použitie chemikálií, s cieľom znížiť riziká pre človeka a životné prostredie.(26) Pesticídy by sa mali používať trvalo udržateľným spôsobom, aby sa minimalizovali negatívne vplyvy na ľudské zdravie a životné prostredie.(27) Mestské prostredie je domovom približne 70 % populácie a zabezpečenie lepšieho prostredia a kvality života v mestách a veľkomestách si vyžaduje mimoriadne úsilie.(28) Kapacita planéty je obmedzená a nestačí uspokojovať rastúci dopyt po zdrojoch a absorbovať emisie a odpady, ktoré vznikajú pri ich používaní, a existujú dôkazy, že v niekoľkých prípadoch existujúci dopyt prevyšuje mieru únosného zaťaženia životného prostredia.(29) Objem odpadov v spoločenstve neustále narastá, pričom významné množstvo z nich tvoria nebezpečné odpady, čo má za následok stratu zdrojov a zvýšené riziká znečisťovania.(30) Globalizácia ekonomiky znamená, že je stále viac potrebná environmentálna činnosť vrátane dopravných politík na medzinárodnej úrovni, ktorá si vyžaduje odozvu spoločenstva v súvislosti s politikou týkajúcou sa obchodu, rozvoja a vonkajších vecí a ktorá by umožnila, aby sa o dosiahnutie trvalo udržateľného rozvoja snažili aj v ostatných krajinách. K tomu by prispel dobrý spôsob riadenia.(31) Obchod, toky medzinárodných investícií a vývozné úvery by mali pozitívnejšie prispievať k ochrane životného prostredia a k trvalo udržateľnému rozvoju.(32) Tvorba environmentálnej politiky musí vzhľadom na komplexnosť problémov vychádzať z najlepšieho dostupného vedeckého a hospodárskeho hodnotenia a z poznatkov o stave a vývojových trendoch životného prostredia v súlade s článkom 174 zmluvy.(33) Informácie pre tvorcov politiky, hlavných účastníkov a širokú verejnosť musia byť relevantné, transparentné, aktuálne a zrozumiteľné.(34) Pokrok dosiahnutý pri plnení dlhodobých environmentálnych cieľov sa musí merať a hodnotiť.(35) Na základe hodnotenia stavu životného prostredia, berúc do úvahy pravidelné informácie, ktoré poskytuje Európska agentúra životného prostredia, by sa v polovici trvania programu malo vykonať hodnotenie dosiahnutého pokroku a posúdenie potreby zmeniť orientáciu programu,ROZHODLI TAKTO:Článok 1Pôsobnosť programu1. Toto rozhodnutie zavádza akčný program Spoločenstva pre životné prostredie (ďalej len "program"). Zaoberá sa kľúčovými environmentálnymi dlhodobými cieľmi a prioritami, ktoré vyplývajú z hodnotenia stavu životného prostredia a prevládajúcich trendov vrátane novovznikajúcich problémov, ktoré si vyžadujú vedenie na úrovni Spoločenstva. Tento program by mal podporovať integráciu environmentálnych záujmov do všetkých politík spoločenstva a prispieť k dosiahnutiu trvalo udržateľného rozvoja v rámci súčasného aj budúceho rozšíreného spoločenstva. Program ďalej ustanovuje nepretržité vynakladanie úsilia na dosiahnutie environmentálnych dlhodobých a krátkodobých cieľov, ktoré už spoločenstvo prijalo.2. Program stanovuje kľúčové dlhodobé environmentálne ciele, ktoré sa majú dosiahnuť. V prípade potreby stanovuje plány a časové harmonogramy. Tieto dlhodobé a krátkodobé ciele by mali byť splnené pred skončením programu, pokiaľ nie je ustanovené inak.3. Program sa týka obdobia desiatich rokov, počínajúc 22. júlom 2002. Príslušné iniciatívy na splnenie dlhodobých cieľov v rôznych oblastiach politiky pozostávajú z celého radu opatrení vrátane právnych predpisov a strategických prístupov načrtnutých v článku 3. Tieto iniciatívy by mali byť prezentované progresívne najneskôr do štyroch rokov po prijatí tohto rozhodnutia.4. Dlhodobé ciele, ktoré odpovedajú kľúčovým environmentálnym prioritám, má spoločenstvo dosiahnuť v nasledujúcich oblastiach:- zmena klímy,- príroda a biodiverzita,- životné prostredie, zdravie a kvalita života,- prírodné zdroje a odpady.Článok 2Princípy a celkové ciele1. Program tvorí rámec environmentálnej politiky Spoločenstva počas trvania programu, ktorého cieľom je zabezpečenie vysokej úrovne ochrany, berúc do úvahy princíp subsidiarity a rozmanitosti situácií v rôznych regiónoch spoločenstva a dosiahnuť oslabenie vzájomného vzťahu medzi environmentálnym tlakom a hospodárskym rastom. Vychádzať najmä z princípu, že znečisťovateľ platí, princípov obozretného konania a preventívnych činností a princípu znižovania znečisťovania priamo pri zdroji.Program predstavuje základ environmentálnej dimenzie Európskej stratégie trvalo udržateľného rozvoja a prispieva k zahrnutiu environmentálnych záujmov do všetkých politík spoločenstva, okrem iného aj stanovením environmentálnych priorít na túto stratégiu.2. Program sa zameriava na:- zdôrazňovanie zmeny klímy ako veľkej výzvy na nasledujúcich 10 a viac rokov, prispievanie k dlhodobému cieľu stabilizovať koncentrácie skleníkových plynov v atmosfére na určitej úrovni a tým predchádzať nebezpečným antropogénnym zásahom do klimatického systému. Preto je dlhodobým cieľom programu maximálne zvýšenie globálnej teploty o 2 °C nad úrovňou z obdobia pred priemyslovou revolúciou a koncentrácie CO2 pod 550 ppm. Z dlhodobého hľadiska si to pravdepodobne vyžiada globálne zníženie emisií skleníkových plynov o 70 % v porovnaní s rokom 1990, ktoré stanovil medzivládny panel o zmene klímy (IPCC);- ochranu, zachovanie, obnovenie a rozvoj fungovania prirodzených systémov, prírodných biotopov, voľne žijúcich živočíchov a rastlín s cieľom zastaviť rozširovanie púští a stratu biodiverzity vrátane rozmanitosti genetických zdrojov, tak v Európskej únii ako aj v celosvetovom meradle;- prispievanie k dosiahnutiu vysokej úrovne života a sociálneho blahobytu pre všetkých občanov zabezpečením životného prostredia, keď úroveň znečisťovania nemá škodlivé účinky na ľudské zdravie, a nabádaním k trvalo udržateľnému rozvoju miest;- vyššiu účinnosť zdrojov a hospodárenie so zdrojmi a odpadmi, ktoré by mali za následok udržateľnejšie spôsoby výroby a štruktúry spotreby a tým oslabenia vzájomného vzťahu medzi využívaním zdrojov, vznikom odpadov a mierou hospodárskeho rastu a zameranie sa na zabezpečenie toho, aby spotreba obnoviteľných a neobnoviteľných zdrojov neprekročila mieru únosnosti zaťaženia životného prostredia.3. Program zabezpečí, aby sa dlhodobé environmentálne ciele, ktoré by sa mali zameriavať na environmentálne výsledky, ktoré sa majú dosiahnuť, dosiahli najefektívnejšími a najvhodnejšími dostupnými spôsobmi v zmysle princípov uvedených v odseku 1 a strategických prístupov uvedených v článku 3. Veľká pozornosť sa bude venovať zabezpečeniu, aby tvorba environmentálnej politiky spoločenstva prebiehala integrovaným spôsobom, ďalej všetkým dostupným možnostiam a nástrojom, berúc do úvahy regionálne a miestne rozdiely ako aj ekologicky citlivým oblastiam s dôrazom na:- vypracovanie európskych iniciatív na zvýšenie informovanosti občanov a miestnych orgánov;- rozsiahle dialógy s hlavnými účastníkmi, zvyšovanie environmentálneho vedomia a účasti verejnosti;- analýzu pomeru vynaložených prostriedkov k celkovým prínosom, berúc do úvahy potrebu internalizovať environmentálne náklady;- najlepšie dostupné vedecké dôkazy a ďalšie zlepšovanie vedeckých poznatkov prostredníctvom výskumu a technického rozvoja;- údaje a informácie o stave a vývojových trendoch životného prostredia.4. Program podporí plnú integráciu požiadaviek na ochranu životného prostredia do všetkých politík a činností spoločenstva stanovovaním dlhodobých environmentálnych cieľov a kde to prichádza do úvahy, aj krátkodobých cieľov a časových harmonogramov, ktoré sa majú brať do úvahy v príslušných oblastiach politiky.Okrem toho, opatrenia navrhované a prijímané v prospech