title: Rozhodnutie Komisie z 24. novembra 2015 o koordinácii činností Únie a členských štátov prostredníctvom koordinačného mechanizmu – utečeneckého nástroja pre Turecko

text:
               8.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 407/8

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   z 24. novembra 2015
   o koordinácii činností Únie a členských štátov prostredníctvom koordinačného mechanizmu – utečeneckého nástroja pre Turecko
   (2015/C 407/07)
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 210 ods. 2 a článok 214 ods. 6,
   keďže:

               (1)

               Medzinárodné spoločenstvo čelí bezprecedentnej utečeneckej kríze, ktorá si vyžaduje solidaritu, spolupatričnosť a efektívnosť. Ide o spoločnú výzvu a reakciu na ňu je potrebné skoordinovať.

               (2)

               Vzhľadom na svoju zemepisnú polohu je Turecko významnou krajinou prvého prijatia a tranzitu migrantov, na území ktorej sa budú do konca roka 2015 nachádzať viac než 2 milióny uchádzačov o azyl a utečencov, čo je najvyšší počet na svete. Turecko vyvíja chvályhodné úsilie pri poskytovaní enormnej humanitárnej pomoci a podpory bezprecedentnému a neustále rastúcemu prílevu osôb hľadajúcich útočisko a na riešenie tejto krízy vynaložilo zo svojich vlastných zdrojov už viac než 7 miliárd EUR.

               (3)

               Turecko a EÚ sú odhodlané riešiť a prekonať existujúce problémy spoločne. Preto je cieľom politického dokumentu, ktorý Turecko schválilo 15. októbra 2015ad referendum, riešiť utečeneckú krízu a riadenie migrácie. Uvedený dokument odzrkadľuje porozumenie Únie a Tureckej republiky v otázke zintenzívnenia spolupráce pri podpore Sýrčanov, ktorí sú pod dočasnou ochranou, a pri riadení migrácie, a to v rámci koordinovaného úsilia o vyriešenie tejto krízy (ďalej len „spoločný akčný plán EÚ a Turecka“). V záveroch Európskej rady z toho istého dňa sa privítal „spoločný akčný plán EÚ a Turecka ako súčasť komplexnej spolupráce založenej na spoločnej zodpovednosti, vzájomných záväzkoch a ich plnení“ a konštatovalo sa v nich, že „EÚ a jej členské štáty sú pripravené posilniť spoluprácu s Tureckom a v danom rámci podstatne zvýšiť svoju politickú a finančnú angažovanosť“.

               (4)

               Ako sa uvádza v spoločnom akčnom pláne EÚ a Turecka, EÚ musí udržateľne a urýchlene zmobilizovať značné nové finančné zdroje, aby pomohla Turecku pri riešení vznikajúcich potrieb a výziev, ktoré predstavuje prítomnosť Sýrčanov, ktorí sú pod dočasnou ochranou, na jeho území. Tieto finančné prostriedky by sa mali zmobilizovať čo najpružnejšie a čo najrýchlejšie. O určení priorít a oblastí, kam by mali smerovať, by sa malo rozhodovať v spolupráci s tureckými orgánmi, výnimku tvoria činnosti, ktoré poskytujú okamžitú humanitárnu pomoc. Uprednostnia sa opatrenia, ktoré poskytujú okamžitú humanitárnu, rozvojovú a inú pomoc utečencom a hostiteľským komunitám, vnútroštátnym a miestnym orgánom pri riadení a riešení následkov prílevu utečencov.

               (5)

               Od vypuknutia sýrskeho konfliktu sa z rozpočtu Európskej únie a členských štátov mobilizovalo už celkom 3,6 miliardy EUR (približne 1,6 miliardy EUR z rozpočtu EÚ a 2,0 miliardy EUR z rozpočtov členských štátov), a teda EÚ a jej členské štáty sú hlavným svetovým darcom prispievajúcim na riešenie dôsledkov tejto krízy. Týmito prostriedkami sa umožnili okamžité dodávky humanitárnej pomoci a podporili sa národné a miestne kapacity pri poskytovaní služieb osobám postihnutým krízou (vzdelávanie, zdravotníctvo, základné služby, ako je zásobovanie vodou a služby nakladania s odpadom, podpora živobytia). Rôzne nástroje Európskej únie a programy členských štátov však pracujú súbežne pomocou rôznych bilaterálnych kanálov (agentúry OSN, mimovládne organizácie, vnútroštátne agentúry, vlády hostiteľských krajín.

               (6)

               Piata časť hlava III Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ) sa okrem iného týka rozvojovej spolupráce s tretími krajinami a humanitárnej pomoci. V súlade s článkom 4 ods. 4 ZFEÚ nesmie výkon právomoci Únie v týchto oblastiach brániť členským štátom vo výkone ich právomoci.

               (7)

               Turecko je na zozname príjemcov oficiálnej rozvojovej pomoci Výboru pre rozvojovú pomoc OECD uvedené ako „krajina s vyšším stredným príjmom“.

               (8)

               V súlade s článkom 210 ods. 1 ZFEÚ Únia a členské štáty koordinujú svoje politiky v príslušnej oblasti a navzájom sa radia. Preto je potrebná intenzívnejšia koordinácia. V súlade s článkom 210 ods. 2 a článkom 214 ods. 6 ZFEÚ Komisia môže vyvinúť iniciatívu na podporu koordinácie činností Únie a členských štátov s cieľom posilniť efektívnosť a komplementárnosť opatrení Únie a vnútroštátnych opatrení v oblasti humanitárnej pomoci.

               (9)

               Celkovým cieľom nástroja pre Turecko je koordinácia a racionalizácia činností financovaných z rozpočtu Únie a prostredníctvom bilaterálnych príspevkov členských štátov s cieľom posilniť efektívnosť a komplementárnosť podpory poskytovanej utečencom a hostiteľským komunitám v Turecku.

               (10)

               Pomoc EÚ a členských štátov umožní komplexnú a primeranú reakciu, ktorá by mala prispieť k zmierneniu následkov prílevu utečencov, ktoré pociťujú tak utečenci, ako aj Turecko ako hostiteľská krajina. Táto reakcia by mala spočívať v koncentrácii prostriedkov a činností zo strany EÚ a jej členských štátov v prospech koordinovaného a komplexného riešenia potrieb.

               (11)

               Nástroje EÚ, ktoré sú momentálne využívané v súvislosti s krízou v Sýrii, akými sú nástroj európskeho susedstva (ENI) (1), nástroj financovania rozvojovej spolupráce (DCI) (2), nástroj predvstupovej pomoci pre rozvoj vidieka (IPA II) (3), nástroj na podporu stability a mieru (IcSP) (4) a financovanie v rámci nariadenia Rady (ES) č. 1257/96 o humanitárnej pomoci (5), môžu v rámci limitov stanovených vo viacročnom finančnom rámci na obdobie rokov 2014 – 2020 prispieť k fungovaniu nástroja pre Turecko. Všetka humanitárna pomoc v rámci nástroja pre Turecko sa poskytne v úplnom súlade s humanitárnymi zásadami a v súlade s Európskym konsenzom o humanitárnej pomoci (6).

               (12)

               Činnosti a opatrenia, ktoré sa majú financovať z rozpočtu Únie, sa budú vykonávať v súlade s jeho rozpočtovými pravidlami a nariadeniami, ktoré zahŕňajú priame aj nepriame riadenie trustových fondov Únie ako jeden z vykonávacích nástrojov stanovených v súlade s článkom 4 nariadenia (EÚ) č. 236/2014 Európskeho parlamentu a Rady z 11. marca 2014, ktorým sa ustanovujú spoločné pravidlá a postupy pre vykonávanie nástrojov Únie na financovanie vonkajšej činnosti (7).

               (13)

               Komisia berie na vedomie, že členské štáty vyjadrili zámer prispieť 2,5 miliardy EUR z celkovej sumy 3 miliardy EUR. Komisia vyzýva členské štáty, aby sa v súlade s rozdelením HND uvedeným v prílohe formálne zaviazali k svojmu príspevku.

               (14)

               Komisia poznamenáva, že v rozpočte na rok 2015 sú v súčasnosti „neočakávané“„ostatné príjmy“ a clá vo výške 2,3 miliardy EUR, pričom tieto príjmy pochádzajú z vyššej miery pokút vybraných v oblasti hospodárskej súťaže, z investícií a poskytnutých úverov, sankcií, úrokov z omeškania a neočakávane vyšších ciel. Táto suma vo výške 2,3 miliardy EUR je súčasťou návrhu opravného rozpočtu č. 8/2015 nedávno prijatého Európskym parlamentom a Radou. Tieto neočakávané príjmy z rozpočtu na rok 2015 sa odpočítajú od príspevkov členských štátov do rozpočtu EÚ.

