title: 2008/721/ES: Rozhodnutie Komisie z  5. augusta 2008 , ktorým sa stanovuje poradná štruktúra vedeckých výborov a expertov v oblasti bezpečnosti spotrebiteľov, verejného zdravia a životného prostredia a ruší rozhodnutie 2004/210/ES (Text s významom pre EHP)

text:
               10.9.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 241/21

      ROZHODNUTIE KOMISIE

   z 5. augusta 2008,
   ktorým sa stanovuje poradná štruktúra vedeckých výborov a expertov v oblasti bezpečnosti spotrebiteľov, verejného zdravia a životného prostredia a ruší rozhodnutie 2004/210/ES
   (Text s významom pre EHP)
   (2008/721/ES)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej články 152 a 153,
   keďže:

               (1)

               Rozhodnutím Komisie 2004/210/ES (1) zmeneným a doplneným rozhodnutím Komisie 2007/263/ES (2) sa zriadili tri vedecké výbory: Vedecký výbor pre spotrebné výrobky (VVSV), Vedecký výbor pre zdravotné a environmentálne riziká (VVZER) a Vedecký výbor pre vznikajúce a novo identifikované zdravotné riziká (VVVNIZR).

               (2)

               Určité úlohy Vedeckého výboru pre zdravotné a environmentálne riziká boli presunuté na Európsku chemickú agentúru (ECHA) zriadenú nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1907/2006 (3), a preto by sa mali oblasti pôsobnosti uvedeného výboru opätovne preskúmať.

               (3)

               Skúsenosti s fungovaním týchto troch vedeckých výborov poukazujú na potrebu vykonať zmeny a zlepšenia v štruktúre a pracovných postupoch výborov.

               (4)

               Funkčné obdobia členov troch vedeckých výborov zriadených rozhodnutím Komisie 2004/210/ES boli predĺžené rozhodnutím Komisie 2007/708/ES (4) a končia 31. decembra 2008. Členovia týchto výborov zostávajú vo funkcii, pokiaľ nebudú nahradení alebo pokiaľ sa neobnoví ich vymenovanie.

               (5)

               Z tohto dôvodu a na účely prehľadnosti je potrebné nahradiť rozhodnutie 2004/210/ES novým rozhodnutím.

               (6)

               Spoľahlivé a včasné vedecké poradenstvo je nevyhnutnou požiadavkou pri návrhoch, rozhodnutiach a politike Komisie v oblasti bezpečnosti spotrebiteľov, verejného zdravia a životného prostredia. V tejto súvislosti je potrebná flexibilná poradná štruktúra na zabezpečenie ľahšieho prístupu k vysoko kvalifikovanej expertíze v celom spektre oblastí.

               (7)

               Vedecké poradenstvo v záležitostiach týkajúcich sa bezpečnosti spotrebiteľov, verejného zdravia a životného prostredia musí vychádzať zo zásad excelencie, nezávislosti, nestrannosti a transparentnosti, ako sú opísané v oznámení Komisie Zhromažďovanie a využívanie expertízy Komisiou: zásady a usmernenia. Zlepšenie znalostí pre lepšie politiky (5) a musí byť organizované v súlade so zásadami osvedčených postupov v oblasti hodnotenia rizík.

               (8)

               Je potrebné, aby vedecké výbory čo najviac využívali vedeckú expertízu v EÚ ako aj mimo EÚ podľa toho, ako si to konkrétna otázka vyžaduje. Na tento účel by sa mala ustanoviť skupina vedeckých poradcov, ktorí primerane zastrešia oblasti pôsobnosti výborov.

               (9)

               Reorganizácia poradnej štruktúry musí poskytnúť zvýšenú flexibilitu, aby mohla poskytovať poradenstvo Komisii v záležitostiach patriacich do stanovených oblastí pôsobnosti a aj poradenstvo v súvislosti so vznikajúcimi a novo identifikovanými zdravotnými rizikami a v záležitostiach, ktoré nepatria do pôsobnosti iných orgánov Spoločenstva zaoberajúcich sa hodnotením rizík, a musí byť v prípade potreby schopná poskytnúť rýchle poradenstvo, zabezpečiť úplnú transparentnosť a vysokú úroveň konzistentnosti a spolupráce s ostatnými orgánmi Spoločenstva a príslušnými vedeckými organizáciami.

               (10)

               Potreba nezávislého vedeckého poradenstva v stanovených a nových oblastiach zodpovednosti Spoločenstva, ktoré patria do pôsobnosti vedeckých výborov, sa bude pravdepodobne naďalej zvyšovať. Poradná štruktúra v súvislosti s potrebami v oblasti hodnotenia rizík sa má preto posilniť, pokiaľ ide o jej zloženie a efektívnejšie pracovné postupy.

               (11)

               Zriadili sa rôzne orgány Spoločenstva, ktorých úlohou je okrem iného hodnotenie rizík v rôznych oblastiach. Je potrebné zabezpečiť konzistentnosť a podporovať spoluprácu medzi vedeckými výbormi a takýmito orgánmi. Efektívnosť vedeckých výborov je potrebné posilniť aj primeranou výmenou informácií a expertízy a spoluprácou s ostatnými vedeckými orgánmi a organizáciami na vnútroštátnej a medzinárodnej úrovni.

               (12)

               Pracovné postupy vedeckých výborov by sa mali zlepšiť okrem internej práce aj organizáciou vedeckých stretnutí a workshopov a vytváraním sietí.

               (13)

               Je potrebné zabezpečiť otvorenosť a transparentnosť práce vedeckých výborov zavedením primeraných postupov týkajúcich sa dialógu so zúčastnenými stranami pri zachovaní úplnej samostatnosti výborov.

               (14)

               Otvorenosť a transparentnosť pri implementácii tohto rozhodnutia by sa mala zabezpečiť pri úplnom dodržaní požiadaviek stanovených v právnych predpisoch Spoločenstva, pokiaľ ide o ochranu osobných údajov a prístup verejnosti k dokumentom, vrátane ochrany obchodného tajomstva,

         ROZHODLA TAKTO:
   KAPITOLA 1
   VŠEOBECNÉ USTANOVENIA
   Článok 1
   Poradná štruktúra a jej oblasti pôsobnosti
   1.   Týmto sa stanovuje poradná štruktúra týkajúca sa hodnotenia rizík v oblasti bezpečnosti spotrebiteľov, verejného zdravia a životného prostredia. Táto štruktúra sa skladá z:

               a)

               Vedeckého výboru pre bezpečnosť spotrebiteľov (ďalej len „VVBS“);

               b)

               Vedeckého výboru pre zdravotné a environmentálne riziká (ďalej len „VVZER“);

               c)

               Vedeckého výboru pre vznikajúce a novo identifikované zdravotné riziká (ďalej len „VVVNIZR“);

               d)

               skupiny vedeckých poradcov v oblasti hodnotenia rizík (ďalej len „skupina“), ktorá podporí činnosti vedeckých výborov v súlade s príslušnými ustanoveniami tohto rozhodnutia.

         2.   Oblasti pôsobnosti poradnej štruktúry sú stanovené v prílohe I bez toho, aby boli dotknuté právomoci ostatných orgánov Spoločenstva zaoberajúcich sa hodnotením rizík, ktorú im priznávajú právne predpisy Spoločenstva, ako je napríklad Európsky úrad pre bezpečnosť potravín, Európska agentúra pre liečivá, Európska chemická agentúra a Európske centrum pre prevenciu a kontrolu chorôb.
   Článok 2
   Poslanie
   1.   Komisia žiada vedecké výbory o stanovisko v prípadoch stanovených v právnych predpisoch Spoločenstva.
   2.   Komisia môže výbory požiadať aj o stanovisko k otázkam:

               a)

               osobitného významu pre bezpečnosť spotrebiteľov, verejné zdravie a pre životné prostredie a

               b)

               nepodliehajúcim mandátu ostatných orgánov Spoločenstva.