životného prostredia by mali byť v súlade s dlhodobými cieľmi ekonomickej a sociálnej dimenzie trvalo udržateľného rozvoja a naopak.5. Program podporí prijímanie politík a prístupov, ktoré prispejú k dosiahnutiu trvalo udržateľného rozvoja v krajinách, ktoré sa uchádzajú o členstvo ("kandidátskych krajinách"), prostredníctvom transpozície a implementácie acquis. Proces rozširovania by mal udržiavať a chrániť životné prostredie kandidátskych krajín, ako je napríklad bohatstvo biodiverzity, a mal by udržiavať a posilňovať trvalo udržateľné spôsoby výroby a spotreby, využívania pôdy a environmentálne vhodnú štruktúru dopravy prostredníctvom:- integrácie požiadaviek na ochranu životného prostredia do programov Spoločenstva vrátane tých, ktoré sa týkajú rozvoja infraštruktúry;- podpory prevodu čistých technológií do kandidátskych krajín;- rozšíreného dialógu a výmeny skúseností so štátnymi a miestnymi správami v kandidátskych krajinách o trvalo udržateľnom rozvoji a zachovaní pozitív ich životného prostredia;- spolupráce s občianskou spoločnosťou, environmentálnymi mimovládnymi organizáciami (MVO) a podnikateľskou sférou v kandidátskych krajinách s cieľom pomôcť zvýšiť informovanosť a účasť verejnosti na rozhodovaní;- nabádania medzinárodných finančných inštitúcií a súkromného sektoru, aby podporovali vykonávanie a dodržiavanie environmentálneho acquis v kandidátskych krajinách a aby venovali náležitú pozornosť integrácii environmentálnych záujmov do činností jednotlivých hospodárskych odvetví.6. Program podporuje:- pozitívnu a konštruktívnu úlohu Európskej únie ako vedúceho partnera v globálnej ochrane životného prostredia a pri dosahovaní trvalo udržateľného rozvoja;- rozvoj globálneho partnerstva pre životné prostredie a trvalo udržateľný rozvoj;- integráciu environmentálnych záujmov a dlhodobých cieľov do všetkých aspektov vonkajších vzťahov spoločenstva.Článok 3Strategické prístupy na dosiahnutie dlhodobých environmentálnych cieľovZámery a dlhodobé ciele uvedené v programe sa dosiahnu okrem iného aj nižšie uvedenými spôsobmi.1. Vypracovanie nových právnych predpisov spoločenstva, prípadne zmeny a doplnenia existujúcich právnych predpisov.2. Nabádanie k efektívnejšiemu uplatňovaniu a presadzovaniu právnych predpisov spoločenstva, ktoré sa týkajú životného prostredia, bez toho, aby bolo dotknuté právo Komisie začať konanie za porušenie právnych predpisov. To si vyžaduje:- prísnejšie opatrenia na zlepšenie rešpektovania pravidiel spoločenstva o ochrane životného prostredia a riešenie porušení environmentálnych právnych predpisov;- podporu lepších noriem na povoľovanie, inšpekciu, monitorovanie a vymáhanie ich dodržiavania členskými štátmi;- systematickejšie vyhodnocovanie uplatňovania environmentálnych právnych predpisov v členských štátoch;- lepšiu výmenu informácií o najlepších spôsoboch vykonávania vrátane prostredníctvom Európskej siete pre implementáciu a vymáhanie environmentálneho práva (sieť IMPEL) v rámci jej právomocí.3. Vynakladanie ďalšieho úsilia na integráciu požiadaviek na ochranu životného prostredia v rámci príprav, definovania a plnenia politík a činností spoločenstva v rozličných politických oblastiach. Je potrebné vynakladať ďalšie úsilie v rôznych odvetviach vrátane zváženia ich konkrétnych dlhodobých a krátkodobých environmentálnych cieľov, časových harmonogramov a ukazovateľov. To si vyžaduje:- zabezpečenie, aby sa integračné stratégie, ktoré vypracovala Rada v rôznych politických oblastiach, pretransformovali do efektívnej činnosti a prispeli k realizácii environmentálnych zámerov a dlhodobých cieľov programu;- zváženie ešte pred schválením, či činnosti v ekonomickej a sociálnej oblasti prispejú k dosiahnutiu dlhodobých cieľov, krátkodobých cieľov a dodržaniu časových harmonogramov programu alebo či sú s nimi v súlade;- zavedenie vhodného interného regulačného mechanizmu v inštitúciách spoločenstva, berúc do úvahy potrebu podporovať transparentnosť a prístup k informáciám, s cieľom zabezpečiť, aby sa environmentálne úvahy v plnom rozsahu odrážali v iniciatívach jednotlivých politík spoločenstva vrátane relevantných rozhodnutí a legislatívnych návrhov;- pravidelné monitorovanie prostredníctvom relevantných ukazovateľov vypracovaných podľa možností na základe spoločnej metodiky na každé odvetvie a podávanie správ o pokroku dosiahnutom v procese odvetvovej integrácie;- ďalšiu integráciu environmentálnych kritérií do programov finančnej podpory spoločenstva bez toho, aby boli dotknuté existujúce kritéria;- úplné a efektívne využívanie a vykonávanie posudzovania vplyvov na životné prostredie a strategického environmentálneho hodnotenia;- aby sa dlhodobé ciele programu zohľadňovali pri budúcich hodnoteniach finančnej perspektívy finančných nástrojov spoločenstva.4. Podpora trvalo udržateľných spôsobov výroby a štruktúr spotreby efektívnym uplatňovaním princípov uvedených v článku 2 s cieľom internalizovať tak negatívne, ako aj pozitívne vplyvy na životné prostredie prostredníctvom využívania zmesi nástrojov vrátane trhových a ekonomických nástrojov. To si okrem iného vyžaduje:- podporu reforiem dotácií, ktoré majú značné negatívne účinky na životné prostredie a sú nezlučiteľné s trvalo udržateľným rozvojom, okrem iného vypracovaním, do strednodobého hodnotenia programu, zoznamu kritérií, ktoré umožnia, aby takéto dotácie s negatívnym vplyvom na životné prostredie boli zaznamenávané s cieľom ich postupného odstránenia;- analýzu environmentálnej účinnosti obchodovateľných environmentálnych povolení ako všeobecne použiteľného nástroja a účinnosti obchodovania s emisiami s cieľom podporovať ich použitie všade tam, kde je to možné;- podporu a nabádanie na používanie fiškálnych opatrení, ako sú napríklad environmentálne dane a motivácie, na príslušnej národnej úrovni alebo na úrovni spoločenstva;- podpora integrácie požiadaviek ochrany životného prostredia do procesu normotvorných činností.5. Zlepšovanie spolupráce a partnerstva s podnikmi a ich zastupiteľskými orgánmi a kde to prichádza do úvahy, aj zaangažovanie sociálnych partnerov, spotrebiteľov a ich organizácie s cieľom zlepšiť environmentálne správanie sa podnikov a zamerať sa na trvalo udržateľné spôsoby výroby. To si vyžaduje:- podporu integrovaného produktového prístupu v rámci programu, ktorý bude nabádať k zohľadňovaniu environmentálnych požiadaviek v rámci životných cyklov výrobkov a k rozsiahlejšiemu využívaniu procesov a výrobkov, ktoré sú šetrné k životnému prostrediu;- nabádanie k rozsiahlejšiemu prijímaniu schémy environmentálneho manažérstva a auditu spoločenstva (EMAS) [5] a k rozvoju iniciatív, ktoré by nabádali spoločnosti, aby uverejňovali presné a nezávislé overené správy o svojom environmentálnom alebo trvalo udržateľnom správaní;- zavedenie programu na pomoc dosiahnutia súladu s predpismi s osobitnou pomocou malým a stredným podnikom;- podporovať zavedenie schém oceňovania environmentálneho správania sa spoločností;- podporovať inováciu výrobkov s cieľom "ozelenenia" trhu, okrem iného prostredníctvom šírenia výsledkov programu LIFE [6];- nabádanie k dobrovoľným záväzkom alebo dohodám na dosiahnutie dlhodobých cieľov čistého životného prostredia vrátane stanovenia postupov v prípade ich nedodržiavania.6. Pomôcť zabezpečiť, aby boli jednotliví spotrebitelia, podniky a verejné orgány vo svojej úlohe kupujúcich lepšie informovaní o procesoch a výrobkoch, čo sa týka ich vplyvu na životné prostredie, s cieľom dosiahnuť trvalo udržateľné štruktúry spotreby. To si vyžaduje:- nabádať k používaniu