               (15)

               Finančné príspevky od členských štátov by sa mali zahrnúť do rozpočtu EÚ ako vonkajšie pripísané príjmy v súlade s článkom 21 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 Európskeho parlamentu a Rady o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (8),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Zriadenie utečeneckého nástroja pre Turecko
   Týmto rozhodnutím sa zriaďuje koordinačný mechanizmus – utečenecký nástroj pre Turecko (ďalej len „nástroj“), ktorého cieľom je pomáhať Turecku pri riešení naliehavých humanitárnych a rozvojových potrieb utečencov a ich hostiteľských komunít, vnútroštátnych a miestnych orgánov v oblasti riadenia a pri riešení následkov prílevu utečencov.
   Článok 2
   Ciele nástroja
   1.   Cieľom tohto nástroja je koordinácia a racionalizácia činností financovaných z rozpočtu Únie a dvojstranných príspevkov členských štátov.
   2.   Jeho konkrétnym cieľom je zvýšiť efektívnosť a komplementárnosť podpory poskytovanej utečencom a hostiteľským komunitám v Turecku.
   3.   Komisia zabezpečí, aby sa všetky činnosti uskutočnené v rámci vonkajších finančných nástrojov Únie, ako aj jednotlivé opatrenia členských štátov dopĺňali s činnosťami koordinovanými v rámci tohto nástroja.
   Článok 3
   Rozsah pôsobnosti a forma podpory
   1.   Komisia koordinuje činnosti Únie a členských štátov stanovením priorít a koordináciou prideľovania zdrojov.
   Koná tak v súlade s mechanizmom stanoveným v článku 5 tohto rozhodnutia.
   2.   Prostredníctvom tohto nástroja sa bude koordinovať poskytovanie humanitárnej, rozvojovej a inej pomoci utečencom a hostiteľským komunitám, vnútroštátnym a miestnym orgánom pri riadení a riešení následkov prílevu utečencov.
   3.   V súlade s článkom 4 nariadenia (EÚ) č. 236/2014 môže mať táto pomoc formu grantov s výnimkou prípadov, keď si povaha projektu, ktorý má byť financovaný, vyžaduje inú formu podpory.
   4.   Komisia zabezpečí, aby sa zohľadnila a podporila rovnosť mužov a žien, ako aj začlenenie hľadiska rodovej rovnosti počas rôznych etáp vykonávania nástroja.
   Komisia prijme vhodné opatrenia, aby pri získavaní prístupu k projektom podporovaným v rámci tohto nástroja nedochádzalo k diskriminácii na základe pohlavia, rasového alebo etnického pôvodu, náboženského vyznania alebo viery, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie.
   Článok 4
   Koordinácia zdrojov v rámci nástroja
   1.   Nástrojom sa koordinuje suma 3 miliardy EUR.
   2.   Z rozpočtu EÚ sa poskytne 500 miliónov EUR z celkovej sumy s výhradou následných jednotlivých rozhodnutí o financovaní v súlade s článkom 84 ods. 2 nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 a v súlade s jeho rozpočtovými pravidlami a požiadavkami príslušného základného aktu.
   3.   Na základe prisľúbených finančných príspevkov a v súlade s rozdelením stanoveným v prílohe k tomuto rozhodnutiu členské štáty poskytnú sumu 2,5 miliardy EUR.
   Článok 5
   Riadiaci výbor
   1.   Riadiaci výbor nástroja poskytuje strategické usmernenie v otázke koordinácie pomoci, ktorá má byť poskytnutá.
   Rovnako neustále monitoruje vykonávanie nástroja.
   Riadiaci výbor sa skladá z dvoch zástupcov Komisie a jedného zástupcu z každého členského štátu.
   Turecko je členom riadiaceho výboru v poradnej funkcii, aby sa zabezpečila úplná koordinácia činností v praxi s výnimkou činností, ktoré poskytujú okamžitú humanitárnu pomoc.
   Riadiacemu výboru predsedá Komisia.
   Je potrebné zabezpečiť, aby sa zástupcovia členských štátov a Komisie vo výbore nenachádzali v situácii, ktorá by predstavovala konflikt záujmov, ako sa vymedzuje v nariadení (EÚ, Euratom) č. 966/2012.
   2.   Komisia si ponecháva zodpovednosť za konečné rozhodnutie v súvislosti so stanovením priorít, určením činností a prideľovaním finančných prostriedkov, pričom sa snaží o dosiahnutie konsenzu vždy, keď je to možné.
   3.   Na návrh riadiaceho výboru Komisia vypracuje a prijme svoj rokovací poriadok do dvoch mesiacov od dátumu prijatia tohto rozhodnutia.
   4.   Sekretariát nástroja zabezpečuje Komisia.
   Článok 6
   Spôsoby vykonávania
   1.   Komisia vyberá a koordinuje vykonávanie príslušných činností, najmä prostredníctvom ex ante kontrol navrhovaných činností.
   2.   Prioritou sú činnosti poskytujúce okamžitú humanitárnu, rozvojovú a inú pomoc utečencom a pomoc hostiteľským komunitám, vnútroštátnym a miestnym orgánom, pokiaľ ide o zvládanie a riešenie následkov prílevu utečencov.
   Všetky činnosti, ktoré neposkytujú okamžitú humanitárnu pomoc, sa konzultujú s tureckými orgánmi.
   Komisia organizuje pravidelné stretnutia s príslušnými orgánmi členských štátov a príslušnými orgánmi Turecka.
   3.   Činnosti a opatrenia, ktoré majú byť financované z rozpočtu Únie, sa vykonávajú v súlade s jeho rozpočtovými pravidlami a požiadavkami príslušného základného aktu.
   4.   Príspevky členských štátov určené na financovanie činností a opatrení vybraných a koordinovaných v súlade s týmto rozhodnutím sa zahrnú do rozpočtu EÚ ako vonkajšie pripísané príjmy v súlade s článkom 21 ods. 2 písm. b) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012. Tieto finančné príspevky vykonáva Komisia podľa článku 58 ods. 1 písm. a) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 buď priamo, alebo tak, že podľa článku 58 ods. 1 písm. c) nariadenia (EÚ, Euratom) č. 966/2012 poverí úlohami súvisiacimi s plnením rozpočtu iné subjekty vrátane súkromnoprávnych subjektov členského štátu.
   5.   Činnosti poskytujúce okamžitú humanitárnu pomoc, ktoré sú koordinované v rámci nástroja, sa vyberajú a vykonávajú v súlade so zásadami uvedenými v Európskom konsenze o humanitárnej pomoci.
   Článok 7
   Viditeľnosť
   Komisia poskytne informácie o činnostiach nástroja a propaguje ich tak, aby sa zabezpečila jeho viditeľnosť.
   Článok 8
   Informovanie, monitorovanie a hodnotenie
   1.   Komisia pravidelne informuje Európsky parlament a Radu o vykonávaní nástroja.
   2.   Komisia každoročne podáva správu Európskemu parlamentu a Rade o vykonávaní nástroja.
   3.   Komisia v úzkej spolupráci s členskými štátmi vykoná do 31. decembra 2019 hodnotenie nástroja.
   Článok 9
   Záverečné ustanovenia
   1.   Tento nástroj sa zriaďuje od 1. januára 2016 na finančné príspevky za rozpočtové roky 2016 a 2017. Do 21. decembra 2015 oznámia členské štáty Komisii lehoty na odvod svojich príspevkov vrátane predpokladaného harmonogramu platieb na obdobie rokov 2016 – 2017.
   2.   Komisia do 31. decembra 2016 preskúma finančnú kapacitu, trvanie a povahu financovania.

      V Štrasburgu 24. novembra 2015

            Za Komisiu

         Johannes HAHN

            člen Komisie

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 232/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa ustanovuje nástroj európskeho susedstva (Ú. v. EÚ L 77, 15.3.2014, s. 27).

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 233/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa ustanovuje nástroj financovania rozvojovej spolupráce na obdobie 2014 – 2020 (Ú. v. EÚ L 77, 15.3.2014, s. 44).

      (3)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 231/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa ustanovuje nástroj predvstupovej pomoci (IPA II) (Ú. v. EÚ L 77, 15.3.2014, s. 11).

      (4)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 230/2014 z 11. marca 2014, ktorým sa ustanovuje nástroj na podporu stability a mieru (Ú. v. EÚ L 77, 15.3.2014, s. 1).

      (5)  Ú. v. ES L 163, 2.7.1996, s. 1.

      (6)  Spoločné vyhlásenie Rady a zástupcov vlád členských štátov, ktorí sa zišli na zasadnutí Rady, Európskeho parlamentu a Európskej komisie „Európsky konsenzus o humanitárnej pomoci“ (Ú. v. EÚ C 25, 30.1.2008, s. 1).

      (7)  Ú. v. EÚ L 77, 15.3.2014, s. 95.

      (8)  Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1.