         3.   Komisia môže v prípade naliehavej potreby takisto požiadať vedecké výbory o poskytnutie rýchleho poradenstva o stave vedeckých poznatkov o osobitných rizikách.
   4.   Komisia môže vyzvať vedecký výbor, aby určil potreby výskumu a zhodnotil výsledky výskumu v súvislosti s predmetnými oblasťami patriacimi do jeho pôsobnosti.
   5.   Na žiadosť Komisie alebo z vlastnej iniciatívy a po dohode s Komisiou môžu vedecké výbory rozhodnúť o stanovení tematických workshopov s cieľom preskúmať údaje a vedecké poznatky o konkrétnych rizikách alebo o všeobecných otázkach hodnotenia rizík. Na žiadosť Komisie vypracúvajú správy, písomné stanoviská alebo závery vyplývajúce z týchto workshopov.
   Tieto workshopy môžu okrem členov výborov zahŕňať vedeckých poradcov zo skupiny, prípadne externých expertov vrátane expertov z orgánov Spoločenstva a z vnútroštátnych a medzinárodných orgánov vykonávajúcich podobné úlohy.
   Tieto workshopy organizuje sekretariát vedeckých výborov. Sekretariát podľa potreby definuje a zabezpečuje šírenie správ, písomných stanovísk alebo záverov vyplývajúcich z workshopov.
   6.   Komisia môže vyzvať vedecké výbory, aby sa zúčastnili na tematických sieťach s inými orgánmi Spoločenstva alebo vedeckými organizáciami s cieľom monitorovať a prispievať k rozvoju vedeckých poznatkov o rizikách v oblastiach pôsobnosti vymedzených v prílohe I.
   7.   Vedecké výbory upozornia Komisiu na špecifický alebo vznikajúci problém patriaci do ich pôsobnosti, o ktorom sa domnievajú, že môže predstavovať skutočné alebo potenciálne riziko pre bezpečnosť spotrebiteľov, verejné zdravie alebo pre životné prostredie, a to prijatím memoránd a stanovísk a ich zaslaním Komisii. Komisia môže rozhodnúť zverejniť takéto memorandá a stanoviská a určiť opatrenie, ktoré sa má prijať, vrátane prípadného požiadania o vedecké stanovisko v danej záležitosti.
   KAPITOLA 2
   ZLOŽENIE VEDECKÝCH VÝBOROV A SKUPINY
   Článok 3
   Vymenúvanie členov vedeckých výborov
   1.   Pre Vedecký výbor pre bezpečnosť spotrebiteľov, Vedecký výbor pre zdravotné a environmentálne riziká a Vedecký výbor pre vznikajúce a novo identifikované zdravotné riziká platí, že sa každý skladá najviac zo 17 členov a môže z vlastnej iniciatívy pridružiť najviac 5 vedeckých poradcov zo skupiny s cieľom prispieť k práci výboru, pokiaľ ide o konkrétne otázky alebo disciplíny.
   2.   Členov vedeckých výborov vymenúva Komisia na základe ich odbornej spôsobilosti a vzhľadom na geografické rozloženie, ktoré odráža rozmanitosť vedeckých otázok a prístupov, predovšetkým v Európe. Komisia určí počet členov v každom výbore v súlade s príslušnými potrebami.
   Členovia každého vedeckého výboru sú expertmi v jednej alebo viacerých oblastiach pôsobnosti daného výboru a spoločne pokrývajú čo najširšiu škálu disciplín.
   3.   Komisia vymenúva členov vedeckých výborov zo zoznamu vhodných kandidátov zostaveného po uverejnení výzvy na prejavenie záujmu v Úradnom vestníku Európskej únie a na internetovej stránke Komisie.
   4.   Žiadny člen vedeckého výboru nemôže byť vymenovaný do viac ako jedného z výborov stanovených v článku 1 ods. 1.
   Článok 4
   Zriadenie skupiny
   1.   Skupina pozostáva z vedeckých poradcov, ktorí sú expertmi v jednej alebo viacerých oblastiach pôsobnosti vymedzených v prílohe 1 alebo v príbuzných záležitostiach a spoločne zastrešujú čo najširšiu škálu disciplín.
   2.   Komisia vymenúva vedeckých poradcov skupiny zo zoznamu vhodných kandidátov zostaveného po uverejnení výzvy na prejavenie záujmu v Úradnom vestníku Európskej únie a na internetovej stránke Komisie.
   3.   O počte vedeckých poradcov v skupine rozhoduje Komisia na základe svojich potrieb týkajúcich sa vedeckého poradenstva.
   Článok 5
   Funkčné obdobie
   1.   Členovia sa do vedeckých výborov vymenúvajú na funkčné obdobie troch rokov a v tom istom výbore nemôžu zastávať funkciu viac ako tri po sebe nasledujúce funkčné obdobia. Vo funkcii zostávajú, pokiaľ nie sú nahradení, alebo pokiaľ sa neobnoví ich vymenovanie.
   Za výnimočných okolností môže Komisia na účely zabezpečenia kontinuity expertízy predĺžiť funkčné obdobie členov vedeckých výborov na obdobie nepresahujúce 18 mesiacov.
   Členovia, ktorí práve ukončili tri po sebe nasledujúce funkčné obdobia vo vedeckom výbore, sú oprávnení na členstvo v inom vedeckom výbore.
   2.   Ak člen nespĺňa kritériá účasti, ktoré sú stanovené v rokovacom poriadku uvedenom v článku 12, alebo chce odstúpiť, Komisia môže ukončiť členstvo člena a miesto neho vymenovať iného člena zo skupiny.
   3.   Vedeckí poradcovia sú menovaní do skupiny na obdobie päť rokov a ich vymenovanie môže byť obnovené.
   KAPITOLA 3
   FUNGOVANIE PORADNEJ ŠTRUKTÚRY
   Článok 6
   Podpora prostredníctvom skupiny
   1.   Každý vedecký výbor sa môže v rámci prípravy vedeckého stanoviska rozhodnúť pridružiť najviac 5 vedeckých poradcov zo skupiny. Títo pridružení členovia sa zúčastňujú na činnostiach a rokovaniach týkajúcich sa posudzovanej záležitosti s rovnakými funkciami, zodpovednosťou a právami ako členovia príslušného výboru.
   2.   Každý vedecký výbor sa môže v rámci prípravy vedeckého stanoviska navyše rozhodnúť prizvať iných poradcov zo skupiny. Títo poradcovia sa zúčastňujú na činnostiach týkajúcich sa posudzovanej záležitosti, ale ich funkcie a zodpovednosť sú pri príprave stanoviska obmedzené.
   3.   Vedeckých poradcov zo skupiny môžu vedecké výbory vyzvať, aby im pomohli pri poskytnutí rýchleho poradenstva požadovaného Komisiou v súlade s článkom 2 ods. 3 alebo aby sa zúčastnili na tematických workshopoch uvedených v článku 2 ods. 5.
   4.   Vedeckých poradcov zo skupiny môže Komisia vyzvať, aby sa zúčastnili na vedeckých stretnutiach alebo aby poskytli útvarom Komisie ad hoc informácie ku konkrétnej otázke.
   Článok 7
   Pracovné skupiny
   1.   Vedecké výbory môžu vytvoriť osobitné pracovné skupiny, ktorých úlohou je príprava a navrhovanie ich vedeckých stanovísk. Tieto pracovné skupiny sa zriadia najmä vtedy, ak je v súvislosti s konkrétnou záležitosťou potrebná externá expertíza.
   2.   Vedecké výbory môžu po dohode s Komisiou vyzvať pridružených členov, ostatných vedeckých poradcov zo skupiny, špecializovaných externých expertov ako aj expertov z iných orgánov Spoločenstva, o ktorých sa domnievajú, že majú príslušné vedecké znalosti a odbornú spôsobilosť, aby prispeli k ich práci.
   3.   Pracovným skupinám predsedá člen vedeckého výboru, ktorý ich zvolal a ktorému podávajú správy, a môže vymenovať spravodajcu z radov ich účastníkov. Pri obzvlášť zložitých otázkach multidisciplinárnej povahy sa môže vymenovať viac ako jeden spravodajca.
   4.   Ak sa otázka týka viac ako jedného vedeckého výboru, zriadi sa spoločná pracovná skupina pozostávajúca podľa potreby z členov príslušných výborov, pridružených členov, vedeckých poradcov zo skupiny a externých expertov.
   Článok 8
   Účasť stážistov
   Po dohode s Komisiou a v súlade s rokovacím poriadkom uvedeným v článku 12 môžu vedecké výbory povoliť stážistom navštevovať ich stretnutia s cieľom prispieť k budovaniu kapacít v oblasti hodnotenia rizík.
   Článok 9
   Osobitné požiadavky
   1.   Komisia môže od vedeckého výboru požadovať prijatie vedeckého stanoviska v stanovenom termíne.
   2.   Komisia môže vyžadovať prijatie spoločného stanoviska v otázkach, ktoré nepatria do oblastí pôsobnosti jedného vedeckého výboru alebo ktoré potrebujú byť posúdené viac ako jedným výborom. V nadväznosti na žiadosť Komisie o stanovisko môžu vedecké výbory prijať spoločné stanovisko z iniciatívy Medzivýborovej koordinačnej skupiny uvedenej v článku 11.
   3.   V súvislosti so žiadosťou o vedecké stanovisko môže Komisia určiť konzultácie, vypočutia alebo spoluprácu s ostatnými vedeckými orgánmi, ktoré považuje za potrebné na prípravu stanoviska. O konzultáciách a vypočutiach môže rozhodnúť po dohode s Komisiou aj výbor, ak to považuje za potrebné na dokončenie stanoviska.
   4.   Vedecký výbor môže požiadať zúčastnené strany o doplňujúce informácie potrebné na dokončenie vedeckého stanoviska. Vedecký výbor môže stanoviť termín na predloženie požadovaných informácií. V takom prípade môže vedecký výbor rozhodnúť o pozastavení svojej práce na predmetnom vedeckom stanovisku. Ak požadované informácie nie sú predložené do tohto termínu, výbor môže prijať stanovisko na základe dostupných informácií.
   Článok 10
   Voľba predsedov a podpredsedov
   1.   Každý vedecký výbor si spomedzi svojich členov volí predsedu a dvoch podpredsedov. Volia sa jednoduchou väčšinou hlasov členov výboru. Funkčné obdobie predsedu a podpredsedu je tri roky a môže sa obnoviť.
   2.   Postup voľby predsedu a podpredsedov vedeckých výborov je stanovený v rokovacom poriadku uvedenom v článku 12.
   Článok 11
   Koordinácia vedeckých výborov
   Medzivýborová koordinačná skupina zložená z predsedov a podpredsedov vedeckých výborov zabezpečí koordináciu týchto troch vedeckých výborov v súlade s rokovacím poriadkom uvedeným v článku 12.
   Článok 12
   Rokovací poriadok
   1.   Na návrh Komisie a po dohode s ňou vedecké výbory prijmú spoločný rokovací poriadok.
   2.   Rokovacím poriadkom sa zabezpečí, aby vedecké výbory vykonávali svoje úlohy v súlade so zásadami excelencie, nezávislosti a transparentnosti s prihliadnutím na legitímne požiadavky týkajúce sa obchodného tajomstva ako aj na zásady hodnotenia rizík, ktoré môže Komisia ustanoviť na základe skúseností a so zreteľom na jej politiku v tejto oblasti.
   3.   Rokovací poriadok sa vzťahuje najmä na záležitosti uvedené v prílohe II.
   Článok 13
   Pravidlá hlasovania
   1.   Vedecké výbory prijímajú svoje stanoviská, rýchle poradenstvo, memorandá a/alebo vyhlásenia o postoji väčšinou hlasov celkového počtu členov príslušného výboru a počtu pridružených členov.
   2.   Každý vedecký výbor prijíma rozhodnutia o všetkých ostatných otázkach väčšinou hlasov svojich členov.
   3.   Tí členovia výboru, ktorí odstúpili alebo ktorých členstvo sa skončilo v súlade s článkom 5 ods. 2, nebudú pri výpočte väčšiny pri implementácii odsekov 1 a 2 braní do úvahy.
   Článok 14
   Rozdielne stanoviská, koordinácia a spolupráca s ostatnými orgánmi Spoločenstva a vnútroštátnymi alebo medzinárodnými orgánmi
   1.   Vedecké výbory pomáhajú Komisii a v začiatočnej fáze prispievajú k určovaniu:

               a)

               potrieb a možností koordinácie práce a spolupráce;

               b)

               potenciálnych alebo skutočných rozdielov vo vedeckých stanoviskách s ostatnými príslušnými orgánmi Spoločenstva a vnútroštátnymi a medzinárodnými orgánmi, ktoré vykonávajú podobné úlohy týkajúce sa všeobecných alebo konkrétnych otázok v oblasti hodnotenia rizík.

         Pomáhajú Komisii pri predchádzaní vzniku rozdielnych stanovísk, pri ich riešení a objasňovaní a pri vytváraní a udržiavaní spolupráce s takýmito orgánmi.
   2.   Z vlastnej iniciatívy môže Komisia požiadať o spoločnú prácu vedeckých výborov s orgánmi Spoločenstva a vnútroštátnymi alebo medzinárodnými orgánmi, ktoré vykonávajú podobné úlohy, a o jej organizovanie. Môže najmä požiadať vedecké výbory o vypracovanie spoločných stanovísk s ostatnými orgánmi Spoločenstva po dohode s takýmito orgánmi.
   3.   Ak sa zistí podstatný rozdiel vo vedeckých otázkach a príslušný orgán je orgánom Spoločenstva, príslušný vedecký výbor na žiadosť Komisie spolupracuje s príslušným orgánom buď s cieľom vyriešiť rozdiel alebo s cieľom predložiť Komisii spoločný dokument, v ktorom sa objasnia sporné vedecké otázky a určia sa príslušné pochybnosti o údajoch. Tento dokument sa zverejní.
   KAPITOLA 4
   ZÁSADY
   Článok 15
   Nezávislosť
   1.   Členovia vedeckých výborov, pridružení členovia, ostatní vedeckí poradcovia skupiny a externí experti sa nominujú osobne. Nedelegujú svoju zodpovednosť na žiadnu inú osobu.
   2.   Členovia vedeckých výborov, vedeckí poradcovia skupiny a externí experti, ktorí sú členmi pracovných skupín, sa zaväzujú konať nezávisle od akéhokoľvek vonkajšieho vplyvu.
   Na tento účel urobia záväzné vyhlásenie, že budú konať vo verejnom záujme, a vyhlásenie o záujmoch potvrdzujúce buď absenciu alebo existenciu akýchkoľvek priamych alebo nepriamych záujmov, ktoré by sa mohli považovať za záujmy v rozpore s ich nezávislosťou.
   Takéto vyhlásenia sa podávajú písomne. Členovia vedeckých výborov a vedeckí poradcovia zo skupiny robia vyhlásenia každý rok.
   3.   Členovia vedeckých výborov, pridružení členovia, ostatní vedeckí poradcovia a externí experti, ktorí sú členmi pracovných skupín, oznámia na každom stretnutí akýkoľvek konkrétny záujem, ktorý by sa mohol v súvislosti s bodmi programu považovať za záujem v rozpore s ich nezávislosťou.
   Článok 16
   Transparentnosť
   1.   Činnosti vedeckých výborov sa vykonávajú pri vysokej úrovni transparentnosti. Komisia bez zbytočného odkladu sprístupní verejnosti na svojej internetovej stránke, najmä:

               a)