environmentálnych značiek a ďalších foriem environmentálnych informácií a označovania, ktoré spotrebiteľom umožnia porovnať environmentálne vplyvy rôznych výrobkov toho istého typu;- nabádať k používaniu spoľahlivých environmentálnych výrokov samotných podnikov a predchádzať zavádzajúcim výrokom;- podporovať politiku zeleného verejného obstarávania, ktorá by umožnila zohľadňovanie environmentálnych charakteristík a možnú integráciu environmentálneho životného cyklu vrátane výrobnej fázy, do metód verejného obstarávania pri súčasnom rešpektovaní pravidiel spoločenstva týkajúcich sa hospodárskej súťaže a vnútorného trhu spolu s usmerneniami o najlepšej praxi a začať s preskúmaním zeleného obstarávania u inštitúcií spoločenstva.7. Podporovať environmentálnu integráciu vo finančnom sektore. To si vyžaduje:- zváženie dobrovoľnej iniciatívy finančného sektora, ktorá by zahŕňala usmernenia na uvádzanie údajov o environmentálnych nákladoch do výročných správ spoločností, a výmenu najlepšej praxe pri tvorbe politík medzi členskými štátmi;- vyzvať Európsku investičnú banku, aby zlepšila integráciu dlhodobých environmentálnych cieľov a záujmov do činností súvisiacich s poskytovaním pôžičiek, najmä s cieľom podporovať trvalo udržateľný rozvoj v kandidátskych krajinách;- podporu integrácie environmentálnych cieľov a záujmov do činností ostatných finančných inštitúcií, ako je napríklad Európska banka pre obnovu a rozvoj.8. Vytvorenie režimu environmentálnej zodpovednosti spoločenstva si okrem iného vyžaduje:- legislatívu o environmentálnej zodpovednosti.9. Zlepšenie spolupráce a partnerstva so spotrebiteľskými skupinami a mimovládnymi organizáciami a podpora lepšieho chápania environmentálnych problémov občanmi Európy a ich účasť na ich riešení si vyžaduje:- zabezpečenie prístupu k informáciám, účasti a spravodlivosti prostredníctvom včasnej ratifikácie Aarhuského dohovoru [7] spoločenstvom a členskými štátmi;- podporu poskytovaniu dostupných informácií občanom o stave a vývojových trendoch životného prostredia vo vzťahu k sociálnym, hospodárskym a zdravotným vývojovým trendom;- všeobecné zvyšovanie environmentálneho vedomia;- vytváranie všeobecných pravidiel a princípov správneho environmentálneho riadenia v rámci procesov diskusie.10. Odporúčať a podporovať efektívne a trvalo udržateľné využívanie a hospodárenie s pôdou a s moriami, berúc do úvahy environmentálne záujmy. Pri súčasnom úplnom rešpektovaní princípu subsidiarity si to vyžaduje:- podporu najlepšej praxe týkajúcej sa trvalo udržateľného územného plánovania, ktoré berie do úvahy osobitné regionálne okolnosti so zvláštnym dôrazom na program integrovaného riadenia pobrežných zón;- propagáciu najlepšej praxe a podporu sietí posilňujúcich výmenu skúseností o trvalo udržateľnom rozvoji vrátane mestských oblastí, morí, pobrežných a horských oblastí, mokradí a ďalších citlivých oblastí;- rozšírenie používania poľnohospodársko-environmentálnych opatrení v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky, zvyšovanie zdrojov na tieto opatrenia a zväčšovanie ich rozsahu;- nabádanie členských štátov, aby zvážili používanie regionálneho plánovania ako nástroja na zlepšenie ochrany životného prostredia pre občanov a podporu výmeny skúsenosti o trvalo udržateľnom regionálnom rozvoji najmä v mestských a husto obývaných oblastiach.Článok 4Tematické stratégie1. Činnosti v článkoch 5 až 8 zahŕňajú vypracovanie tematických stratégií a hodnotenie existujúcich stratégií prioritných problémov životného prostredia, ktoré si vyžadujú širší prístup. Tieto stratégie by mali obsahovať identifikáciu návrhov, ktoré sú potrebné na dosiahnutie dlhodobých cieľov uvedených v programe, a postupov potrebných na ich prijatie. Tieto stratégie sa majú predložiť Európskemu parlamentu a Rade a majú mať, kde to prichádza do úvahy, podobu rozhodnutia Európskeho parlamentu a Rady, ktoré má byť prijaté podľa postupu uvedenom v článku 251 zmluvy. Podľa právneho základu jednotlivých návrhov sa legislatívne návrhy vyplývajúce z týchto stratégií prijmú v súlade s postupom ustanoveným v článku 51 zmluvy.2. Tematické stratégie môžu obsahovať prístupy z tých, ktoré sú uvedené v článku 3 a v článku 9 a odpovedajúce kvalitatívne a kvantitatívne environmentálne krátkodobé ciele a časové harmonogramy, na základe ktorých sa môžu plánované opatrenia merať a hodnotiť.3. Tematické stratégie by sa mali vypracovávať a realizovať na základe konzultácií s relevantnými stranami, ako sú napríklad mimovládne organizácie, priemysel, ostatní sociálni partneri a verejné orgány, pri súčasnom zabezpečení, kde je to možné, konzultácií s kandidátskymi krajinami v rámci tohto procesu.4. Tematické stratégie by mali byť predložené Európskemu parlamentu a Rade najneskôr do troch rokov od prijatia programu. Strednodobá správa, v ktorej Komisia zhodnotí pokrok dosiahnutý pri realizácií programu, musí obsahovať prehodnotenie tematických stratégií.5. Komisia každý rok podá Európskemu parlamentu a Rade správu o pokroku dosiahnutom pri vypracovávaní a realizácii stratégií a o ich efektívnosti.Článok 5Dlhodobé ciele a prioritné oblasti zamerané na riešenie problému so zmenou klímy1. Zámery uvedené v článku 2 by sa mali dosiahnuť pomocou:- ratifikácie a vstúpenia do platnosti Kjótského protokolu k dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy do roku 2002 a splnenie záväzku 8 %-ného zníženia emisií do rokov 2008–12 v porovnaní s úrovňami pre Európske spoločenstvo ako celok z roku 1990 v súlade so záväzkami jednotlivých štátov, ktoré sú uvedené v záveroch Rady zo 16. a 17. júna 1998;- realizácia preukázateľného pokroku dosiahnutého do roku 2005 pri plnení záväzkov vyplývajúcich z Kjótského protokolu;- zabezpečiť spoločenstvu dôveryhodné postavenie, ktoré by ho oprávňovalo presadzovať medzinárodnú dohodu s prísnejšími cieľovými hodnotami, ako sú hodnoty ustanovené v Kjótskom protokole na znižovanie emisií v druhej etape záväzku. Táto dohoda by sa mala zamerať na výrazné zníženie emisií, berúc v plnom rozsahu do úvahy okrem iného aj zistenia tretej hodnotiacej správy IPCC a berúc do úvahy potrebu pokročiť smerom ku globálne vyrovnanému rozdeleniu emisií skleníkových plynov.2. Tieto ciele sa majú dosiahnuť okrem iného aj prostredníctvom týchto prioritných činností:i) vykonávaním medzinárodných záväzkov týkajúcich sa klímy, ktoré sú uvedené v Kjótskom protokole, prostredníctvom:a) sledovania výsledkov Európskeho programu o zmene klímy a prijatia účinných spoločných a koordinovaných politík a opatrení na základe tohto programu, vhodných na rozličné odvetvia, ktoré by dopĺňali vnútroštátne činností v členských štátoch;b) práce na vytvorení rámca spoločenstva na rozvoj efektívneho obchodovania s emisiami CO2 s možným rozšírením aj na ostatné skleníkové plyny;c) zlepšenia monitorovania skleníkových plynov a pokroku dosiahnutom pri plnení záväzkov členských štátov vyplývajúcich z dohody o internom zdieľaní záťaže;ii) znižovanie emisií skleníkových plynov v odvetví energetiky:a) podľa možnosti čo najskôr vykonať inventarizáciu a prehľad dotácií, ktoré pôsobia proti účinnému a trvalo udržateľnému využívaniu energie s cieľom ich postupného zrušenia;b) nabádania k používaniu obnoviteľných zdrojov a fosílnych palív s nižším obsahom uhlíka na výrobu energie;c) nabádanie k používaniu obnoviteľných zdrojov energie vrátane používania stimulov aj na miestnej úrovni na splnenie krátkodobého smerného cieľa, ktorý predstavuje 12 % z celkovej spotreby energie do roku 2010;d) zavedenie stimulov na zvýšenie kombinovanej výroby