      PRÍLOHA

                  Členský štát

                  1 % hrubého národného dôchodku
                  (EUR)

                  Rozdelenie podľa HND

                  Vnútroštátny príspevok na utečenecký nástroj pre Turecko
                  (EUR)

                  Belgicko

                  4 044 908 000

                  2,88 %

                  72 055 025,81

                  Bulharsko

                  412 388 025

                  0,29 %

                  7 346 181,86

                  Česká republika

                  1 429 950 658

                  1,02 %

                  25 472 799,77

                  Dánsko

                  2 691 551 852

                  1,92 %

                  47 946 662,36

                  Nemecko

                  29 998 426 500

                  21,38 %

                  534 384 810,63

                  Estónsko

                  195 941 500

                  0,14 %

                  3 490 455,12

                  Írsko

                  1 605 484 000

                  1,14 %

                  28 599 708,83

                  Grécko

                  1 758 757 000

                  1,25 %

                  31 330 077,48

                  Španielsko

                  10 723 591 000

                  7,64 %

                  191 027 490,92

                  Francúzsko

                  21 697 735 000

                  15,46 %

                  386 518 273,19

                  Chorvátsko

                  414 701 663

                  0,30 %

                  7 387 396,46

                  Taliansko

                  15 782 177 500

                  11,25 %

                  281 139 943,61

                  Cyprus

                  162 048 000

                  0,12 %

                  2 886 684,40

                  Lotyšsko

                  245 937 500

                  0,18 %

                  4 381 071,93

                  Litva

                  363 756 951

                  0,26 %

                  6 479 879,52

                  Luxembursko

                  302 768 000

                  0,22 %

                  5 393 436,90

                  Maďarsko

                  1 028 794 578

                  0,73 %

                  18 326 701,09

                  Malta

                  79 473 735

                  0,06 %

                  1 415 726,15

                  Holandsko

                  6 589 010 000

                  4,70 %

                  117 375 051,69

                  Rakúsko

                  3 201 701 000

                  2,28 %

                  57 034 337,54

                  Poľsko

                  3 997 275 344

                  2,85 %

                  71 206 509,04

                  Portugalsko

                  1 708 890 500

                  1,22 %

                  30 441 767,55

                  Rumunsko

                  1 517 506 692

                  1,08 %

                  27 032 502,06

                  Slovinsko

                  366 916 000

                  0,26 %

                  6 536 154,06

                  Slovensko

                  737 276 500

                  0,53 %

                  13 133 667,62

                  Fínsko

                  1 992 220 500

                  1,42 %

                  35 488 940,55

                  Švédsko

                  4 301 727 510

                  3,07 %

                  76 629 947,27

                  Spojené kráľovstvo

                  22 990 023 751

                  16,38 %

                  409 538 796,60

                  Spolu

                  140 340 939 259

                  1

                  2 500 000 000,00


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/1293 z 20. júla 2015 o uzavretí Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu v mene Európskej únie

text:
               29.7.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 199/3

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2015/1293
   z 20. júla 2015
   o uzavretí Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu v mene Európskej únie
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 207 ods. 4 prvý pododsek v spojení s jej článkom 218 ods. 6 písm. a) bodom v),
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
   keďže:

               (1)

               Rada 16. júla 1999 poverila Komisiu, aby v mene Európskeho spoločenstva rokovala v rámci Rady Európy o dohovore, ktorý sa týka právnej ochrany služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu.

               (2)

               Európsky dohovor o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu (ďalej len „dohovor“) bol prijatý Radou Európy 24. januára 2001 a nadobudol platnosť 1. júla 2003.

               (3)

               Dohovorom sa zavádza normatívny rámec, ktorý je takmer identický s rámcom stanoveným v smernici Európskeho parlamentu a Rady 98/84/ES (1).

               (4)

               Dohovor bol 21. decembra 2011 podpísaný v mene Únie (2).

               (5)

               Uzavretie dohovoru by pomohlo k rozšíreniu uplatňovania ustanovení podobných ustanoveniam v smernici 98/84/ES mimo hraníc Únie a k zavedeniu práva v oblasti služieb založených na podmienenom prístupe, ktoré by platili na celom európskom kontinente.

               (6)

               Dohovor by sa mal v mene Únie schváliť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Únie schvaľuje Európsky dohovor o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu (3).
   Článok 2
   Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) uložiť v mene Únie schvaľovaciu listinu uvedenú v článku 12 dohovoru na účely vyjadrenia súhlasu Únie s tým, že bude dohovorom viazaná.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 20. júla 2015

            Za Radu

            predsedníčka

         F. MOGHERINI

      (1)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 98/84/ES z 20. novembra 1998 o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu (Ú. v. ES L 320, 28.11.1998, s. 54).

      (2)  Dohovor bol podpísaný na základe rozhodnutia Rady 2011/853/EÚ z 29. novembra 2011 o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu v mene Európskej únie (Ú. v. EÚ L 336, 20.12.2011, s. 1). Uvedené rozhodnutie bolo odvtedy nahradené rozhodnutím Rady 2014/243/EÚ zo 14. apríla 2014 o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu v mene Európskej únie (Ú. v. EÚ L 128, 30.4.2014, s. 61).

      (3)  Text dohovoru bol uverejnený v Ú. v. EÚ L 336, 20.12.2011, s. 2.

      PRÍLOHA

         VYHLÁSENIE EÚ
          (1)

      Únia plne uznáva ciele Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu, vyjadruje však svoje obavy, pokiaľ ide o uplatňovanie článku 9 a článku 10 ods. 3 dohovoru po pristúpení Únie k dohovoru na základe svojej výlučnej právomoci.
      Týmto vyhlásením nie sú dotknuté hlasovacie postupy vo Výbore ministrov Rady Európy.

         (1)  Ktoré treba oznámiť generálnemu tajomníkovi Rady Európy pri ukladaní listiny o schválení dohovoru.


title: 2011/842/EÚ: Rozhodnutie Rady z  13. decembra 2011 o úplnom uplatňovaní ustanovení schengenského acquis v Lichtenštajnskom kniežatstve

text:
               16.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 334/27

         ROZHODNUTIE RADY
   z 13. decembra 2011
   o úplnom uplatňovaní ustanovení schengenského acquis v Lichtenštajnskom kniežatstve
   (2011/842/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Protokol medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis
       (1), a najmä na jeho článok 10 ods. 1,
   keďže:

               (1)

               V článku 10 ods. 1 uvedeného protokolu sa stanovuje, že ustanovenia schengenského acquis sa v Lichtenštajnskom kniežatstve začnú uplatňovať na základe rozhodnutia Rady prijatého na tento účel a potom, ako Rada overila, že boli splnené nevyhnutné podmienky vykonávania uvedeného acquis zo strany Lichtenštajnska.

               (2)

               Rada po tom, čo overila, že Lichtenštajnské kniežatstvo splnilo podmienky potrebné na uplatňovanie časti dotknutého schengenského acquis týkajúcej sa ochrany údajov, rozhodnutím 2011/352/EÚ (2) stanovila, že ustanovenia schengenského acquis týkajúce sa Schengenského informačného systému budú uplatniteľné na Lichtenštajnské kniežatstvo od 9. júna 2011.

               (3)

               Rada v súlade s platnými schengenskými hodnotiacimi postupmi, ako sa uvádzajú v rozhodnutí výkonného výboru zo 16. septembra 1998 o zriadení Stáleho výboru pre hodnotenie a vykonávanie Schengenu [dokument SCH/Com-ex (98) 26 def.] (3), overila, či Lichtenštajnské kniežatstvo splnilo podmienky potrebné na uplatňovanie schengenského acquis vo všetkých ďalších oblastiach schengenského acquis.

               (4)

               Rada 13. decembra 2011 dospela k záveru, že Lichtenštajnské kniežatstvo splnilo podmienky vo všetkých uvedených oblastiach.

               (5)

               Je možné stanoviť dátum, od ktorého bude Lichtenštajnské kniežatstvo v plnom rozsahu uplatňovať schengenské acquis, t. j. dátum, ku ktorému by sa na vnútorných hraniciach s Lichtenštajnským kniežatstvom mali zrušiť kontroly osôb.

               (6)

               K tomuto dátumu by sa mali zrušiť obmedzenia v súvislosti s používaním Schengenského informačného systému ustanovené v rozhodnutí 2011/352/EÚ.

               (7)

               V súlade s článkom 15 Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o kritériách a mechanizmoch určovania štátu zodpovedného za preskúmanie žiadosti o víza podanej v niektorom z členských štátov alebo vo Švajčiarsku (4) a v súlade s článkom 8 Protokolu medzi Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o kritériách a mechanizmoch určovania štátu zodpovedného za preskúmanie žiadosti o víza podanej v niektorom z členských štátov alebo vo Švajčiarsku (5) sa táto dohoda vykonáva od 7. marca 2011.

               (8)

               V Dohode medzi Lichtenštajnským kniežatstvom a Dánskym kráľovstvom o vykonávaní, uplatňovaní a vývoji schengenského acquis, ktoré je založené na ustanoveniach hlavy V Zmluvy o fungovaní Európskej únie, podpísanej v Bruseli 18. marca 2011, sa ustanovuje, že by mala nadobudnúť platnosť v rovnaký deň ako pre Lichtenštajnské kniežatstvo nadobudnú platnosť ustanovenia uvedené v článku 2 uvedeného protokolu.