               žiadosť o stanoviská zaslanú vedeckým výborom;

               c)

               programy a zápisnice stretnutí vedeckých výborov, Medzivýborovej koordinačnej skupiny a pracovných skupín;

               d)

               vedecké stanoviská a rýchle poradenstvo prijaté vedeckými výbormi, vrátane menšinových stanovísk a mien účastníkov v pracovných skupinách, ktorí prispeli k príslušnému stanovisku; pri menšinových stanoviskách sa uvedú mená príslušných členov alebo poradcov;

               e)

               spoločný rokovací poriadok vedeckých výborov;

               f)

               mená členov vedeckých výborov a vedeckých poradcov zo skupiny spolu s krátkym životopisom každého člena a poradcu;

               g)

               vyhlásenia o záujmoch členov vedeckých výborov, vedeckých poradcov zo skupiny a externých expertov, ktorí sú členmi pracovnej skupiny.

         2.   Pravidlá transparentnosti uvedené v odseku 1 sa uplatňujú v súlade s požiadavkami nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (6) a nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1049/2001 z 30. mája 2001 o prístupe verejnosti k dokumentom Európskeho parlamentu, Rady a Komisie (7), najmä so zreteľom na obchodné tajomstvo.
   Článok 17
   Mlčanlivosť
   Členovia vedeckých výborov, vedeckí poradcovia, externí experti a stážisti neposkytnú informácie získané v súvislosti s prácou vedeckých výborov, tematickými workshopmi, pracovnými skupinami alebo inými činnosťami spojenými s uplatňovaním tohto rozhodnutia, ak sú informovaní, že tieto informácie sú dôverné.
   KAPITOLA 5
   ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
   Článok 18
   Sekretariát vedeckých výborov Komisie
   1.   Vedecké výbory a ich pracovné skupiny, Medzivýborová koordinačná skupina ako aj ostatné stretnutia, workshopy alebo podujatia spojené s uplatňovaním tohto rozhodnutia zvoláva Komisia.
   2.   Komisia poskytuje vedeckým výborom a ich pracovným skupinám vedecký a administratívny sekretariát, ako aj všetky ostatné činnosti spojené s uplatňovaním tohto rozhodnutia.
   3.   Sekretariát je zodpovedný za poskytovanie vedeckej a administratívnej podpory potrebnej na uľahčenie efektívneho fungovania vedeckých výborov, na monitorovanie súladu s rokovacím poriadkom, najmä vo vzťahu k požiadavkám týkajúcim sa excelencie, nezávislosti a transparentnosti, na zabezpečenie oznamovania činností výborov a primeraného dialógu so zúčastnenými stranami vrátane organizovania vypočutí v súvislosti s činnosťami výborov a uverejňovania stanovísk a iných verejných dokumentov. Sekretariát okrem toho poskytuje výborom podporu a organizuje a uplatňuje kvalitatívnu kontrolu stanovísk podľa rokovacieho poriadku, pokiaľ ide o ucelenosť, konzistentnosť, zrozumiteľnosť a súlad s požiadavkami a vydavateľskými normami.
   4.   Sekretariát zabezpečí vedeckú a technickú koordináciu činností vedeckých výborov a prípadne koordináciu ich činností s činnosťami ostatných orgánov Spoločenstva a vnútroštátnych a medzinárodných orgánov ako aj uplatňovanie postupu týkajúceho sa dialógu so zúčastnenými stranami stanoveného v rokovacom poriadku a oznamovanie činností výborov.
   Článok 19
   Náhrada výdavkov a odmena
   Členovia vedeckých výborov, vedeckí poradcovia zo skupiny a externí experti majú nárok na odmenu za účasť na stretnutiach výborov, tematických workshopoch, pracovných skupinách a ostatných stretnutiach a podujatiach organizovaných Komisiou a za služby spravodajcu v súvislosti s konkrétnou otázkou, ako je stanovené v prílohe III.
   Náhradu cestovných výdavkov a výdavkov na pobyt uhrádza Komisia.
   Článok 20
   Nahradenie vedeckých výborov
   Existujúce vedecké výbory zriadené rozhodnutím 2004/210/ES sa nahrádzajú vedeckými výbormi zriadenými podľa článku 1 ods. 1 tohto rozhodnutia takto:

               a)

               Vedecký výbor pre spotrebiteľské výrobky sa nahrádza Vedeckým výborom pre bezpečnosť spotrebiteľov;

               b)

               Vedecký výbor pre zdravotné a environmentálne riziká sa nahrádza výborom s rovnakým názvom;

               c)

               Vedecký výbor pre vznikajúce a novo identifikované zdravotné riziká sa nahrádza výborom s rovnakým názvom.

         Článok 21
   Zrušenia
   1.   Rozhodnutie 2004/210/ES sa zrušuje.
   Tri výbory zriadené uvedeným rozhodnutím však vykonávajú svoju funkciu naďalej, pokiaľ sa funkcie neujmú vedecké výbory zriadené týmto rozhodnutím.
   2.   Odkazy na zrušené rozhodnutie sa považujú za odkazy na toto rozhodnutie; odkazy na výbory zriadené zrušeným rozhodnutím sa považujú za odkazy na výbory zriadené týmto rozhodnutím.

      V Bruseli 5. augusta 2008

            Za Komisiu

         Androulla VASSILIOU

            členka Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 66, 4.3.2004, s. 45.

      (2)  Ú. v. EÚ L 114, 1.5.2007, s. 14.

      (3)  Ú. v. EÚ L 396, 30.12.2006, s. 1, korigendum v Ú. v. EÚ L 136, 29.5.2007, s. 3.

      (4)  Ú. v. EÚ L 287, 1.11.2007, s. 25.

      (5)  KOM(2002) 713 v konečnom znení z 11. decembra 2002.

      (6)  Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.

      (7)  Ú. v. ES L 145, 31.5.2001, s. 43.