tepla a energie a vykonávanie opatrení zameraných na zdvojnásobenie celkového podielu kombinovanej výroby tepla a energie v celom spoločenstve na 18 % z celkovej hrubej výroby elektrickej energie;e) predchádzať vzniku a znižovať emisie metánu z výroby a distribúcie energie;f) zvyšovanie energetickej účinnosti;iii) Znižovanie emisií skleníkových plynov v odvetví dopravy:a) identifikácia a vykonanie osobitných krokov na zníženie emisií skleníkových plynov z letectva, ak do roku 2002 nedôjde k dohode takýchto krokov v rámci Medzinárodnej organizácie civilného letectva;b) identifikácia a vykonanie osobitných krokov na zníženie emisií skleníkových plynov z námornej dopravy, ak do roku 2003 nedôjde k dohode takýchto krokov v rámci Medzinárodnej námornej organizácie;c) nabádať k prechodu na efektívnejšie a čistejšie spôsoby dopravy vrátane lepšej organizácie a logistiky;d) v zmysle plánu EÚ, ktorým je 8 %-né zníženie emisií skleníkových plynov, vyzvať Komisiu, aby do konca roku 2002 predložila oznámenie o kvantifikovaných dlhodobých environmentálnych cieľoch trvalo udržateľného systému dopravy;e) identifikácia a vykonanie ďalších osobitných krokov vrátane prijatia príslušných právnych predpisov na znižovanie emisií skleníkových plynov z motorových vozidiel vrátane N2O;f) propagácia vývoja a používania alternatívnych palív a vozidiel s nízkou spotrebou paliva s cieľom výrazne a nepretržite zvyšovať ich podiel;g) podpora opatrení na zahrnutie všetkých environmentálnych nákladov do ceny za dopravu;h) oslabenie vzájomného vzťahu medzi hospodárskym rastom a dopytom po doprave s cieľom znižovať vplyv na životné prostredie;iv) Znižovanie emisií skleníkových plynov pri priemyselnej výrobe:a) propagácia praktík a techník environmentálnej účinnosti v priemysle;b) rozvíjať spôsoby, ako pomôcť malým a stredným podnikom prispôsobiť sa, modernizovať a zlepšiť svoje správanie;c) nabádať k rozvoju environmentálne vhodných a technicky realizovateľných alternatív vrátane zavedenia opatrení spoločenstva, ktoré by boli zamerané na znižovanie emisií, postupné zastavenie výroby, ak to prichádza do úvahy a ak je to realizovateľné, a znižovanie používania priemyselných plynov obsahujúcich fluór, HFC (hydrofluórokarbóny), PFC (perfluórokarbóny) a SF6 (fluorid sírový);v) znižovanie emisií skleníkových plynov v ostatných odvetviach:a) propagovanie energetickej účinnosti, konkrétne pri vykurovaní, chladení a zásobovaní teplou vodou, pri projektovaní budov;b) zohľadňovanie potreby znižovať emisie skleníkových plynov súčasne s ostatnými environmentálnymi záujmami v rámci spoločnej poľnohospodárskej politiky a v rámci stratégie odpadového hospodárstva spoločenstva;vi) používanie ďalších vhodných nástrojov, ako napríklad:a) propagovanie využívania fiškálnych opatrení vrátane včasného vytvorenia vhodného rámca spoločenstva na zdaňovanie energie s cieľom nabádať k prechodu na efektívnejšie využívanie energie, prechodu na čistejšie energie a dopravu a nabádanie k technickým inováciám;b) nabádanie k uzatváraniu environmentálnych dohôd s priemyselnými odvetviami o znižovaní emisií skleníkových plynov;c) zabezpečenie, aby sa zmena klímy stala hlavnou témou politiky spoločenstva na výskum a technický rozvoj a na vnútroštátne výskumné programy.3. Okrem spomalenia zmeny klímy by spoločenstvo malo pripraviť opatrenia zamerané na prispôsobovanie sa následkom zmeny klímy:- prehodnotením politík spoločenstva, najmä tých, ktoré súvisia so zmenou klímy, aby sa toto prispôsobovanie adekvátne odrazilo v investičných rozhodnutiach;- nabádať k regionálnemu modelovaniu a hodnoteniam klímy na účely príprav opatrení na prispôsobovanie sa na regionálnej úrovni, ako je napríklad hospodárenie s vodnými zdrojmi, zachovanie biodiverzity, predchádzanie vysýchaniu oblastí a záplavám a podpora informovanosti občanov a podnikateľskej sféry.4. Je potrebné zabezpečiť, aby sa problém zmeny klímy bral do úvahy pri rozširovaní spoločenstva. To si okrem iného vyžaduje nasledujúce činnosti spolu s kandidátskymi krajinami:- podporu budovania kapacít na uplatňovanie domácich opatrení na využívanie kjótskych mechanizmov a zlepšené podávanie správ a monitorovanie emisií;- podporu udržateľnejšieho odvetvia dopravy a energetiky;- zabezpečenie ďalšieho posilňovania spolupráce s kandidátskymi krajinami v súvislosti s problémami zmeny klímy.5. Boj proti zmene klímy bude predstavovať neoddeliteľnú súčasť politík zahraničných vzťahov Európskej únie a bude predstavovať jednu z priorít v politike trvalo udržateľného rozvoja. To si vyžiada sústredené a koordinované úsilie tak zo strany spoločenstva, ako aj zo strany členských štátov, zamerané na:- budovanie kapacít na pomoc rozvojovým krajinám a krajinám v prechodnom období, napríklad prostredníctvom podpory projektov súvisiacich s mechanizmom čistého rozvoja (CDM), ktorý je uvedený v Kjótskom protokole, a ich spoločné vykonávanie;- odozvu na identifikované potreby prevodu technológií;- pomoc s problémami prispôsobovania sa zmene klímy v dotknutých krajinách.Článok 6Dlhodobé ciele a prioritné oblasti činností súvisiacich s prírodou a biodiverzitou1. Zámery uvedené v článku 2 by sa mali dosiahnuť pomocou nasledovných dlhodobých cieľov:- zastavenie znižovania biologickej rôznorodosti s cieľom dosiahnuť tento zámer do roku 2010 vrátane predchádzania a zmierňovania účinkov cudzích invazívnych druhov a genotypov;- ochrana prírody a biodiverzity pred škodlivým znečisťovaním a ich príslušná obnova;- zachovanie, príslušná obnova a trvalo udržateľné využívanie morského prostredia, pobreží a mokradí;- zachovanie a príslušná obnova oblastí značnej krajinnej hodnoty vrátane kultivovaných ako aj citlivých oblastí;- zachovanie druhov a biotopov s osobitným dôrazom na zabránenie fragmentácie prirodzeného prostredia;- podpora trvalo udržateľného využívania pôdy, venujúc zvláštnu pozornosť predchádzaniu erózii pôdy, zhoršovaniu kvality pôdy, jej kontaminácii a vysušovaniu.2. Tieto dlhodobé ciele sa majú dosiahnuť prostredníctvom nasledujúcich prioritných činností, berúc do úvahy princíp subsidiarity, vychádzajúcich z existujúcich globálnych a regionálnych dohovorov a stratégií a úplným vykonávaním relevantných aktov spoločenstva. Ekologický prístup, ktorý bol prijatý v dohovore o biologickej diverzite [8], by sa mal uplatňovať:a) na biodiverzitu:- zabezpečením realizácie a podpory monitorovania a hodnotenia stratégie spoločenstva pre biodiverzitu a relevantných akčných plánov, okrem iného prostredníctvom programu na zber údajov a informácií, vyvíjaním príslušných ukazovateľov a podporou využívania dostupných techník a najlepších environmentálnych praktík;- podporou výskumu biodiverzity, genetických zdrojov, ekosystémov a interakcií s ľudskou činnosťou;- vypracovaním opatrení na rozšírenie trvalo udržateľného využívania, trvalo udržateľnej výroby a trvalo udržateľných investícii vo vzťahu k biodiverzite;- nabádaním k zosúladenému hodnoteniu, ďalšiemu výskumu a spolupráci v súvislosti s ohrozenými druhmi;- globálnou podporou spravodlivého a vyrovnaného zdieľania výhod, ktoré vyplývajú z využívania genetických zdrojov, na vykonávanie článku 15 dohovoru o biologickej diverzite o prístupe ku genetickým zdrojom pochádzajúcim z tretích krajín;- vypracovaním opatrení zameraných na prevenciu a kontrolu cudzích invazívnych druhov vrátane cudzích genotypov;- zriadením siete Natura 2000 a zavedením nevyhnutných technických a finančných nástrojov a opatrení, ktoré sú potrebné na jej úplnú realizáciu a na ochranu druhov, ktoré sú chránené podľa