               (9)

               V súlade s článkom 15 ods. 1 druhým pododsekom Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis
                   (6) a v dôsledku čiastočného uplatňovania schengenského acquis Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska ustanoveného v rozhodnutí Rady 2004/926/ES z 22. decembra 2004 o nadobudnutí účinnosti niektorých ustanovení schengenského acquis Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska (7), a najmä s jeho článkom 1 prvým pododsekom, sa na vzťahy Lichtenštajnského kniežatstva so Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska má uplatňovať iba tá časť ustanovení schengenského acquis, ktorá sa uplatňuje na vzťahy Lichtenštajnského kniežatstva s tými členskými štátmi, ktoré úplne uplatňujú schengenské acquis.

               (10)

               V súlade s článkom 15 ods. 1 tretím pododsekom Dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis a v dôsledku čiastočného uplatňovania schengenského acquis Cyperskou republikou na základe článku 3 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2003 a Bulharskou republikou a Rumunskom na základe článku 4 ods. 2 Aktu o pristúpení z roku 2005 by sa na vzťahy Lichtenštajnského kniežatstva s týmito členskými štátmi mala uplatňovať iba tá časť ustanovení schengenského acquis, ktorá sa uplatňuje v týchto členských štátoch,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   1.   Všetky ustanovenia uvedené v prílohách A a B k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis a všetky ustanovenia uvedené v prílohe k protokolu k uvedenej dohode, ako aj akékoľvek akty, ktoré predstavujú ďalší vývoj jedného alebo viacerých z týchto ustanovení, sa na Lichtenštajnské kniežatstvo v jeho vzťahoch s Belgickým kráľovstvom, Českou republikou, Dánskym kráľovstvom, Spolkovou republikou Nemecko, Estónskou republikou, Helénskou republikou, Španielskym kráľovstvom, Francúzskou republikou, Talianskou republikou, Lotyšskou republikou, Litovskou republikou, Luxemburským veľkovojvodstvom, Maďarskom, Maltou, Holandským kráľovstvom, Rakúskou republikou, Poľskou republikou, Portugalskou republikou, Slovinskou republikou, Slovenskou republikou, Fínskou republikou a Švédskym kráľovstvom uplatňujú od 19. decembra 2011.
   Od toho istého dátumu sa zrušia všetky obmedzenia v súvislosti s využívaním Schengenského informačného systému členskými štátmi uvedenými v prvom pododseku.
   2.   Ustanovenia schengenského acquis, ktoré Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska uplatňuje na základe článku 1 rozhodnutia 2004/926/ES, a akékoľvek akty, ktoré predstavujú ďalší vývoj jedného alebo viacerých z týchto ustanovení, sa na Lichtenštajnské kniežatstvo v jeho vzťahoch so Spojeným kráľovstvom Veľkej Británie a Severného Írska uplatňujú od 19. decembra 2011.
   3.   Ustanovenia schengenského acquis, ktoré sa uplatňujú na Cyperskú republiku na základe článku 3 ods. 1 Aktu o pristúpení z roku 2003 a na Bulharskú republiku a Rumunsko na základe článku 4 ods. 1 Aktu o pristúpení z roku 2005, a akékoľvek akty predstavujúce ďalší vývoj ktoréhokoľvek z týchto ustanovení sa na Lichtenštajnské kniežatstvo v jeho vzťahoch s Cyperskou republikou, Bulharskou republikou a Rumunskom uplatňujú od 19. decembra 2011.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 13. decembra 2011

            Za Radu

            predseda

         M. CICHOCKI

      (1)  Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 21.

      (2)  Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 84.

      (3)  Ú. v. ES L 239, 22.9.2000, s. 138.

      (4)  Ú. v. EÚ L 53, 27,2.2008, s. 5.

      (5)  Ú. v. EÚ L 160, 18.6.2011, s. 39.

      (6)  Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 52.

      (7)  Ú. v. EÚ L 395, 31.12.2004, s. 70.


title: 2009/78/ES: Rozhodnutie Komisie z  23. januára 2009 , ktorým sa zriaďuje Výbor európskych orgánov bankového dohľadu (Text s významom pre EHP)

text:
               29.1.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 25/23

      ROZHODNUTIE KOMISIE

   z 23. januára 2009,
   ktorým sa zriaďuje Výbor európskych orgánov bankového dohľadu
   (Text s významom pre EHP)
   (2009/78/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   keďže:

               (1)

               Ako súčasť takzvaného Lamfalussyho postupu prijala Komisia rozhodnutie 2004/5/ES z 5. novembra 2003, ktorým sa zriaďuje Výbor európskych orgánov bankového dohľadu (1) (ďalej len „výbor“). Výbor prevzal svoje úlohy 1. januára 2004 a odvtedy slúži ako nezávislý orgán, ktorý dáva podnety, diskutuje a radí Komisii v oblasti usmerňovania bánk a dohľadu nad nimi.

               (2)

               V súlade s ustanoveniami smernice Európskeho parlamentu a Rady 2005/1/ES z 9. marca 2005, ktorou sa menia a dopĺňajú smernice Rady 73/239/EHS, 85/611/EHS, 91/675/EHS, 92/49/EHS a 93/6/EHS a smernice Európskeho parlamentu a Rady 94/19/ES, 98/78/ES, 2000/12/ES, 2001/34/ES, 2002/83/ES a 2002/87/ES s cieľom vytvoriť novú organizačnú štruktúru výborov pre finančné služby (2), preskúmala Komisia v roku 2007 Lamfalussyho postup a jeho hodnotenie uverejnila v oznámení z 20. novembra 2007 s názvom Preskúmanie Lamfalussyho postupu – Posilnenie spolupráce orgánov dohľadu (3).

               (3)

               V oznámení Komisia poukázala na dôležitosť Výboru európskych regulačných orgánov cenných papierov, Výboru európskych orgánov bankového dohľadu a Výboru európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov (ďalej len „výbory orgánov dohľadu“) v čoraz integrovanejšom európskom finančnom trhu. Jasný rámec pre činnosti týchto výborov v oblasti konvergencie dohľadu a spolupráce orgánov dohľadu sa považoval za nevyhnutný.

               (4)

               Počas skúmania funkčnosti Lamfalussyho postupu Rada vyzvala Komisiu na objasnenie úlohy výborov orgánov dohľadu a na zváženie všetkých možností na posilnenie ich činnosti bez toho, aby sa narušila rovnováha súčasnej inštitucionálnej štruktúry alebo znížila zodpovednosť orgánov dohľadu (4).

               (5)

               Na svojom zasadnutí z 13. a 14. marca 2008 Európska rada vyzvala na urýchlené zlepšenie fungovania výborov orgánov dohľadu (5).

               (6)

               Dňa 14. mája 2008 (6) Rada vyzvala Komisiu, aby preskúmala rozhodnutia Komisie o zriadení výborov orgánov dohľadu s cieľom zaistiť súlad a jednotnosť ich mandátov a úloh, ako aj posilniť ich príspevok k spolupráci v oblasti dohľadu a ku konvergencii. Rada vzala na vedomie, že špecifické úlohy bolo možné odovzdať výborom, čím by sa v nich podporil rozvoj spolupráce v oblasti spolupráce a zbližovania a ich úlohou pri posudzovaní rizík pre finančnú stabilitu. Preto by sa v tejto súvislosti malo zaistiť posilnenie právneho rámca vzhľadom na postavenie a úlohy výboru.

               (7)

               Zloženie výboru by malo odrážať organizáciu bankového dohľadu a zohľadniť úlohu centrálnych bánk, pokiaľ ide o celkovú stabilitu bankového odvetvia na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Spoločenstva. Treba jasne určiť príslušné práva rôznych kategórií účastníkov. Najmä predsedníctvo a hlasovacie práva treba vyhradiť pre príslušné orgány dohľadu každého členského štátu. Účasť na dôverných rozhovoroch o jednotlivých inštitúciách podliehajúcich dohľadu treba, ak je to aktuálne, vyhradiť výlučne pre príslušné orgány dohľadu a centrálne banky, ktoré majú osobitné povinnosti týkajúce sa vykonávania dohľadu nad príslušnými inštitúciami podliehajúcimi dohľadu.

               (8)

               Výbor by mal fungovať ako nezávislá poradná skupina pre Komisiu v oblasti bankového dohľadu.

               (9)

               Mandát výboru by mal zahŕňať dohľad nad finančnými konglomerátmi. Spolupráca s Výborom európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov pri dohľade nad finančnými konglomerátmi by sa mala odohrávať v rámci Spoločného výboru pre finančné konglomeráty, aby sa tým predišlo duplicite činnosti, zamedzilo akýmkoľvek nezrovnalostiam, zaručilo, že výbor nebude zaostávať a aby sa mu poskytla príležitosť na výmenu informácií.

               (10)

               Výbor by mal súčasne prispievať k spoločnému a jednotnému každodennému zavádzaniu právnych predpisov Spoločenstva a ich dôslednému uplatňovaniu zo strany orgánov dohľadu.