      PRÍLOHA I
      PÔSOBNOSŤ
      1.   Vedecký výbor pre bezpečnosť spotrebiteľov
      Poskytuje stanoviská k otázkam týkajúcim sa všetkých druhov rizík v oblasti zdravia a bezpečnosti (najmä chemické, biologické, mechanické a iné fyzikálne riziká) nepotravinárskych spotrebiteľských výrobkov (napríklad kozmetické prípravky a ich prísady, hračky, textílie, oblečenie, výrobky pre osobnú starostlivosť a pre domácnosť, ako napríklad čistiace prostriedky) a služby (napríklad tetovanie, umelé slnenie atď.).
      2.   Vedecký výbor pre zdravotné a environmentálne riziká
      Poskytuje stanoviská k zdravotným a environmentálnym rizikám súvisiacim so škodlivinami v životnom prostredí a ostatnými biologickými a fyzikálnymi faktormi alebo meniacimi sa fyzikálnymi podmienkami, ktoré môžu mať negatívny vplyv na zdravie a životné prostredie, napríklad pokiaľ ide o kvalitu ovzdušia, vodu, odpad a pôdu, ako aj environmentálne hodnotenie životného cyklu. Takisto sa zaoberá otázkami zdravia a bezpečnosti týkajúcimi sa toxicity a ekotoxicity biocídov.
      Bez toho, aby boli dotknuté právomoci delegované na Európsku chemickú agentúru (ECHA), Vedecký výbor pre bezpečnosť spotrebiteľov a ostatné európske agentúry zaoberajúce sa hodnotením rizík, môže Komisia výbor vyzvať, aby v spolupráci s ostatnými európskymi agentúrami, najmä Európskou chemickou agentúrou, riešil otázky týkajúce sa skúmania toxicity a ekotoxicity chemických, biochemických a biologických zlúčenín, ktorých použitie môže mať škodlivý vplyv na ľudské zdravie a životné prostredie. Výbor bude ďalej podľa potreby riešiť otázky týkajúce sa metodického aspektu hodnotenia zdravotných a environmentálnych rizík chemických látok, vrátane zmesí chemických látok na poskytnutie spoľahlivého a konzistentného poradenstva v jeho vlastných oblastiach pôsobnosti, ako aj s cieľom prispieť k relevantným otázkam v úzkej spolupráci s ostatnými európskymi agentúrami.
      3.   Vedecký výbor pre vznikajúce a novo identifikované zdravotné riziká
      Poskytuje stanoviská k otázkam týkajúcim sa vznikajúcich alebo novo identifikovaných zdravotných a environmentálnych rizík a k rozsiahlym, komplexným alebo multidisciplinárnym otázkam, ktoré si vyžadujú dôkladné zhodnotenie rizík týkajúcich sa bezpečnosti spotrebiteľov alebo verejného zdravia a súvisiacich otázok, ktorými sa nezaoberajú ostatné orgány Spoločenstva vykonávajúce hodnotenie rizík.
      Príklady potenciálnych oblastí činnosti zahŕňajú potenciálne riziká spojené s interakciou rizikových faktorov, synergické účinky, kumulatívne účinky, antimikrobiálnu odolnosť, nové technológie, ako sú napríklad nanotechnológie, zdravotnícke zariadenia vrátane zariadení obsahujúcich látky živočíšneho a/alebo ľudského pôvodu, tkanivové inžinierstvo, krvné produkty, znižovanie plodnosti, rakovinu endokrinných orgánov, fyzikálne riziká, ako je napríklad hluk a elektromagnetické polia (z mobilných telefónov, vysielačov a elektronicky kontrolovaných domácich prostredí) a metodiku hodnotenia nových rizík. Môže byť tiež vyzvaný, aby riešil riziká spojené s determinantmi verejného zdravia a neprenosnými chorobami.

      PRÍLOHA II
      ROKOVACÍ PORIADOK
      Spoločný rokovací poriadok, ktorý prijmú vedecké výbory v súlade s článkom 12, sa vzťahuje najmä na tieto oblasti:
      1.   Koordinácia vedeckých výborov

                  a)

                  určenie vedeckého výboru zodpovedného vydávať na požiadanie vedecké stanoviská, ktoré nespadajú do oblastí pôsobnosti jedného vedeckého výboru alebo ktoré potrebujú byť posúdené viac ako jedným výborom;

                  b)

                  prijímanie spoločných stanovísk, rýchleho poradenstva, memoránd a/alebo vyhlásení o postoji;

                  c)

                  postupy na zabezpečenie koordinácie medzi vedeckými výbormi vrátane záležitostí týkajúcich sa harmonizácie hodnotenia rizík a fungovania Medzivýborovej koordinačnej skupiny.

            2.   Rozhodovacie postupy v rámci výborov

                  a)

                  voľba predsedu a podpredsedov vedeckých výborov;

                  b)

                  postupy prijímania stanovísk:

                              —

                              za normálnych podmienok,

                              —

                              v rámci písomného postupu za normálnych podmienok a

                              —

                              v rámci zrýchleného písomného postupu, ak si naliehavosť záležitosti takýto postup vyžaduje;

                  c)

                  postup na poskytovanie rýchleho poradenstva na žiadosť Komisie v súlade s článkom 2 ods. 3, tento postup zabezpečí kvalitu a primerané potvrdenie poradenstva zo strany výboru;

                  d)

                  prijímanie memoránd a písomných stanovísk s cieľom upriamiť pozornosť Komisie na konkrétne a vznikajúce problémy.

            3.   Organizácia vedeckej práce

                  a)

                  vytváranie a organizácia pracovných skupín vedeckých výborov, vrátane spoločných pracovných skupín;

                  b)

                  pridružovanie vedeckých poradcov zo skupiny pre činnosti výborov a zapojenie externých expertov;

                  c)

                  vymenúvanie spravodajcov a opis ich úloh v súvislosti s prípravou návrhov stanovísk pre vedecké výbory;

                  d)

                  formát a obsah vedeckých stanovísk a postupy týkajúce sa zabezpečenia a zlepšenia ich zosúladenia, ako aj vydavateľských noriem;

                  e)

                  organizácia stretnutí, tematických workshopov a sietí a ich účasť na nich;

                  f)

                  pridružovanie stážistov.

            4.   Povinnosti členov výboru, pridružených a ostatných vedeckých poradcov zo skupiny, externých expertov a stážistov

                  a)

                  kritériá účasti a podmienky, za ktorých členstvo vo výbore uplynie;

                  b)

                  implementácia požiadaviek na mlčanlivosť stanovených v článku 17;

                  c)

                  zodpovednosť a povinnosti členov, pridružených členov a ostatných vedeckých poradcov zo skupiny ako aj externých expertov, pokiaľ ide o ich kontakt s navrhovateľmi, osobitnými záujmovými skupinami a ostatnými zúčastnenými stranami;

                  d)

                  podmienky a postup, v rámci ktorých by člen výboru, pridružený poradca alebo iný vedecký poradca alebo externý expert mohol byť vylúčený z rokovaní a/alebo hlasovania o konkrétnej otázke vo výbore alebo v pracovnej skupine, ak existujú odôvodnené pochybnosti o jeho nezávislosti.

            5.   Vzťahy s tretími stranami

                  a)

                  postupy na identifikáciu, riešenie alebo objasňovanie stanovísk, ktoré sa líšia od stanovísk orgánov Spoločenstva a vnútroštátnych a medzinárodných orgánov, ktoré vykonávajú podobné úlohy, vrátane výmeny informácií a organizovania spoločných stretnutí;

                  b)

                  zastupovanie vedeckého výboru v externých činnostiach, najmä vo vzťahu k ostatným orgánom Spoločenstva, vnútroštátnym alebo medzinárodným orgánom, ktoré sa zaoberajú podobnými činnosťami;

                  c)

                  organizácia postupu týkajúceho sa dialógu so zúčastnenými stranami, najmä organizácia vypočutí týkajúcich sa priemyselného odvetvia, iných osobitných záujmových skupín alebo zúčastnených strán;

                  d)

                  uverejňovanie vedeckých stanovísk a ostatných dokumentov.

      PRÍLOHA III
      ODMENA
      Členovia vedeckých výborov, vedeckí poradcovia zo skupiny a externí experti majú nárok na odmenu za účasť na činnostiach vedeckých výborov takto:

                  Za účasť na stretnutiach:

                              —

                              300 EUR za každý celý deň účasti alebo 150 EUR za účasť na dopoludňajšom alebo popoludňajšom stretnutí vedeckého výboru, pracovnej skupiny alebo na externom stretnutí v súvislosti s prácou vedeckého výboru.

                  Za prácu spravodajcu v rámci otázky, ktorá si vyžaduje najmenej jeden deň prípravy návrhu stanoviska a s predchádzajúcim písomným súhlasom Komisie:

                              —

                              300 EUR.

                              —

                              V odôvodnených prípadoch a v závislosti od rozpočtových prostriedkov sa táto suma môže vo výnimočných prípadoch zvýšiť na 600 EUR v prípade otázok, ktoré sú mimoriadne náročné na pracovné zaťaženie.