smerníc o biotopoch a vtákoch;- podporou rozšírenia siete Natura 2000 aj do kandidátskych krajín;b) na havárie a živelné pohromy:- podporou koordinácie zo strany spoločenstva tých činností, ktoré vykonávajú členské štáty v súvislosti s haváriami a živelnými pohromami, napríklad vytvorením siete na výmenu postupov a nástrojov prevencie;- vypracovanie ďalších opatrení, ktoré by pomohli predchádzať nebezpečenstvu veľkých havárií, s osobitným zreteľom na riziká súvisiace s ropovodmi, baníctvom, námornou prepravou nebezpečných látok a vypracovaním opatrení na odpady pochádzajúce z banskej činnosti;c) tematická stratégia o ochrane pôdy zameraná okrem iného na ochranu pred znečisťovaním, eróziou, vysušovaním a degradáciou pôdy, zabraním pôdy a hydrogeologickými rizikami, berúc do úvahy regionálnu rozmanitosť vrátane špecifík horských a suchých oblastí;d) podpora trvalo udržateľného riadenia ťažobného priemyslu s cieľom znížiť jeho vplyv na životné prostredie;e) podpora integrácie ochrany a obnovy hodnôt krajiny do iných politík vrátane politiky cestovného ruchu, berúc do úvahy relevantné medzinárodné nástroje;f) podpora integrácie zohľadňovania biodiverzity do poľnohospodárskych politík a nabádanie k trvalo udržateľnému rozvoju vidieka, k multifunkčnému a trvalo udržateľnému poľnohospodárstvu prostredníctvom:- nabádania k úplnému využívaniu súčasných príležitostí, ktoré ponúka spoločná poľnohospodárska politika a opatrenia iných politík;- nabádaním k environmentálne zodpovednejšiemu hospodáreniu vrátane, kde to prichádza do úvahy, extenzívnych výrobných metód, integrovaných spôsobov hospodárenia, organického poľnohospodárstva a agro-biodiverzity v budúcich revíziách spoločnej poľnohospodárskej politiky, berúc do úvahy potrebu vyváženého prístupu k multifunkčnej úlohe vidieckych spoločenstiev;g) podpora trvalo udržateľného využívania morí a ochrana morských ekosystémov vrátane morského dna, oblastí v okolí ústí riek a pobrežných oblastí, venujúc zvláštnu pozornosť miestam s vysokou hodnotnou biologickej rozmanitosti prostredníctvom:- podpory väčšej integrácie environmentálnych záujmov do spoločnej politiky rybolovu, berúc do úvahy možnosť jej revízie v roku 2002;- tematickej stratégie na ochranu zachovania morského prostredia, berúc do úvahy okrem iného aj lehoty a plnenie záväzkov vyplývajúcich z dohovorov o ochrane morí a potrebu znižovať emisie a vplyv námornej dopravy a ostatných činností na mori a na pevnine;- podpora integrovaného riadenia pobrežných zón;- ďalšia podpora ochrany morských oblastí, najmä v rámci siete Natura 2000, ako aj využitím ďalších vhodných prostriedkov spoločenstva;h) vykonávanie a ďalší rozvoj stratégií a opatrení týkajúcich sa lesov v súlade so stratégiou Európskej únie pre lesy, berúc do úvahy princíp subsidiarity a otázky biodiverzity, a obsahujúcich nasledujúce prvky:- zlepšenie existujúcich opatrení spoločenstva, ktoré chránia lesy, a uplatňovanie trvalo udržateľného hospodárenia s lesmi, okrem iného prostredníctvom národných programov pre lesy v súvislosti s plánmi rozvoja vidieka, so zvláštnym dôrazom na monitorovanie viacnásobnej úlohy lesov v súlade s odporúčaniami prijatými na ministerskej konferencii o ochrane lesov v Európe a v rámci Fóra Organizácie Spojených národov pre lesy a v rámci dohovoru o biodiverzite a na iných fórach;- nabádanie k efektívnej koordinácii medzi politikami všetkých odvetví, ktoré súvisia s lesníctvom, vrátane súkromného sektora, ako aj koordinácia činností všetkých hlavných účastníkov, ktorí sa zaoberajú problémami lesov;- podnecovať zvýšenie podielu dreva, ktoré bolo vyprodukované trvalo udržateľným spôsobom, na trhu, okrem iného prostredníctvom nabádania k udeľovaniu certifikátov pre trvalo udržateľné hospodárenie s lesmi a nabádania k označovaniu s tým súvisiacich výrobkov;- pokračovanie aktívnej účasti spoločenstva a členských štátov na vykonávanie globálnych a regionálnych rezolúcií a v diskusiách a rokovaniach o otázkach súvisiacich s lesmi;- preskúmanie možností podniknutia aktívnych krokov na predchádzanie a boj proti obchodu s nezákonne vyťaženým drevom;- nabádanie k zohľadňovaniu účinkov zmeny klímy v lesnom hospodárstve;i) na geneticky modifikované organizmy (GMO);- vypracovanie ustanovení a metód hodnotenia rizík, identifikácie, označovania a sledovateľnosti GMO s cieľom umožniť efektívne monitorovanie a kontroly účinkov na zdravie a životné prostredie;- zameranie sa na urýchlenú ratifikáciu a vykonávanie Kartagenského protokolu o biologickej bezpečnosti a podpora vybudovania regulačných rámcov v tretích krajinách, v prípade potreby poskytnutím technickej a finančnej pomoci.Článok 7Dlhodobé ciele a prioritné oblasti činnosti zamerané na životného prostredie, zdravie a kvalitu života1. Zámery uvedené v článku 2 by sa mali dosiahnuť prostredníctvom nasledujúcich dlhodobých cieľov, berúc do úvahy príslušné normy, usmernenia a programy Svetovej zdravotníckej organizácie (WHO):- dosiahnutie lepšieho pochopenia hrozieb pre životné prostredie a ľudské zdravie s cieľom podniknutia krokov na predchádzanie týmto hrozbám a ich obmedzenie;- prispieť k dosiahnutiu lepšej kvality života pomocou integrovaného prístupu zameraním sa na mestské oblasti;- zamerať sa na to, aby sa v rámci jednej generácie (2020) dosiahlo, že sa chemické látky budú vyrábať a používať len takými spôsobmi, ktoré nebudú mať významný negatívny vplyv na zdravie a životné prostredie, uvedomujúc si, že je potrebné odstrániť súčasné medzery v poznatkoch o vlastnostiach, používaní, nakladaní a vystavení pôsobeniu chemických látok;- chemické látky, ktoré sú nebezpečné, by sa mali nahradiť bezpečnejšími chemikáliami alebo bezpečnejšími alternatívnymi technológiami, ktoré si nevyžadujú použitie chemikálií, s cieľom znížiť riziká pre človeka a životné prostredie;- znížiť účinky pesticídov na ľudské zdravie a životné prostredie a všeobecnejšie dosiahnuť udržateľnejšie používanie pesticídov, ako aj výrazné celkové zníženie rizík a používania pesticídov, ktoré by bolo zároveň v súlade s nevyhnutnou ochranou úrody. Používané pesticídy, ktoré sú perzistentné alebo biokumulatívne, alebo toxické, alebo majú iné nežiadúce vlastnosti, by sa mali tam, kde je to možné, nahradiť menej nebezpečnými;- dosiahnutie takej úrovne kvality podzemných a povrchových vôd, ktorá nezapríčini významný vplyv a riziko na ľudské zdravie a životné prostredie, a zabezpečenie, aby úroveň čerpania vodných zdrojov bola z dlhodobého hľadiska trvalo udržateľná;- dosiahnutie úrovne kvality ovzdušia, ktorá nezapríčini významné negatívne vplyvy a riziká pre ľudské zdravie a životné prostredie;- značné zníženie počtu osôb pravidelne vystavených priemerným dlhodobým hladinám hluku, najmä z cestnej dopravy, ktoré podľa vedeckých štúdií majú škodlivé účinky na ľudské zdravie, a príprava ďalších krokov v práci so smernicou o hluku.2. Tieto dlhodobé ciele sa majú dosiahnuť prostredníctvom nasledujúcich prioritných činností:a) posilňovaním výskumných programov a vedeckej expertíznej činnosti spoločenstva a nabádaním k medzinárodnej koordinácii národných výskumných programov s cieľom podporovať dosiahnutie dlhodobých cieľov týkajúcich sa zdravia a životného prostredia a najmä:- identifikácie a odporúčaní prioritných oblastí na výskum a ďalšiu činnosť, okrem iného vrátane možných vplyvov zdrojov elektromagnetického znečisťovania na zdravie, venujúc zvláštnu pozornosť rozvoju a overovaniu alternatívnych spôsobov testovania namiesto testov na zvieratách, najmä v oblasti bezpečnosti chemikálií;- definície a