               (11)

               Výbor nemá na úrovni Spoločenstva žiadne regulačné právomoci. Jeho úlohou je vykonávať podrobné preskúmania, presadzovať osvedčené postupy a vydávať nezáväzné usmernenia, odporúčania a normy s cieľom zväčšiť spoluprácu v rámci Spoločenstva.

               (12)

               Lepšia bilaterálna a multilaterálna spolupráca v oblasti dohľadu závisí od vzájomného porozumenia a dôvery medzi orgánmi dohľadu. Výbor by mal prispieť k zlepšeniu tejto spolupráce.

               (13)

               Výbor by mal pomáhať rozvíjať spoluprácu orgánov dohľadu v rámci celého Spoločenstva. Na bližšie určenie tohto cieľa by výbor mal vytvoriť orientačný a otvorený zoznam úloh.

               (14)

               S cieľom vyriešiť spory cezhraničnej povahy medzi orgánmi dohľadu, najmä v rámci kolégií orgánov dohľadu, by výbor mal ustanoviť dobrovoľný a nezáväzný mediačný mechanizmus.

               (15)

               Aby bolo možné využívať odborné poznatky výboru a bez vplyvu na právomoci orgánov dohľadu, mali by tieto orgány byť schopné informovať výbor o záležitostiach s cieľom získať jeho nezáväzné stanovisko.

               (16)

               Výmena informácií medzi orgánmi dohľadu je pre ich fungovanie nevyhnutnou podmienkou. Rovnako je dôležitá pre účinný dohľad nad bankovými skupinami a pre finančnú stabilitu. Kým právne predpisy týkajúce sa bankovníctva ustanovujú jasné zákonné povinnosti pre orgány dohľadu spolupracovať a uskutočňovať výmenu informácií, výbor by mal uľahčiť praktickú každodennú výmenu informácií medzi nimi v závislosti od príslušných ustanovení súvisiacich s utajením ustanovených v platných právnych predpisoch.

               (17)

               S cieľom obmedziť duplicitu úloh súvisiacich s dohľadom a tým zefektívniť proces dohľadu, ako aj znížiť zaťaženie bankových skupín, by výbor mal umožniť delegovanie úloh medzi orgánmi dohľadu, najmä v prípadoch uvedených v príslušných právnych predpisoch.

               (18)

               Výbor by mal sledovať ich činnosť bez obmedzovania ich nezávislosti s cieľom podporovať spoluprácu a dôslednosť kolégií orgánov dohľadu, čím všetkým členom kolégia zabezpečí rovnaké podmienky.

               (19)

               Kvalita, porovnateľnosť a dôslednosť podávania správ o dohľade sú dôležité pre efektívnosť nákladov mechanizmov dohľadu Spoločenstva a pre záťaž cezhraničných inštitúcií spojenú s dodržiavaním právnych predpisov. Výbor by mal prispievať k tomu, aby sa zabránilo prekrývaniu a duplikácii a aby údaje v správach boli porovnateľné a mali primeranú kvalitu.

               (20)

               Finančné systémy Spoločenstva sú úzko prepojené a udalosti v jednom členskom štáte môžu mať významný vplyv na finančné inštitúcie a trhy v iných členských štátoch. Ustavičný vznik finančných konglomerátov a odstraňovanie rozdielov medzi činnosťami firiem pôsobiacich v odvetví bankovníctva, cenných papierov a poisťovníctva zapríčinili ďalšie problémy v oblasti dohľadu na vnútroštátnej úrovni a na úrovni Spoločenstva. Na ochranu finančnej stability je potrebné na úrovni výboru, Výboru európskych regulačných orgánov cenných papierov a Výboru európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov vytvoriť systém, ktorého cieľom by bolo včas identifikovať medzi jednotlivými krajinami a odvetviami potenciálne riziká a v prípade potreby upozorniť Komisiu a ďalšie výbory. Okrem toho je nevyhnutné, aby výbor zaistil, že informácie dostanú aj ministri financií a centrálne banky členských štátov. Úlohou výboru je v tejto súvislosti identifikovať riziká v odvetví bankovníctva a o záveroch pravidelne prostredníctvom správ informovať Komisiu. O týchto posudkoch by mala byť informovaná aj Rada. Výbor by mal spolupracovať aj s Európskym parlamentom a poskytovať mu pravidelné informácie o situácii v odvetví bankovníctva. Výbor by v tejto súvislosti nemal odhaľovať informácie o jednotlivých subjektoch podliehajúcich dohľadu.

               (21)

               Činnosti výboru by sa mali zosúladiť s aktivitami Výboru európskych regulačných orgánov cenných papierov, Výboru európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov a Výboru bankového dohľadu Európskeho systému centrálnych bánk, aby bolo možné primerane riešiť medziodvetvové otázky. To je mimoriadne dôležité pri riešení možných medziodvetvových rizík ohrozujúcich finančnú stabilitu.

               (22)

               V súvislosti s globalizáciou finančných služieb a rastúcou dôležitosťou medzinárodných štandardov by výbor mal podporovať aj dialóg a spoluprácu s orgánmi dohľadu pôsobiacimi mimo Spoločenstva.

               (23)

               Zodpovednosť výboru voči inštitúciám Spoločenstva je veľmi dôležitá a mala by sa opierať o pevný štandard, ktorý by súčasne rešpektoval nezávislosť orgánov dohľadu.

               (24)

               Výbor by mal vypracovať svoj vlastný rokovací poriadok a plne rešpektovať výhradné práva orgánov a inštitucionálnu rovnováhu ustanovenú Zmluvou. Vylepšený rámec činností výboru by mali sprevádzať zlepšené pracovné procesy. Na tento účel by sa v prípade, že nebude možné dosiahnuť všeobecnú zhodu, mali prijať rozhodnutia kvalifikovanej väčšiny podľa pravidiel stanovených v Zmluve.

               (25)

               Z dôvodov právnej istoty a jednoznačnosti by sa rozhodnutie 2004/5/ES malo zrušiť,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Zriaďuje sa nezávislá poradná skupina pre bankový dohľad v Spoločenstve, ktorá sa nazýva Výbor európskych orgánov bankového dohľadu (ďalej len „výbor“).
   Článok 2
   Úlohou výboru je radiť Komisii najmä pri vypracovávaní návrhov vykonávacích predpisov v oblasti bankových činností a finančných konglomerátov buď z vlastného podnetu, alebo na žiadosť Komisie.
   Ak Komisia požiada výbor o radu, môže stanoviť lehotu, do kedy výbor túto radu poskytne. Táto lehota sa stanoví s prihliadnutím na naliehavosť záležitosti.
   Článok 3
   Výbor má plniť pridelené úlohy a prispievať k spoločnému a jednotnému zavádzaniu a dôslednému uplatňovaniu právnych predpisov Spoločenstva tak, že bude vydávať nezáväzné usmernenia, odporúčania a štandardy.
   Článok 4
   1.   Úlohou výboru je zlepšiť spoluprácu medzi národnými orgánmi dohľadu v oblasti bankovníctva a podporovať zbližovanie postupov dohľadu jednotlivých členských štátov a postupov v rámci Spoločenstva. Na tento účel plní najmä tieto úlohy:

               a)

               sprostredkováva alebo uľahčuje sprostredkovanie medzi orgánmi dohľadu v prípadoch vymedzených príslušnými právnymi predpismi, alebo na požiadanie orgánu dohľadu;

               b)

               poskytuje stanoviská orgánom dohľadu v prípadoch vymedzených v príslušných právnych predpisoch alebo na ich požiadanie;

               c)

               podporuje účinnú bilaterálnu a multilaterálnu výmenu informácií medzi orgánmi dohľadu v súlade s príslušnými ustanoveniami súvisiacimi s utajením;

               d)

               umožňuje delegovanie úloh medzi orgánmi dohľadu, najmä rozpoznávaním úloh, ktoré je možné delegovať, a presadzovaním osvedčených postupov;

               e)

               prispieva k zabezpečeniu účinného a dôsledného fungovania kolégií orgánov dohľadu najmä prostredníctvom vytvárania usmernení pre operatívne fungovanie kolégií, monitorovania nadväznosti postupov rôznych kolégií a vzájomnej výmeny osvedčených postupov;

               f)

               prispieva k rozvoju kvalitných spoločných štandardov pre predkladanie správ orgánov dohľadu;

               g)

               vykonáva prieskum praktického uplatňovania nezáväzných usmernení, odporúčaní a štandardov, ktoré výbor vydáva.