            Komisia bude pravidelne upravovať túto odmenu na základe cenových indexov, preskúmania odmien vyplácaných expertom z ostatných európskych orgánov a skúseností s pracovným zaťažením členov, pridružených členov, ostatných vedeckých poradcov a externých expertov. Prvé preskúmanie sa uskutoční v roku 2009.


title: Rozhodnutie Rady 2009/558/SZBP zo 16. marca 2009 o uzavretí Dohody o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností medzi Európskou úniou a Izraelom

text:
               24.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 192/63

         ROZHODNUTIE RADY 2009/558/SZBP
   zo 16. marca 2009
   o uzavretí Dohody o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností medzi Európskou úniou a Izraelom
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 24,
   so zreteľom na odporúčanie predsedníctva,
   keďže:

               (1)

               Rada na svojom zasadnutí 18. februára 2008 rozhodla o poverení predsedníctva, ktorému pomáha generálny tajomník/vysoký predstaviteľ (GT/VP), a pri plnom zapojení Komisie začať rokovania s Izraelským štátom v súlade s článkom 24 Zmluvy o Európskej únii s cieľom uzavrieť dohodu o bezpečnosti informácií.

               (2)

               Predsedníctvo, ktorému pomáha GT/VP, po tomto poverení začať rokovania dojednalo Dohodu o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností medzi Európskou úniou a Izraelom.

               (3)

               Táto dohoda by sa mala schváliť,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Európskej únie schvaľuje Dohoda o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností medzi Európskou úniou a Izraelom.
   Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) podpísať dohodu s cieľom zaviazať Európsku úniu.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   Článok 4
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 16. marca 2009

            Za Radu

            predseda

         A. VONDRA

    ---documentbreak---

               24.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 192/64

         PREKLAD
   DOHODA
   o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností medzi Európskou úniou a Izraelom
   Vláda Izraelského štátu
   zastupovaná izraelským ministerstvom obrany, ďalej len „IMOD“
   a
   Európska únia,
   ďalej len „EÚ“,
   zastúpená predsedníctvom Rady Európskej únie,
   ďalej len „zmluvné strany“,
   KEĎŽE cieľom zmluvných strán je spolupracovať v otázkach spoločného záujmu, ktoré sa týkajú predovšetkým obranných a bezpečnostných záležitostí,
   KEĎŽE všestranné a účinné porady a spolupráca zmluvných strán si môžu vyžadovať prístup k utajovaným skutočnostiam a materiálom Izraela a EÚ, ako aj výmenu utajovaných skutočností a súvisiacich materiálov medzi Izraelom a EÚ,
   KEĎŽE si zmluvné strany želajú, aby sa zaistila ochrana a bezpečné uchovávanie utajovaných skutočností a materiálov, ktoré si vymieňajú,
   KEĎŽE si ochrana utajovaných skutočností a súvisiacich materiálov, ku ktorým sa poskytol prístup a ktoré sa vymieňajú, vyžaduje primerané bezpečnostné opatrenia,
   DOHODLI SA TAKTO:
   Článok 1
   Aby sa splnil cieľ, ktorým je všestranná a účinná spolupráca medzi zmluvnými stranami v záležitostiach spoločného záujmu týkajúcich sa predovšetkým obranných a bezpečnostných otázok, sa táto dohoda o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností a materiálov (ďalej len „dohoda“) vzťahuje na utajované skutočnosti a materiály v akejkoľvek forme a v akejkoľvek oblasti, ktoré si zmluvné strany poskytujú alebo vymieňajú.
   Článok 2
   Na účely tejto dohody:

               a)

               „utajovaná skutočnosť“ je akákoľvek informácia (konkrétne poznatok, ktorý môže byť oznámený akoukoľvek formou vrátane písomnej, ústnej alebo vizuálnej formy) alebo materiál, ktorý jedna zo zmluvných strán v súlade so svojimi vnútornými zákonmi alebo inými právnymi predpismi považuje za informáciu alebo materiál v jej bezpečnostných záujmoch, ktorý si vyžaduje ochranu proti neoprávnenému sprístupneniu a ktorý je označený stupňom utajenia jednej zo zmluvných strán dohody (ďalej len: „utajovaná skutočnosť“);

               b)

               „materiál“ je akýkoľvek dokument, výrobok alebo látka, v ktorej alebo na ktorej sa informácia môže zaznamenať alebo zachytiť bez ohľadu na jej fyzický charakter; zahŕňa okrem iného: písomnosti (list, poznámka, zápisnica, správa, memorandum, oznam/odkaz), hardvér, počítačové disky, CD ROM, USB kľúč, vybavenie, strojové zariadenie, prístroje, nástroje, modely, fotografie/diapozitívy/náčrty, záznamy, pásky, kazety, filmy, reprodukcie, mapy, grafy, plány, prenosné počítače, tlačové šablóny, kópie, pásky do písacieho stroja alebo tlačiarne.

         Článok 3
   Na účely tejto dohody sa pojmom „EÚ“ označuje Rada Európskej únie (ďalej len „Rada“), generálny tajomník/vysoký predstaviteľ a Generálny sekretariát Rady, ako aj Komisia Európskych spoločenstiev (ďalej len „Európska komisia“).
   Článok 4
   Každá zmluvná strana:

               a)

               v súlade so svojimi vnútornými zákonmi a inými právnymi predpismi ochraňuje a uchováva utajované skutočnosti, ktoré jej v súlade s touto dohodou poskytuje druhá zmluvná strana alebo ktoré sa s druhou zmluvnou stranou vymieňajú;

               b)

               zabezpečuje, aby si utajované skutočnosti poskytované alebo vymieňané podľa tejto dohody zachovali stupeň utajenia, ktorý im určila poskytujúca zmluvná strana. Prijímajúca zmluvná strana ochraňuje a uchováva utajované skutočnosti v súlade s ustanoveniami uvedenými v jej vlastných bezpečnostných právnych predpisoch pre informácie alebo materiály s rovnocenným stupňom utajenia, ako sa uvádza v článku 6. Zmluvné strany pritom všetkým utajovaným skutočnostiam zaisťujú rovnaký stupeň bezpečnostnej ochrany ako poskytujú svojim vlastným utajovaným skutočnostiam rovnakého stupňa utajenia;

               c)

               takéto utajované skutočnosti nepoužíva na iné účely a ani za iných bezpečnostných podmienok, ako sú tie, ktoré určil pôvodca a na ktoré sa utajovaná skutočnosť poskytuje alebo vymieňa; to zahŕňa aj umiestnenie utajeného vybavenia;

               d)

               bez predchádzajúceho písomného súhlasu poskytujúcej zmluvnej strany nesprístupní takúto utajovanú skutočnosť žiadnej tretej strane, inštitúcii EÚ alebo subjektom, ktoré sa neuvádzajú v článku 3;

               e)

               neumožní prístup k utajovaným skutočnostiam jednotlivcom okrem zainteresovaných osôb (t. j. osôb, ktoré potrebujú prístup pri vykonávaní svojich služobných povinností), u ktorých sa podľa potreby vykonala primeraná bezpečnostná previerka a ktoré schválila príslušná zmluvná strana.