vypracovania ukazovateľov zdravia a životného prostredia;- opätovného preskúmania, rozvoja a aktualizácie súčasných zdravotných noriem a hraničných hodnôt, kde to prichádza do úvahy aj účinkov na potenciálne zraniteľné skupiny, napríklad deti a staršie osoby, a synergického a vzájomného účinku rôznych znečisťujúcich látok;- posúdenia trendov a zabezpečenia mechanizmu včasného upozorňovania na nové alebo objavujúce sa problémy;b) čo sa týka chemických látok:- prenášanie zodpovednosti na výrobcov, dovozcov a užívateľov v produktovom reťazci za získavanie poznatkov o všetkých chemikáliách (povinnosť starať sa) a hodnotenie rizík súvisiacich s ich používaním vrátane ich použitia vo výrobkoch, ako aj o ich opätovnom využití/zhodnotení a zneškodňovaní;- vytvorenie koherentného systému založeného na viacúrovňovom prístupe, s výnimkou chemických látok používaných vo veľmi malých množstvách, na testovanie, hodnotenie rizík a riadenia rizík u nových a existujúcich látok za použitia testovacích postupov, ktoré minimalizujú testovanie na zvieratách, a vývoj alternatívnych testovacích metód;- zabezpečenie, aby príslušné chemické látky, ktorých sa to týka, podliehali zrýchleným postupom riadenia rizík a aby sa látky obzvlášť veľkého záujmu vrátane látok karcinogénnych, mutagénnych a látok toxických na reprodukciu, ako aj látok, ktoré majú vlastnosti POP (perzistentných organických látok), používali len v odôvodnených a jasne definovaných prípadoch a pred použitím podliehali schváleniu;- zabezpečenie, aby sa výsledky hodnotení rizík chemikálií zohľadňovali vo všetkých oblastiach právnych predpisov spoločenstva, v ktorých dochádza k regulácii chemikálií, a aby sa predchádzalo duplicite prác;- stanovením kritérií na zaraďovanie medzi látky obzvlášť veľkého záujmu tých látok, ktoré sú perzistentné, biokumulatívne a toxické, ako aj látok, ktoré sú vysoko perzistentné, vysoko biokumulatívne a po zavedení dohodnutých testovacích metód a kritérií počítať s pridávaním známych endokrinných narušovateľov;- zabezpečenie urýchleného vypracovania hlavných opatrení, ktoré sú nevyhnutné na identifikáciu cieľov, aby mohli vstúpiť do platnosti ešte pred strednodobým hodnotením;- zabezpečenie verejného prístupu k tým informáciám z registra chemikálií spoločenstva (REACH Register), ktoré nie sú dôverné;c) čo sa týka pesticídov:- úplné vykonávanie a preskúmanie efektívnosti platného právneho rámca [9] s cieľom zabezpečiť vysokú úroveň ochrany v prípade jeho zmeny a doplnenia. Toto hodnotenie môže zahŕňať, kde to prichádza do úvahy, komparatívne posudzovanie a rozvoj autorizačných postupov spoločenstva na uvádzanie pesticídov na trh;- tematická stratégia o trvalo udržateľnom používaní pesticídov, ktorá sa bude zaoberať:i) minimalizáciou nebezpečenstiev a rizík, ktoré vyplývajú z používania pesticídov, na zdravie a životné prostredie;ii) zlepšenými kontrolami používania a distribúcie pesticídov;iii) znižovaním úrovní škodlivých účinných látok, okrem iného aj pomocou nahrádzania najnebezpečnejších látok bezpečnejšími, vrátane nechemických alternatív;iv) nabádaním k pestovaniu takých kultivácií, ktoré si vyžadujú malé množstvá pesticídov alebo žiadne, prostredníctvom zvyšovania informovanosti užívateľov a podporou používania kódexov správnej praxe a podporou zváženia možného uplatnenia finančných nástrojov;v) transparentným systémom podávania správ a monitorovania pokroku dosiahnutého pri plnení cieľov stratégie vrátane vytvorenia vhodných ukazovateľov;d) čo sa týka chemikálií a pesticídov:- zameranie sa na urýchlenú ratifikáciu Rotterdamského dohovoru o postupe udeľovania predchádzajúceho informovaného súhlasu na určité nebezpečné chemikálie a pesticídy v medzinárodnom obchode a Štokholmského dohovoru o perzistentných organických látkach (POP);- zmena a doplnenie nariadenia Rady (EHS) 2455/92 z 23. júla 1992, týkajúceho sa vývozu a dovozu určitých nebezpečných chemikálií [10], s cieľom uviesť ho do súladu s Rotterdamským dohovorom, zlepšiť procedurálne mechanizmy a zlepšiť informovanosť rozvojových krajín;- podpora zlepšenia hospodárenia s chemikáliami a pesticídmi v rozvojových a kandidátskych krajinách vrátane likvidácie zásob zastaralých pesticídov, okrem iného podporou projektov zameraných na likvidáciu týchto pesticídov;- prispievať k medzinárodnému úsiliu vynakladanému na vypracovanie strategického prístupu k medzinárodnému hospodáreniu s chemikáliami;e) čo sa týka trvalo udržateľného využívania a vysokej kvality vôd;- zabezpečenie vysokej úrovne ochrany povrchových a podzemných vôd, predchádzanie znečisťovaniu a podpora trvalo udržateľného využívania vôd;- práce na dosiahnutí zabezpečenia úplnej implementácie rámcovej smernice o vodách [11] zameraním sa na dobrý ekologický, chemický a kvantitatívny stav vôd a koherentné a trvalo udržateľné hospodárenie s vodou;- vypracovanie opatrení zameraných na zastavenie vypúšťania odpadových vôd, emisie a úbytok prioritných nebezpečných látok v súlade s ustanoveniami rámcovej smernice o vodách;- zabezpečenie vysokej úrovne ochrany vody na kúpanie vrátane revízie smernice o vode na kúpanie [12];- zabezpečenie integrácie konceptov a prístupov rámcovej smernice o vodách a ostatných smerníc, týkajúcich sa ochrany vôd, do ostatných politík spoločenstva;f) čo sa týka kvality ovzdušia, rozvoj a implementácia opatrení, ktoré sú uvedené v článku 5 pri doprave, priemysle a energetických odvetví, by mali byť v súlade s ochranou kvality ovzdušia a prispievať k jej zlepšovaniu. Ďalšie plánované opatrenia sú:- zlepšovanie monitorovania a hodnotenia kvality ovzdušia vrátane usadzovania znečisťujúcich látok a poskytovanie informácií verejnosti vrátane rozvoja a používania ukazovateľov;- tematická stratégia na posilnenie koherentnej a integrovanej politiky týkajúcej sa znečisťovania ovzdušia, ktorá by obsahovala priority ďalších činností, prehodnocovanie a prípadná aktualizácia noriem kvality ovzdušia a národných emisných stropov s cieľom dosiahnuť dlhodobý cieľ, ktorým je neprekročenie kritických záťaží a úrovní a vytvorenie lepšieho systému zberu informácií, modelovania a vypracovávania prognóz;- prijatie vhodných opatrení týkajúcich sa prízemného ozónu a tuhých častíc;- posúdenie kvality ovzdušia vo vnútorných priestoroch a jej vplyvov na zdravie, v prípade potreby spolu s odporúčaniami ďalších opatrení;- zohrávanie vedúcej úlohy pri rokovaniach a vykonávaní Montrealského protokolu o látkach poškodzujúcich ozónovú vrstvu;- zohrávanie vedúcej úlohy pri rokovaniach o posilňovaní väzieb a interakcií s medzinárodnými procesmi, ktoré prispievajú k dosahovaniu čistého ovzdušia v Európe;- ďalší rozvoj osobitných nástrojov spoločenstva na znižovanie emisií z jednotlivých kategórií zdrojov;g) čo sa týka hluku:- dopĺňanie a ďalšie zlepšovanie opatrení vrátane vhodných schvaľovacích postupov týkajúcich sa emisií hluku zo služieb a výrobkov, najmä z motorových vozidiel, vrátane opatrení na znižovanie hluku z interakcie medzi pneumatikami a povrchom vozovky, ktoré by neohrozovali bezpečnosť cestnej dopravy, ďalej z koľajových vozidiel, lietadiel a stacionárnych strojov;- vypracovanie a realizácia nástrojov na zmiernenie hluku z dopravy, kde to prichádza do úvahy, napríklad prostredníctvom znižovania dopytu po doprave, prechodom na menej hlučné spôsoby dopravy, podporou technických opatrení a trvalo udržateľného plánovania dopravy;h) čo sa týka mestského prostredia:- tematická stratégia podporujúca integrovaný horizontálny prístup v rámci politík spoločenstva a zlepšovanie kvality mestského prostredia berúc do úvahy pokrok dosiahnutý pri vykonávaní, prípadne revízii existujúceho rámca spolupráce [13] a zaoberajúca sa:- propagáciou miestnej agendy 21;- oslabovaním väzby medzi hospodárskym rastom a dopytom po osobnej doprave;- potrebou väčšieho podielu verejnej dopravy, železničnej dopravy, dopravy po vnútrozemských vodných cestách, chôdze a cyklistiky;- potrebou vysporiadať sa s rastúcim objemom dopravy a významné oslabenie vzájomného vzťahu medzi rastom dopravy a rastom HDP;- potrebou propagácie používania nízkoemisných vozidiel vo verejnej doprave;- významom ukazovateľov mestského prostredia.