         2.   Výbor priebežne skúma postupy orgánov dohľadu v členských štátoch a posudzuje ich konvergenciu. Výbor každý rok predloží správu o dosiahnutom pokroku a identifikuje pretrvávajúce prekážky.
   3.   Výbor vypracuje nové praktické konvergenčné nástroje na podporu spoločného postupu orgánov dohľadu.
   Článok 5
   1.   Výbor monitoruje a posudzuje vývoj v odvetví bankovníctva a v prípade potreby informuje Výbor európskych regulačných orgánov pre cenné papiere, Výbor európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov a Komisiu. Zaistí, aby ministerstvá financií a centrálne banky členských štátov boli oboznámené s možnými alebo bezprostrednými problémami.
   2.   Aspoň dvakrát ročne poskytne výbor Komisii posúdenie trendov týkajúcich sa obozretného podnikania na mikroekonomickej úrovni, možných rizík a slabých stránok bankového odvetvia.
   Výbor k týmto posudkom pripojí klasifikáciu hlavných rizík a slabých stránok a naznačí, akú veľkú hrozbu pre finančnú stabilitu predstavujú, a v prípade potreby navrhne preventívne alebo ozdravné opatrenia.
   O týchto posudkoch musí byť informovaná Rada.
   3.   Výbor zavedie postupy umožňujúce orgánom dohľadu bezodkladne reagovať. V prípade potreby výbor umožní orgánom dohľadu v rámci Spoločenstva spoločné posúdenie rizík a slabých stránok, ktoré môžu nepriaznivo ovplyvniť stabilitu finančného systému Spoločenstva.
   4.   Výbor prostredníctvom úzkej spolupráce s Výborom európskych regulačných orgánov cenných papierov, Výborom európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov a Výborom bankového dohľadu Európskeho systému centrálnych bánk zaistí, aby sa medziodvetvovým vývojovým trendom, rizikám a slabým stránkam venovala primeraná pozornosť.
   Článok 6
   1.   Spoločne s Výborom európskych regulačných orgánov pre cenné papiere a s Výborom európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov vypracuje spoločné postupy pre dohľad v medziodvetvovej oblasti i v oblasti bankovníctva.
   2.   Na tento účel zriadi najmä odvetvové a medziodvetvové vzdelávacie programy, uľahčí výmeny zamestnancov a podnieti príslušné orgány v ich úsilí o zvýšené využívanie režimov dočasného prideľovania pracovníkov, spoločné inšpekčné tímy, kontrolné návštevy a iné nástroje.
   3.   Výbor podľa uváženia vytvorí nové nástroje určené na podporu spoločných postupov dohľadu.
   4.   Výbor zlepší spoluprácu s orgánmi dohľadu tretích krajín, najmä prostredníctvom ich účasti v spoločných vzdelávacích programoch.
   Článok 7
   1.   Výbor sa skladá zo zástupcov z týchto organizácií na vysokej úrovni:

               a)

               štátne orgány zodpovedné za dohľad nad úverovými inštitúciami, ďalej len „príslušné orgány dohľadu“;

               b)

               národné centrálne banky, ktorým boli zverené osobitné oprávnenia v oblasti výkonu dohľadu nad jednotlivými úverovými inštitúciami spoločne s príslušným orgánom dohľadu;

               c)

               centrálne banky, ktoré nie sú priamo poverené dohľadom nad jednotlivými úverovými inštitúciami vrátane Európskej centrálnej banky.

         2.   Každý členský štát vymenuje zástupcov na vysokej úrovni pre účasť na zasadaniach výboru. Európska centrálna banka vymenuje zástupcu na vysokej úrovni na účasť vo výbore.
   3.   Komisia sa zúčastňuje na zasadnutiach výboru a vymenuje zástupcu na vysokej úrovni na účasť na rokovaniach vo výbore.
   4.   Výbor zvolí predsedu spomedzi zástupcov príslušných orgánov dohľadu.
   5.   Výbor môže pozvať odborníkov a pozorovateľov, aby sa zúčastnili zasadnutia.
   Článok 8
   1.   Členovia výboru sú povinní zachovávať mlčanlivosť o všetkých skutočnostiach, ktoré sú predmetom služobného tajomstva. Všetci účastníci diskusií sa musia podriadiť platným pravidlám o služobnom tajomstve.
   2.   Vždy, keď rokovanie o bode programu zahŕňa výmenu dôverných informácii týkajúcich sa inštitúcie podliehajúcej dohľadu, účasť na takomto rokovaní je možné obmedziť na tie orgány dohľadu, ktoré sú do veci priamo zapojené, a národné centrálne banky, ktoré majú osobitné povinnosti týkajúce sa výkonu dohľadu nad príslušnými jednotlivými úverovými inštitúciami.
   Článok 9
   1.   Výbor pravidelne informuje Komisiu o výsledkoch svojej činnosti. Udržiava pravidelné kontakty s Európskym výborom pre bankovníctvo zriadeným rozhodnutím Komisie 2004/10/ES (7) a s príslušným výborom Európskeho parlamentu.
   2.   Pravidelnou a úzkou spoluprácou s Výborom európskych regulačných orgánov pre cenné papiere a Výborom európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov výbor zabezpečí medziodvetvovú súdržnosť činností v rámci odvetvia finančných služieb.
   3.   Predseda výboru sa aspoň raz mesačne stretáva s predsedami Výboru európskych regulačných orgánov pre cenné papiere a Výboru európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov.
   Článok 10
   Výbor môže zriaďovať pracovné skupiny. Komisia je pozývaná na zasadnutia pracovných skupín ako pozorovateľ.
   Článok 11
   V oblasti dohľadu nad finančnými konglomerátmi výbor spolupracuje s Výborom európskych orgánov dohľadu nad poisťovníctvom a dôchodkovým poistením zamestnancov v rámci Spoločného výboru pre finančné konglomeráty.
   Komisia a Európska centrálna banka sú pozývané na zasadnutia Spoločného výboru pre finančné konglomeráty ako pozorovatelia.
   Článok 12
   Výbor pred odoslaním svojho stanoviska Komisii vedie – včas, otvorene a priehľadne – rozsiahle porady s účastníkmi trhu, spotrebiteľmi a koncovými užívateľmi. Výbor zverejní výsledky porád, pokiaľ respondent nepožaduje inak.
   Keď výbor poskytuje rady o opatreniach platných pre úverové inštitúcie, ako aj investičné spoločnosti, poradí sa so všetkými orgánmi, ktoré sú príslušné pre dohľad nad investičnými spoločnosťami a zatiaľ nie sú zastúpené vo výbore.
   Článok 13
   Výbor vypracuje ročný program činnosti a každý rok do konca októbra ho poskytne Rade, Európskemu parlamentu a Komisii. Výbor pravidelne a aspoň raz za rok informuje Radu, Európsky parlament a Komisiu o plnení činností stanovených v programe činnosti.
   Článok 14
   Výbor prijíma rozhodnutia na základe konsenzu jeho členov. V prípade, že sa nedosiahne konsenzus, rozhodnutia sa prijímajú kvalifikovanou väčšinou. Hlasovanie zástupcov členov výboru zodpovedá hlasovaniu členských štátov, ktoré sa riadi článkom 205 ods. 2 a 4 zmluvy.
   Člen výboru, ktorý sa neriadi usmerneniami, odporúčaniami, normami a inými opatreniami, ktoré výbor schválil, musí byť pripravený uviesť dôvody takého správania.
   Článok 15
   Výbor prijme vlastný rokovací poriadok a ustanoví vlastný systém práce.
   V súvislosti s rozhodnutiami týkajúcimi sa zmien a doplnení rokovacieho poriadku a volieb do rady výboru a prepúšťania z nej, rokovací poriadok môže počítať s rozhodovacími postupmi, ktoré sa odlišujú od postupov ustanovených v článku 14.
   Článok 16
   Rozhodnutie 2004/5/ES sa ruší.
   Článok 17
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 23. januára 2009

            Za Komisiu

         Charlie McCREEVY

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 3, 7.1.2004, s. 28.

      (2)  Ú. v. EÚ L 79, 24.3.2005, s. 9.

      (3)  KOM(2007) 727 v konečnom znení.

      (4)  Závery Rady 15698/07 zo 4. decembra 2007.

      (5)  Závery Rady 7652/1/08 Rev 1.

      (6)  Závery Rady 8515/3/08 Rev 3.

      (7)  Ú. v. EÚ L 3, 7.1.2004, s. 36.


title: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky (EÚ) 2016/955 zo 6. mája 2016, ktorým sa mení rozhodnutie ECB/2013/54 o akreditácii výrobcov ochraňovaných hodnôt eura a hodnôt eura (ECB/2016/12)

text:
                  16.6.2016

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 159/19

            ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY (EÚ) 2016/955
      zo 6. mája 2016,
      ktorým sa mení rozhodnutie ECB/2013/54 o akreditácii výrobcov ochraňovaných hodnôt eura a hodnôt eura (ECB/2016/12)
      RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 128 ods. 1,
      so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho články 12.1, 16 a 34.3,
      so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 2532/98 z 23. novembra 1998 týkajúce sa právomocí Európskej centrálnej banky ukladať sankcie (1),
      so zreteľom na nariadenie Európskej centrálnej banky (ES) č. 2157/1999 z 23. septembra 1999 o práve Európskej centrálnej banky ukladať sankcie (ECB/1999/4) (2),
      keďže:

                  (1)

                  V článku 128 ods. 1 zmluvy a článku 16 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky sa ustanovuje, že Európska centrálna banka (ECB) má výlučné právo povoľovať vydávanie eurobankoviek v Únii. Toto právo zahŕňa právomoc prijímať opatrenia na ochranu integrity eurobankoviek ako platobných prostriedkov.