         Článok 5
   1.   Utajovanú skutočnosť môže jedna zmluvná strana (poskytujúca zmluvná strana) sprístupniť alebo uvoľniť druhej zmluvnej strane (prijímajúcej zmluvnej strane).
   2.   Prijímajúca zmluvná strana môže utajované skutočnosti uvoľniť iným príjemcom, ako sú zmluvné strany, na základe rozhodnutia o sprístupnení alebo uvoľnení a predchádzajúceho písomného súhlasu poskytujúcej zmluvnej strany.
   3.   Každá zmluvná strana rozhoduje o uvoľnení utajovaných skutočností druhej zmluvnej strane na základe individuálneho posúdenia jednotlivých prípadov. Pri vykonávaní odsekov 1 a 2 je všeobecné uvoľnenie určitých kategórií utajovaných skutočností, ktoré súvisia s operačnými požiadavkami, možné len pod podmienkou, že si zmluvné strany zavedú a schvália príslušné postupy.
   4.   Utajované skutočnosti prijaté od poskytujúcej zmluvnej strany sa na základe predchádzajúceho písomného súhlasu poskytujúcej zmluvnej strany môžu poskytnúť zmluvnému dodávateľovi alebo budúcemu zmluvnému dodávateľovi. Prijímajúca zmluvná strana pred uvoľnením alebo sprístupnením utajovaných skutočností, ktoré prijala od poskytujúcej zmluvnej strany, zmluvnému dodávateľovi alebo budúcemu zmluvnému dodávateľovi v súlade so svojimi vnútornými pravidlami a právnymi predpismi sa uistí, že takýto zmluvný dodávateľ alebo budúci zmluvný dodávateľ a jeho priestory spĺňajú podmienky na ochranu utajovaných skutočností a že dodávateľ má primeranú bezpečnostnú previerku.
   5.   Každá zmluvná strana v súlade so svojimi vnútornými pravidlami a právnymi predpismi zaistí bezpečnosť priestorov a budov, v ktorých sa uchovávajú utajované skutočnosti uvoľnené druhou zmluvnou stranou, a v týchto priestoroch alebo budovách zabezpečí prijatie všetkých opatrení nevyhnutých na kontrolu a ochranu utajovaných skutočností.
   Článok 6
   1.   Utajované skutočnosti sa označujú takto:

               a)

            pre Izraelský štát sa utajované skutočnosti označujú slovami
                   (prísne tajné),
                   (tajné) alebo
                   (dôverné);

               b)

               pre EÚ sa utajované skutočnosti označujú slovami TRES SECRET UE/EU TOP SECRET, SECRET UE, CONFIDENTIEL UE alebo RESTREINT UE.

         2.   Príslušné stupne utajenia sú:

               Izraelské stupne utajenia

               Stupne utajenia EÚ

                   (prísne tajné)

               TRES SECRET UE/EU TOP SECRET

                   (tajné)

               SECRET UE

                   (dôverné)

               CONFIDENTIEL UE

               (neexistuje izraelský ekvivalent)

               RESTREINT UE

         Izrael sa zaväzuje, že utajovaným skutočnostiam so stupňom utajenia RESTREINT UE poskytne rovnakú ochranu ako svojim utajovaným skutočnostiam stupňa utajenia  (dôverné).
   Článok 7
   Každá zmluvná strana zabezpečí, aby mala zavedený bezpečnostný systém a bezpečnostné opatrenia, ktoré vychádzajú zo základných zásad a minimálnych bezpečnostných noriem ustanovených v jej príslušných vnútorných zákonoch a iných právnych predpisoch a ktoré sú zohľadnené v opatreniach, ktoré sa ustanovia podľa článku 12, s cieľom zabezpečiť, aby sa na utajované skutočnosti poskytované a vymieňané podľa tejto dohody uplatňovala rovnaká úroveň ochrany.
   Článok 8
   1.   Zmluvné strany zabezpečia, aby všetky osoby, ktoré pri vykonávaní svojich služobných povinností potrebujú prístup k utajovaným skutočnostiam poskytovaným alebo vymieňaným podľa tejto dohody, alebo osoby, ktorých povinnosti či funkcie môžu umožňovať takýto prístup, boli náležite bezpečnostne preverené predtým, ako im bude udelený prístup k takýmto utajovaným skutočnostiam.
   2.   Postupy pre bezpečnostné previerky sa stanovujú tak, aby v súlade s vnútornými pravidlami a predpismi umožňovali určiť, či všetky relevantné faktory týkajúce sa jednotlivca spĺňajú podmienky umožnenia prístupu k utajovaným skutočnostiam.
   Článok 9
   Zmluvné strany si poskytujú vzájomnú pomoc, pokiaľ ide o bezpečnosť utajovaných skutočností poskytovaných alebo vymieňaných podľa tejto dohody a záležitostí spoločného bezpečnostného záujmu. Orgány uvedené v článku 12 vykonávajú v rámci príslušných oblastí zodpovednosti zmluvných strán vzájomné bezpečnostné konzultácie a návštevy s cieľom zhodnotiť účinnosť bezpečnostných opatrení na základe tohto článku. Praktické podrobnosti týkajúce sa takýchto návštev a akýchkoľvek iných návštev na účely vykonávania tejto dohody sa stanovia v dojednaniach, ktoré sa vypracujú podľa článku 12.
   Článok 10
   1.   Na účely tejto dohody:

               a)

               Pokiaľ ide o EÚ, korešpondencia sa zasiela Rade na túto adresu:

                           Council of the European Union

                           Chief Registry Officer

                           Rue de la Loi/Wetstraat, 175

                           B 1048 Brussels

                           BELGICKO.

                     Vedúci spisovej služby Rady zasiela všetku korešpondenciu členským štátom a Európskej komisii s výhradou odseku 2.

               b)

               Pokiaľ ide o Izrael, korešpondencia sa zasiela na riaditeľstvo bezpečnosti pri ministerstve obrany D.S.D.E (MALMAB) na túto adresu:

                           Ministry of Defense

                           Kaplan St.

                           Hakirya Tel-Aviv

                           ISRAEL.