Článok 8Dlhodobé ciele a prioritné oblasti činnosti zamerané na trvalo udržateľné využívanie prírodných zdrojov a odpadov a hospodárenie s nimi1. Zámery uvedené v článku 2 by sa mali dosiahnuť prostredníctvom týchto dlhodobých cieľov:- zameraním sa na zabezpečenie toho, aby spotreba zdrojov a s tým súvisiace účinky neprekročili mieru únosného zaťaženia životného prostredia a prerušenie väzieb medzi hospodárskym rastom a využívaním zdrojov. V tejto súvislosti sa pripomína smerný krátkodobý cieľ, dosiahnuť v spoločenstve do roku 2010 výrobu 22 % elektrickej energie z obnoviteľných zdrojov s cieľom podstatne zvýšiť stupeň využívania zdrojov a účinnosť využívania energie;- dosiahnuť celkové významné zníženie objemov vzniku odpadov prostredníctvom iniciatív zameraných na prevenciu, vyšší stupeň využívania zdrojov a prechod k udržateľnejším spôsobom výroby a štruktúram spotreby;- významné zníženie množstva odpadov určených na zneškodňovanie a objemov produkovaných nebezpečných odpadov pri súčasnom predchádzaní zvýšeniu emisií do ovzdušia, vody a pôdy;- nabádanie k opätovnému využívaniu odpadov a u odpadov, ktoré sa stále produkujú, by sa úroveň ich nebezpečnosti mala znížiť a mali by predstavovať čo najmenšie riziko; uprednostňovať by sa malo ich zhodnocovanie a najmä recyklácia; malo by sa minimalizovať množstvo zneškodňovaných odpadov a tieto by mali byť bezpečne zneškodnené; odpady určené na zneškodňovanie by sa mali upravovať podľa možnosti čo najbližšie pri mieste ich vzniku tak, aby to neviedlo k znižovaniu efektívnosti spracovania odpadov.2. Tieto dlhodobé ciele by sa mali dosahovať s ohľadom na prístup integrovanej produktovej politiky a stratégie spoločenstva pre odpadové hospodárstvo [14] prostredníctvom nasledujúcich prioritných činností:i) vypracovaním tematickej stratégie o trvalo udržateľnom využívaní a hospodárení so zdrojmi, obsahujúcej okrem iného:a) odhad prúdov materiálov a odpadov do spoločenstva vrátane dovozu a vývozu, napríklad použitím analýzy tokov materiálov;b) vyhodnotenie účinnosti opatrení politiky a dopadu dotácií týkajúcich sa prírodných zdrojov a odpadov;c) stanovenie zámerov a krátkodobých cieľov na účinnejšie a obmedzenejšie využívanie zdrojov, oslabenie vzájomného vzťahu medzi hospodárskym rastom a negatívnymi vplyvmi na životné prostredie;d) podpora ťažobných a výrobných metód a techník podporujúcich ekologickú účinnosť a trvalo udržateľné využívanie surovín, energie, vodných a iných zdrojov;e) vytvorenie a používanie širokej škály nástrojov vrátane výskumu, prevodu technológií, trhových a ekonomických nástrojov, programov najlepšej praxe a ukazovateľov efektívneho využívania zdrojov;ii) Vypracovanie a realizácia opatrení na predchádzanie vzniku odpadov a pre odpadové hospodárstvo, okrem iného:a) vypracovaním súboru kvantitatívnych a kvalitatívnych cieľových hodnôt na zníženie všetkých relevantných odpadov, ktoré sa má na úrovni spoločenstva dosiahnuť do roku 2010. Komisia sa vyzýva, aby do roku 2002 pripravila návrh takýchto cieľových hodnôt;b) nabádaním k navrhovaniu environmentálne vhodných a trvalo udržateľných výrobkov;c) zvyšovaním informovanosti o možnom príspevku verejnosti k znižovaniu tvorby odpadov;d) sformulovaním prevádzkových opatrení na nabádanie k predchádzaniu vzniku odpadov, napr. motiváciou k opätovnému využívaniu a zhodnocovaniu, ďalej k postupnému vylúčeniu určitých látok a materiálov pomocou opatrení týkajúcich sa konkrétnych výrobkov;e) vytvorením ďalších ukazovateľov v oblasti odpadového hospodárstva;iii) Vypracovanie tematickej stratégie na recykláciu odpadov, ktorá bude okrem iného zahŕňať:a) opatrenia zamerané na zabezpečenie triedenia odpadov priamo pri zdroji, na zber a recykláciu prioritných prúdov odpadov;b) ďalší rozvoj zodpovednosti pôvodcov odpadov;c) rozvoj a prevod technológií na environmentálne vhodnú recykláciu a nakladanie s odpadmi;iv) Vypracovanie alebo zrevidovanie právnych predpisov o odpadoch, vrátane, okrem iného, stavebného odpadu a odpadu z demolácií, kalov zo spracovania odpadových vôd [15], biologicky rozložiteľných odpadov, obalov [16], batérií [17] a prepravy odpadov [18], objasnenie rozdielu medzi tým, čo sa za odpad považuje a čo nie a vypracovanie adekvátnych kritérií na ďalšie rozpracovanie prílohy IIA a IIB rámcovej smernice o odpadoch [19].Článok 9Dlhodobé ciele a prioritné oblasti činnosti zamerané na medzinárodné záležitosti1. Zámer, ktorý je uvedený v článku 2 pre medzinárodné otázky a medzinárodné dimenzie štyroch prioritných environmentálnych oblastí tohto programu, zahŕňa nasledujúce dlhodobé ciele:- plnenie ambicióznych environmentálnych politík na medzinárodnej úrovni, venujúc zvláštnu pozornosť únosnému globálnemu zaťaženiu životného prostredia;- ďalšie propagovanie trvalo udržateľných štruktúr spotreby a spôsobov výroby na medzinárodnej úrovni;- dosiahnutie pokroku na zabezpečenie, aby sa obchodné a environmentálne politiky a opatrenia navzájom podporovali;2. Tieto dlhodobé ciele sa majú dosiahnuť prostredníctvom týchto prioritných činností:a) integráciou požiadaviek na ochranu životného prostredia do všetkých externých politík spoločenstva vrátane obchodu a rozvojovej spolupráce, s cieľom dosiahnuť trvalo udržateľný rozvoj, okrem iného vypracovaním usmernení;b) stanovením koherentného súboru environmentálnych a rozvojových krátkodobých cieľov, ktorých prijatie sa má podporiť ako súčasť "novej globálnej dohody alebo paktu" na svetovom summite o trvalo udržateľnom rozvoji v roku 2002;c) prácami na posilňovaní medzinárodného environmentálneho riadenia postupným upevňovaním multilaterálnej spolupráce a inštitucionálneho rámca vrátane zdrojov;d) zameraním sa na urýchlenú ratifikáciu, efektívne dodržiavanie a uplatňovanie medzinárodných dohovorov a dohôd týkajúcich sa životného prostredia, ktorých je spoločenstvo zúčastnenou stranou;e) podporou trvalo udržateľných environmentálnych praktík pri zahraničných investíciách a vývozných úveroch;f) zintenzívnením úsilia vynakladaného na medzinárodnej úrovni na dosiahnutie konsenzu o metódach hodnotenia rizík na zdravie a životné prostredie, ako aj prístupov riadenia rizík vrátane princípu obozretného konania;g) dosiahnutím vzájomnej podpory medzi obchodom a potrebami ochrany životného prostredia, venujúc náležitú pozornosť environmentálnej dimenzii posudzovania vplyvov trvalej udržateľnosti multilaterálnych obchodných dohôd, ktoré sa má vykonávať v počiatočných štádiách rokovaní a na základe ktorého sa ma potom aj konať;h) ďalšou podporou svetového obchodného systému, ktorý v plnom rozsahu uznáva multilaterálne a regionálne environmentálne dohody a princíp obozretného konania, rozširovaním príležitostí obchodovania s trvalo udržateľnými výrobkami a službami šetrnými k životnému prostrediu;i) podporou cezhraničnej environmentálnej spolupráce so susednými krajinami a regiónmi;j) podporou lepšej koherencie politík prepojením práce vykonávanej v rámci rozličných dohovorov vrátane hodnotenia vzájomných vzťahov medzi biodiverzitou a zmenou klímy a zahrnutím úvah o biodiverzite do uplatňovania rámcového dohovoru Organizácie Spojených národov o zmene klímy a Kjótského protokolu.