                  (2)

                  Po nadobudnutí účinnosti rozhodnutia ECB/2013/54 (3) sa ukázalo, že právomoc ECB ukladať v prípade nedodržania predpisov vhodné a primerané sankcie vrátane finančných pokút je potrebné posilniť tak, aby boli zahrnuté všetky situácie, ktoré by mohli vyžadovať uloženie sankcií v zmysle článku 20 rozhodnutia ECB/2013/54.

                  (3)

                  Rozhodnutie ECB/2013/54 by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

            PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
      Článok 1
      Zmena
      Článok 20 rozhodnutia ECB/2013/54 sa nahrádza takto:

         „Článok 20
         Finančné pokuty v prípade nezrovnalostí v množstve eurobankoviek alebo papiera eurobankoviek
         1.   Výrobca, ktorý vyrába papier eurobankoviek alebo eurobankovky, oznamuje ECB v súlade s hmotnými bezpečnostnými požiadavkami akúkoľvek nezrovnalosť v množstve papiera eurobankoviek alebo v množstve úplne alebo čiastočne vytlačených eurobankoviek odhalenú počas činnosti súvisiacej s ochraňovanými hodnotami eura na jeho akreditovanom výrobnom mieste.
         2.   Ak dôjde počas činnosti súvisiacej s ochraňovanými hodnotami eura na akreditovanom výrobnom mieste k nezrovnalosti v množstve papiera eurobankoviek alebo v množstve čiastočne alebo úplne vytlačených eurobankoviek a výrobca nepostupuje v súlade s hmotnými bezpečnostnými požiadavkami, ECB môže uložiť výrobcovi finančnú pokutu.
         3.   Pri rozhodovaní o výške finančnej pokuty sa v každom prípade zohľadní závažnosť nezrovnalosti. Zohľadní sa najmä nominálna hodnota bankoviek, ktoré sú predmetom nezrovnalosti ako aj závažnosť porušenia hmotných bezpečnostných požiadaviek. Ak je uvedená nominálna hodnota vyššia ako 50 000 EUR, ECB uloží výrobcovi finančnú pokutu v rovnakej výške ako je príslušná nominálna hodnota okrem prípadov, keď okolnosti prípadu odôvodňujú uloženie inej pokuty. Ak je nominálna hodnota nižšia ako 50 000 EUR, ECB uloží výrobcovi pokutu vo výške 50 000 EUR okrem prípadov, keď okolnosti prípadu odôvodňujú uloženie nižšej pokuty. Finančná pokuta nesmie byť nikdy vyššia ako 500 000 EUR.
         4.   Finančná pokuta sa uloží len v prípadoch, kedy je jednoznačne overené, že výrobca porušil hmotné bezpečnostné požiadavky. Rozhodnutia o finančných pokutách sa riadia postupmi ustanovenými v nariadení (ES) č. 2532/98 a v nariadení Európskej centrálnej banky (ES) č. 2157/1999 (ECB/1999/4) (*). ECB môže rozhodnúť, že okrem finančnej pokuty vydá aj rozhodnutie o upozornení, resp. odníme alebo pozastaví predbežnú akreditáciu alebo akreditáciu.

      Článok 2
      Nadobudnutie účinnosti
      Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť v deň jeho oznámenia adresátom.
      Uplatňuje sa od 1. júna 2016.
      Článok 3
      Adresáti
      Toto rozhodnutie je určené výrobcom ochraňovaných hodnôt eura a hodnôt eura, ako aj národným centrálnym bankám členských štátov, ktorých menou je euro v prípade, že vykonávajú kontroly zásob, kontroly likvidácie alebo kontroly prepravy.

         Vo Frankfurte nad Mohanom 6. mája 2016

               Prezident ECB

            Mario DRAGHI

         (1)  Ú. v. ES L 318, 27.11.1998, s. 4.

         (2)  Ú. v. ES L 264, 12.10.1999, s. 21.

         (3)  Rozhodnutie Európskej centrálnej banky ECB/2013/54 z 20. decembra 2013 o akreditácii výrobcov ochraňovaných hodnôt eura a hodnôt eura, ktorým sa mení rozhodnutie ECB/2008/3 (Ú. v. EÚ L 57, 27.2.2014, s. 29).


title: Rozhodnutie Rady 2009/796/SVV zo 4. júna 2009 , ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2002/956/SVV o vytvorení Európskej siete na ochranu verejných činiteľov

text:
               30.10.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 283/62

      ROZHODNUTIE RADY 2009/796/SVV
   zo 4. júna 2009,
   ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2002/956/SVV o vytvorení Európskej siete na ochranu verejných činiteľov
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 30 ods. 1 písm. a) a c) a článok 34 ods. 2 písm. c),
   so zreteľom na iniciatívu Holandského kráľovstva (1),
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (2),
   keďže:

               (1)

               Nie je možné vylúčiť možnosť atentátov a útokov na verejných činiteľov, bez ohľadu na to, či zastávajú úradnú funkciu alebo nie.

               (2)

               Za ochranu verejných činiteľov je zodpovedný hostiteľský členský štát. Ochranné opatrenia hostiteľského členského štátu sú založené výlučne na ustanoveniach zákonov platných v tomto členskom štáte a príslušných medzinárodných dohodách.

               (3)

               Európska sieť na ochranu verejných činiteľov, ktorá sa zriadila v roku 2002, by mala prispieť k ochrane ako formálny komunikačný a konzultačný kanál medzi vnútroštátnymi orgánmi.

               (4)

               Považuje sa preto za vhodné zmeniť a doplniť rozhodnutie Rady 2002/956/SVV z 28. novembra 2002 o vytvorení Európskej siete na ochranu verejných činiteľov (3) tak, aby sa vzťahovalo aj na osoby, ktoré nezastávajú úradnú funkciu a považujú sa za ohrozené z dôvodu ich príspevku do verejnej diskusie alebo vplyvu na ňu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Rozhodnutie 2002/956/SVV sa týmto mení a dopĺňa takto:

               1.

               článok 2 sa nahrádza takto:
               „Článok 2
               Na účely tohto rozhodnutia, je ‚verejný činiteľ‘ každá osoba bez ohľadu na to, či zastáva úradnú funkciu alebo nie, ktorej je v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi členského štátu alebo na základe predpisov medzinárodnej alebo nadnárodnej organizácie alebo inštitúcie pridelená ochranná služba.“;

               2.

               v článku 4 sa dopĺňa toto písmeno:

                           „f)

                           podporovať kontakty medzi príslušnými orgánmi členských štátov zodpovednými za poskytovanie ochranných služieb, a to buď prostredníctvom kontaktných bodov alebo priamo medzi zodpovednými službami, podľa pokynov kontaktných bodov, pokiaľ ide o uplatňovanie ochranných opatrení v prípadoch, keď sa ochrana verejných činiteľov musí zabezpečiť v dvoch alebo viacerých členských štátoch.“

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dvadsiatym dňom po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Luxemburgu 4. júna 2009

            Za Radu

            predseda

         M. PECINA

      (1)  Ú. v. EÚ C 330, 30.12.2008, s. 2.

      (2)  Stanovisko z 22. apríla 2009 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (3)  Ú. v. ES L 333, 10.12.2002, s. 1.


title: Rozhodnutie Komisie z  25. februára 2011 o rozšírení financovania osobitných núdzových opatrení na ochranu Únie pred besnotou

text:
               1.3.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 64/7

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   z 25. februára 2011
   o rozšírení financovania osobitných núdzových opatrení na ochranu Únie pred besnotou
   2011/C 64/05
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2009/470/ES z 25. mája 2009 o výdavkoch na veterinárnom úseku (1), a najmä na jeho článok 8 ods. 2,
   keďže:

               (1)

               V rozhodnutí Rady 2009/470/ES sa stanovuje, že ak výskyt alebo vývoj choroby uvedenej v prílohe k danému rozhodnutiu na území tretej krajiny priamo ohrozuje členský štát, môže sa prijať akékoľvek vhodné opatrenie vrátane udelenia finančného príspevku Únie určeného na opatrenia považované za osobitne potrebné z hľadiska úspechu prijatých krokov.

               (2)

               Rozhodnutím Komisie 2009/582/ES z 29. júla 2009 o financovaní osobitných núdzových opatrení na ochranu Spoločenstva pred besnotou (2) sa schválilo financovanie 36-mesačného plánu eradikácie besnoty v Kaliningradskej oblasti v Ruskej federácii.

               (3)

               Besnota je choroba zvierat, ktorá postihuje najmä voľne žijúce a domáce mäsožravce a má závažné dôsledky na verejné zdravie. Besnota je uvedená na zozname v prílohe k rozhodnutiu 2009/470/ES.

               (4)

               Územie Kaliningradskej oblasti, exkláva Ruska obklopená územím EÚ, susedí s členskými štátmi, ktoré sú v konečnej fáze svojho úsilia o úplnú eradikáciu tejto choroby. Je potrebné osobitné opatrenie na zabránenie neustálej reinfekcii susedných členských štátov z Kaliningradu.