Článok 10Tvorba environmentálnej politikyDlhodobé ciele uvedené v článku 2, ktoré sa týkajú tvorby environmentálnej politiky, založené na účasti a najlepších dostupných vedeckých poznatkoch a strategických prístupoch, ktoré sú uvedené v článku 3, sa majú dosahovať prostredníctvom nasledujúcich prioritných činností:a) vytvorením lepších mechanizmov a všeobecných pravidiel a princípov správneho spôsobu riadenia, v rámci ktorých sa bude vo všetkých etapách vo veľkom a často konzultovať s hlavnými zainteresovanými stranami, s cieľom umožniť čo najefektívnejší výber najlepších výsledkov na životné prostredie a trvalo udržateľný rozvoj na prípravu opatrení, ktoré majú byť navrhnuté;b) posilňovaním účasti environmentálnych mimovládnych organizácií v procese dialógu prostredníctvom vhodnej podpory vrátane podpory z finančných prostriedkov spoločenstva;c) zlepšovaním procesu tvorby politiky prostredníctvom:- hodnotenia vopred možných vplyvov nových politík, najmä vplyvov na životné prostredie vrátane alternatív v prípade, ak by sa nepodnikli žiadne kroky, a návrhov právnych predpisov a uverejňovania výsledkov;- spätného hodnotenia účinnosti existujúcich opatrení pri plnení environmentálnych cieľov;d) zabezpečením, aby životné prostredie a predovšetkým prioritné oblasti, ktoré sú uvedené v tomto programe, boli hlavnou prioritou výskumných programov spoločenstva. V kontexte rámcového programu spoločenstva pre vedecko-technický rozvoj by sa malo pravidelne vykonávať vyhodnocovanie potrieb a priorít environmentálneho výskumu. Zabezpečením lepšej koordinácie výskumu, ktorý sa týka životného prostredia a ktorý sa vykonáva v členských štátoch, okrem iného s cieľom zlepšiť uplatňovanie výsledkov;vytvorením väzieb medzi environmentálnymi a ostatnými aktérmi v oblastiach informácií, odbornej prípravy, výskumu, vzdelávania a politík;e) zabezpečením pravidelných informácií, ktoré sa majú začať poskytovať v roku 2003 a ktoré môžu pomôcť vytvoriť základ na:- politické rozhodnutia o životnom prostredí a trvalo udržateľnom rozvoji;- kontrolu a hodnotenie odvetvových integračných stratégií, ako aj stratégie trvalo udržateľného rozvoja;- informovanie širokej verejnosti.Poskytovanie týchto informácií budú podporovať pravidelné správy Európskej agentúry životného prostredia a ostatných relevantných inštitúcií. Tieto informácie musia predovšetkým obsahovať:- prehľad environmentálnych ukazovateľov;- ukazovatele o stave a vývojových trendoch životného prostredia;- integračné ukazovatele;f) vyhodnocovaním a pravidelným monitorovaním informácií a systémov podávania správ s cieľom dosiahnuť ucelenejší a efektívnejší systém na zabezpečenie priameho podávania vysokokvalitných správ a poskytovanie porovnateľných a relevantných údajov a informácií o životnom prostredí. Komisia sa týmto vyzýva, aby podľa možnosti čo najskôr predložila návrh potrebný na dosiahnutie tohto cieľa. Požiadavkami na monitorovanie, zber údajov a podávanie správ by sa mala zaoberať budúca environmentálna legislatíva;g) posilňovaním rozvoja a využívania aplikácií a nástrojov na monitorovanie Zeme (napr. satelitnej technológie) pri tvorbe politiky a jej realizácii.Článok 11Monitorovanie a hodnotenie výsledkov1. V štvrtom roku trvania programu Komisia vyhodnotí pokrok dosiahnutý pri jeho implementácii spolu s príslušnými environmentálnymi trendmi a perspektívami. Malo by sa tak urobiť za pomoci kompletného súboru ukazovateľov. Komisia predloží túto strednodobú správu Európskemu parlamentu a Rade spolu s prípadným návrhom na zmeny, ktoré by mohla považovať za vhodné.2. V poslednom roku trvania programu Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade konečné hodnotenie programu a hodnotenie stavu a perspektív životného prostredia.Článok 12Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev.V Bruseli 22. júla 2002Za Európsky parlamentpredsedaP. CoxZa RadupredsedaP. S. Møller[1] Ú. v. ES C 154 E, 29.5.2001, s. 218.[2] Ú. v. ES C 221, 7.8.2001, s. 80.[3] Ú. v. ES C 357, 14.12.2001, s. 44.[4] Stanovisko Európskeho parlamentu z 31. mája 2001 (Ú. v. ES C 47 E, 21.2.2002, s. 113), spoločná pozícia Rady z 27. septembra 2001 (Ú. v. ES C 4, 7.1.2002, s. 52) a rozhodnutie Európskeho parlamentu zo 17. januára 2002 (ktoré zatiaľ v Úradnom vestníku Európskych spoločenstiev nebolo uverejnené). Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 30. mája 2002 a rozhodnutie Rady z 11. júna 2002.[5] Nariadenie (ES) 761/2001 Európskeho parlamentu a Rady z 19. marca 2001, umožňujúce dobrovoľnú účasť organizácií v schéme environmentálneho manažérstva a auditu spoločenstva (EMAS) (Ú. v. ES L 114, 24.4.2001, s. 1).[6] Nariadenie (ES) 1655/2000 Európskeho parlamentu a Rady zo 17. júla 2000, týkajúce sa finančného nástroja pre životné prostredie (LIFE) (Ú. v. ES L 192, 28.7.2000, s. 1).[7] Dohovor o prístupe k informáciám, účasti verejnosti na rozhodovacom procese a prístupe k spravodlivosti v záležitostiach životného prostredia, Aarhus, 25. júna 1998.[8] Ú. v. ES L 309, 13.12.1993, s. 1.[9] Smernica Rady 91/414/EHS z 15. júla 1991, ktorá sa týka uvádzania výrobkov na ochranu rastlín na trh (Ú. v. ES L 230, 19.8.1991, s. 1). Smernica naposledy zmenená a doplnená smernicou Komisie 2001/49/ES (Ú. v. ES L 176, 29.6.2001, s. 61).[10] Ú. v. ES L 251, 29.8.1992, s. 13. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES) 2247/98 (Ú. v. L 282, 20.10.1998, s. 12).[11] Smernica 2000/60/ES Európskeho parlamentu a Rady z 23. októbra 2000, ustanovujúca rámec pôsobnosti spoločenstva v oblasti vodnej politiky (Ú. v. ES L 327, 22.12.2000, s. 1).[12] Smernica Rady 76/160/EHS z 8. decembra 1975, týkajúca sa kvality vody na kúpanie (Ú. v. ES L 31, 5.2.1976, s. 1). Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 1994.[13] Rozhodnutie 1411/2001/ES Európskeho parlamentu a Rady z 27. júna 2001 o rámci spoločenstva pre spoluprácu na podporu trvalo udržateľného rozvoja miest (Ú. v. ES L 191, 13.7.2001, s. 1).[14] Rezolúcia Rady z 24. februára 1997 o stratégii spoločenstva pre odpadové hospodárstvo (Ú. v. ES C 76, 11.3.1997, s. 1).[15] Smernica Rady 86/278/EHS z 12. júna 1986 o ochrane životného prostredia, najmä pôdy pri používaní kalov zo spracovania odpadových vôd v poľnohospodárstve (Ú. v. ES L 181, 4.7.1986, s. 6). Smernica naposledy zmenená a doplnená Aktom o pristúpení z roku 1994.[16] Smernica 94/62/ES Európskeho parlamentu a Rady z 20. decembra 1994 o obaloch a odpadoch z obalov (Ú. v. ES L 365, 31.12.1994, s. 10). Smernica naposledy zmenená a doplnená rozhodnutím Komisie 1999/177/ES (Ú. v. ES L 56, 4.3.1999, s. 47).[17] Smernica Komisie 93/86/EHS zo 4. októbra 1993, ktorou sa prispôsobuje technickému pokroku smernica Rady 91/157/EHS o batériách a akumulátoroch obsahujúcich určité nebezpečné látky (Ú. v. ES L 264, 23.10.1993, s. 51).[18] Nariadenie Rady (EHS) 259/93 z 1. februára 1993 o dohľade a kontrole prepravy odpadov v rámci, do a z Európskeho spoločenstva (Ú. v. ES L 30, 6.2.1993, s. 1). Nariadenie naposledy zmenené a doplnené rozhodnutím Komisie 1999/816/EHS (Ú. v. ES L 316, 10.12.1999, s. 45).[19] Smernica Rady 75/442/EHS z 15. júla 1975 o odpadoch (Ú. v. ES L 194, 25.7.1975, s. 39). Smernica naposledy zmenená a doplnená rozhodnutím Komisie 96/350/ES (Ú. v. ES L 135, 6.6.1996, s. 32).--------------------------------------------------