               (5)

               Vzhľadom na relatívnu veľkosť územia Kaliningradu je vhodnejšie a nákladovo efektívnejšie podporiť úsilie o eradikáciu besnoty v Kaliningrade, než vytvoriť na území členských štátov prostredníctvom vakcinácie ochrannú zónu, ktorá by sa musela udržovať neobmedzene.

               (6)

               Podľa pracovnej skupiny pre monitorovanie eradikácie chorôb zvierat prípady besnoty voľne žijúcich zvierat v dôsledku realizácie uvedeného plánu už zmizli z oblastí Litvy a Poľska, ktoré susedia s Kaliningradskou oblasťou.

               (7)

               Hrozba pre Úniu však prestane existovať, len keď sa besnota odstráni z Kaliningradskej oblasti, čo možno z krátkodobého hľadiska dosiahnuť jedine neprerušeným pokračovaním vakcinačných činností počas nadchádzajúcich rokov.

               (8)

               Uvedený 36-mesačný plán sa vzťahuje na činnosti od 1. júna 2008 a jeho platnosť teda uplynie 31. mája 2011.

               (9)

               Na dosiahnutie cieľa plánu eradikácie besnoty v Kaliningradskej oblasti je potrebné, aby sa finančná podpora pre tento plán rozšírila o ďalšie 36-mesačné obdobie.

               (10)

               Podľa článku 110 nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách (3) sú granty predmetom ročného programu. Uvedený ročný pracovný program sa vykonáva prostredníctvom uverejnenia výziev na predloženie návrhov, s výnimkou riadne odôvodnených mimoriadnych a naliehavých prípadov. Podľa článku 168 ods. 1 písm. b) podrobných pravidiel vykonávania nariadenia o rozpočtových pravidlách určených nariadením (ES, Euratom) č. 2342/2002 (4) môže Komisia vo výnimočných a náležite odôvodnených naliehavých situáciách rozhodnúť o udelení grantov bez výzvy na predloženie návrhov.

               (11)

               Dňa 25. októbra 2010 predložilo Rusko Komisii plán eradikácie besnoty v Kaliningradskej oblasti na obdobie rokov 2011 až 2014 a tento plán sa považoval za prijateľný, pokiaľ ide o cieľ ochrany Únie pred besnotou. Kroky, ktoré sa v tomto pláne predpokladajú, sú kľúčové z hľadiska ochrany záujmu Únie, a preto je vhodné, aby Únia financovala určité opatrenia. Z tohto dôvodu by sa mal v roku 2011 udeliť finančný príspevok Únie na vykonávanie uvedeného plánu.

               (12)

               Toto rozhodnutie predstavuje rozhodnutie o financovaní v zmysle článku 75 nariadenia o rozpočtových pravidlách, článku 90 podrobných pravidiel vykonávania nariadenia o rozpočtových pravidlách a článku 15 vnútorných pravidiel plnenia všeobecného rozpočtu Európskych spoločenstiev (5).

               (13)

               Rozhodnutie Komisie 2009/582/ES sa okrem toho stane bezpredmetným a malo by sa zrušiť.

               (14)

               Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Stáleho výboru pre potravinový reťazec a zdravie zvierat,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   1.   Týmto sa schvaľuje 36-mesačný plán eradikácie besnoty v Kaliningradskej oblasti („plán eradikácie besnoty“) predložený Ruskom na obdobie od 1. júna 2011 do 31. mája 2014.
   2.   Činnosť založená na tomto rozhodnutí sa vzťahuje na tieto špecifické operácie:

               —

               nákup vakcinačných návnad na orálnu imunizáciu voľne žijúcich mäsožravcov,

               —

               distribúcia vakcinačných návnad uvedených v predchádzajúcom bode na území Kaliningradskej oblasti.

         Článok 2
   Maximálna výška príspevku Európskej únie sa stanovuje na 1 800 000 EUR, ktoré sa majú financovať z rozpočtového riadku 17 04 03 01 všeobecného rozpočtu Európskej únie na finančný rok 2011.
   Článok 3
   1.   Schvaľuje sa udelenie individuálneho grantu štátnej veterinárnej agentúre Kaliningradskej oblasti Ruskej federácie „Regionálne centrum pre boj proti chorobám zvierat“ (Государственное учреждение ветеринарии Калининградской области „Областная станция по борьбе с болезнями животных“).
   2.   Činnosti, na ktoré sa vzťahuje toto rozhodnutie, sa môžu financovať až do výšky 100 % zodpovedajúcich oprávnených nákladov pod podmienkou, že časť celkových nákladov na činnosť hradí štátna veterinárna agentúra Kaliningradskej oblasti Ruskej federácie „Regionálne centrum pre boj proti chorobám zvierat“ (Государственное учреждение ветеринарии Калининградской области „Областная станция по борьбе с болезнями животных“), alebo sa uhrádza z iných príspevkov, ako je príspevok Únie.
   Článok 4
   Rozhodnutie Komisie 2009/582/ES sa týmto ruší s účinnosťou od 31. decembra 2011.

      V Bruseli 25. februára 2011

            Za Komisiu

         John DALLI

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 155, 18.6.2009, s. 30.

      (2)  Ú. v. EÚ L 198, 30.7.2009, s. 85.

      (3)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 1.

      (5)  Rozhodnutie Komisie K(2009) 2105 zo 6.4.2009.


title: Rozhodnutie Rady (SZBP) 2016/477 z 31. marca 2016, ktorým sa mení rozhodnutie 2011/173/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Bosne a Hercegovine

text:
               1.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 85/47

         ROZHODNUTIE RADY (SZBP) 2016/477
   z 31. marca 2016,
   ktorým sa mení rozhodnutie 2011/173/SZBP o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Bosne a Hercegovine
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 29,
   so zreteľom na návrh vysokého predstaviteľa Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
   keďže:

               (1)

               Rada prijala 21. marca 2011 rozhodnutie 2011/173/SZBP (1).

               (2)

               Na základe preskúmania rozhodnutia 2011/173/SZBP by sa lehota platnosti reštriktívnych opatrení mala predĺžiť do 31. marca 2017.

               (3)

               Rozhodnutie 2011/173/SZBP by sa preto malo zodpovedajúcim spôsobom zmeniť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   V článku 6 rozhodnutia 2011/173/SZBP sa druhý odsek nahrádza takto:

      „Toto rozhodnutie sa uplatňuje do 31. marca 2017.“

   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 31. marca 2016

            Za Radu

            predseda

         A.G. KOENDERS

      (1)  Rozhodnutie Rady 2011/173/SZBP z 21. marca 2011 o reštriktívnych opatreniach s ohľadom na situáciu v Bosne a Hercegovine (Ú. v. EÚ L 76, 22.3.2011, s. 68).


title: Rozhodnutie Komisie z 13. marca 2002 o potvrdení zriadenia izraelského systému monitorovania správnej laboratórnej praxe (DLP) a jeho uspokojivého uvedenia do činnosti

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32002D0227

Úradný vestník L 075 , 16/03/2002 S. 0067 - 0067

		Rozhodnutie Komisiez 13. marca 2002o potvrdení zriadenia izraelského systému monitorovania správnej laboratórnej praxe (DLP) a jeho uspokojivého uvedenia do činnosti(2002/227/ES)KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,so zreteľom na rozhodnutie Rady 1999/662/ES z 19. júla 1999 o uzavretí dohody medzi Európskym spoločenstvom a štátom Izrael [1] o vzájomnom uznávaní zásad OECD týkajúcich sa správnej laboratórnej praxe (SLP) a programov na monitorovanie dodržiavania týchto zásad, a najmä na jeho článok 3 ods. 1,po porade s osobitným výborom menovaným Radou,keďže:(1) Prvé dve zasadania spoločného výboru EÚ-Izrael zriadeného na základe dohody sa konali 27. novembra 2000 a 16. novembra 2001 a podrobne sa na nich preskúmalo zriadenie izraelského národného systému monitorovania SLP.(2) Izraelský úrad na akreditáciu laboratórií (ISRAC), ktorý je kontrolným orgánom pre SLP, poskytol v stanovenom termíne dodatočné informácie požadované útvarmi Komisie.(3) V súlade s článkom 11 ods. 2 a článkom 11 ods. 3 dohody má spoločenstvo potvrdiť, že izraelský systém monitorovania SLP bol zriadený a uspokojivo uvedený do prevádzky pred ukončením počiatočného obdobia,ROZHODLA TAKTO:Jediný článokSpoločenstvo týmto potvrdzuje, že izraelský systém monitorovania SLP bol zriadený a uspokojivo uvedený do prevádzky v priebehu počiatočného obdobia dohody, a že počiatočné obdobie možno týmto ukončiť s cieľom prejsť do prevádzkovej fázy dohody najneskôr 1. mája 2002.V Bruseli 13. marca 2002Za KomisiuPascal Lamyčlen Komisie[1] Ú. v. ES L 263, 9.10.1999, s. 6.--------------------------------------------------