         2.   Výnimočne môže byť z operačných dôvodov korešpondencia jednej zmluvnej strany, ktorá je prístupná len určitým príslušným úradníkom, orgánom alebo službám tejto zmluvnej strany, adresovaná a prístupná len určitým príslušným úradníkom, orgánom alebo službám druhej zmluvnej strany jednoznačne určeným za príjemcov, pričom sa zohľadní ich právomoc a dodrží sa zásada „vedieť len to potrebné“.
   Pokiaľ ide o EÚ, táto korešpondencia sa postupuje prostredníctvom vedúceho spisovej služby Rady, alebo ak sú tieto skutočnosti adresované Európskej komisii, prostredníctvom vedúceho spisovej služby riaditeľstva Európskej komisie pre otázky bezpečnosti.
   Pokiaľ ide o izraelskú stranu, postupuje sa táto korešpondencia prostredníctvom riaditeľstva bezpečnosti pri ministerstve obrany D.S.D.E (MALMAB). Ak si EÚ želá zaslať utajované skutočnosti iným izraelským ministerstvám alebo organizáciám ako IMOD, oznámi riaditeľstvo bezpečnosti pri ministerstve obrany D.S.D.E (MALMAB) vedúcemu spisovej služby Rady, ktoré bezpečnostný orgán zodpovedá za tieto ministerstvá alebo organizácie uplatňujúce rovnaké normy na ochranu utajovaných skutočností.
   Článok 11
   Na vykonávanie tejto dohody dohliada IMOD, generálny tajomník Rady a člen Európskej komisie zodpovedný za otázky bezpečnosti.
   Článok 12
   1.   Na vykonávanie tejto dohody sa medzi tromi orgánmi určenými v odsekoch 2, 3 a 4 vypracujú bezpečnostné opatrenia s cieľom zaviesť normy pre vzájomnú bezpečnostnú ochranu a uchovávanie utajovaných skutočností podľa tejto dohody.
   2.   Riaditeľstvo bezpečnosti pri ministerstve obrany D.S.D.E (MALMAB) pod vedením a v mene Ministerstva obrany Izraela zodpovedá za bezpečnostné opatrenia na ochranu a uchovávanie utajovaných skutočností, ktoré sa Izraelu poskytujú podľa tejto dohody.
   3.   Bezpečnostný úrad Generálneho sekretariátu Rady pod vedením a v mene generálneho tajomníka Rady, konajúci v mene Rady a na základe jej právomoci, zodpovedá za bezpečnostné opatrenia na ochranu a uchovávanie utajovaných skutočností, ktoré sa podľa tejto dohody poskytujú Európskej únii.
   4.   Bezpečnostné riaditeľstvo Európskej komisie, konajúce pod vedením komisára zodpovedného za otázky bezpečnosti, vypracuje bezpečnostné opatrenia na ochranu a uchovávanie utajovaných skutočností poskytovaných alebo vymieňaných podľa tejto dohody v rámci Európskej komisie a jej priestorov.
   5.   V prípade EÚ podliehajú bezpečnostné opatrenia uvedené v odseku 1 schváleniu Bezpečnostným výborom Rady.
   Článok 13
   Ak dôjde k preukázanej alebo domnelej strate utajovaných skutočností prijímajúcou zmluvnou stranou alebo ich k ohrozeniu, informuje sa o tom poskytujúca zmluvná strana. Prijímajúca zmluvná strana začne vyšetrovanie s cieľom zistiť okolnosti. Výsledky vyšetrovania a informácie o prijatých opatreniach na zabránenie opakovaniu sa zašlú poskytujúcej zmluvnej strane. Orgány uvedené v článku 12 môžu na tento účel ustanoviť postupy.
   Článok 14
   Každá zmluvná strana zodpovedá za úhradu svojich nákladov, ktoré vznikli pri vykonávaní tejto dohody.
   Článok 15
   Skôr ako dôjde k poskytnutiu alebo výmene utajovaných skutočností medzi zmluvnými stranami podľa tejto dohody, zodpovedné bezpečnostné orgány uvedené v článku 12 konštatujú, že zmluvné strany spĺňajú podmienky na ochranu a uchovávanie utajovaných skutočností spôsobom, ktorý je v súlade s touto dohodou a opatreniami vypracovanými v súlade s článkom 12.
   Článok 16
   Táto dohoda zmluvným stranám nebráni uzavrieť iné dohody týkajúce sa poskytovania alebo výmeny utajovaných skutočností za predpokladu, že nie sú v rozpore s ustanoveniami tejto dohody.
   Článok 17
   Akékoľvek rozdiely medzi Izraelom a Európskou úniou vyplývajúce z výkladu alebo uplatňovania tejto dohody sa riešia výlučne rokovaním zmluvných strán. Zmluvné strany aj počas týchto rokovaní pokračujú v plnení všetkých svojich povinností vyplývajúcich z tejto dohody.
   Článok 18
   1.   Dohoda nadobudne platnosť po tom, ako si zmluvné strany navzájom oznámia ukončenie svojich vnútorných postupov nevyhnutných na tento účel.
   2.   Zmluvná strana informuje druhú zmluvnú stranu o každej zmene vo svojich zákonoch a iných právnych predpisoch, ktorá by mohla mať vplyv na ochranu utajovaných skutočností uvedených v tejto dohode.
   3.   Táto dohoda sa môže na žiadosť ktorejkoľvek zmluvnej strany prehodnotiť, aby sa zvážili prípadné zmeny a doplnenia.
   4.   Každá zmena a doplnenie k tejto dohode sa vykoná iba písomne a po vzájomnej dohode zmluvných strán. Platnosť nadobúda po vzájomnom oznámení, ako sa ustanovuje v odseku 1.
   Článok 19
   Túto dohodu môže jedna zmluvná strana vypovedať písomným oznámením o vypovedaní, ktoré odovzdá druhej zmluvnej strane. Výpoveď nadobudne účinnosť šesť mesiacov po doručení oznámenia druhej zmluvnej strane, ale neovplyvní už dohodnuté záväzky podľa ustanovení tejto dohody. Konkrétne, všetky utajované skutočnosti poskytnuté alebo vymenené podľa tejto dohody sa budú aj naďalej ochraňovať v súlade s ustanoveniami uvedenými v tejto dohode.
   Na dôkaz toho splnomocnení zástupcovia riadne poverení na tento účel podpísali túto dohodu.

      V Tel Avive 11. júna 2009 v dvoch vyhotoveniach v anglickom jazyku.

            Za Izrael

            minister obrany

            Za Európsku úniu

            generálny tajomník/vysoký predstaviteľ


title: Rozhodnutie Rady 2005/296/SZBP, SVV z 24. januára 2005 o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností

text:
               13.4.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 94/38

         ROZHODNUTIE RADY 2005/296/SZBP, SVV
   z 24. januára 2005
   o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej články 24 a 38,
   so zreteľom na odporúčanie predsedníctva,
   keďže:

               (1)

               Na svojom zasadnutí 27. a 28. novembra 2003 sa Rada rozhodla poveriť predsedníctvo, ktorému pomáha generálny tajomník/vysoký splnomocnenec, aby v súlade s článkami 24 a 38 Zmluvy o Európskej únii začalo rokovania s určitými tretími štátmi s cieľom uzavrieť pre Európsku úniu s každým z nich dohodu o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností.

               (2)

               Predsedníctvo za pomoci generálneho tajomníka/vysokého splnomocnenca po tomto poverení začať rokovania dosiahlo dohodu s Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností.

               (3)

               Táto dohoda by sa mala schváliť,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Dohoda medzi Európskou úniou a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností sa týmto v mene Európskej únie schvaľuje.
   Znenie dohody je pripojené k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Predseda Rady sa týmto poveruje určiť osoby splnomocnené na podpis dohody, aby sa stala záväznou pre Európsku úniu.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   Článok 4
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 24. januára 2005

            Za Radu

            predseda

         F. BODEN

   DOHODA
   medzi Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko a Európskou úniou o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností
   BÝVALÁ JUHOSLOVANSKÁ REPUBLIKA MACEDÓNSKO,
   zastúpená svojou vládou,
   na jednej strane
   a
   EURÓPSKA ÚNIA, ďalej len „EÚ“,
   zastúpená predsedníctvom Rady Európskej únie,
   na strane druhej,
   ďalej len „zmluvné strany“,
   MAJÚC NA PAMÄTI spoločný záväzok k stabilizačnému a prístupovému procesu, ktorý zostane rámcom pre európske smerovanie Bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko až po jej budúce pristúpenie k EÚ,
   BERÚC DO ÚVAHY, že zmluvné strany majú rovnaké ciele posilniť vo všetkých smeroch svoju vlastnú bezpečnosť a poskytovať svojim občanom vysokú úroveň ochrany v oblasti bezpečnosti,
   BERÚC DO ÚVAHY, že zmluvné strany súhlasia, že by medzi nimi mali prebiehať porady a mala by sa rozvíjať spolupráca v otázkach spoločného záujmu týkajúceho sa bezpečnosti,
   BERÚC DO ÚVAHY, že v tomto kontexte preto existuje stála potreba výmeny utajovaných skutočností medzi zmluvnými stranami,
   UZNÁVAJÚC, že úplné a účinné porady a spolupráca si môžu vyžadovať prístup k utajovaným skutočnostiam a materiálom, ako aj výmenu utajovaných skutočností a súvisiacich materiálov medzi stranami,
   S VEDOMÍM, že takýto prístup k utajovaným skutočnostiam a súvisiacim materiálom a ich výmena si vyžaduje náležité bezpečnostné opatrenia,
   SA DOHODLI TAKTO:
   Článok 1
   S cieľom splniť ciele posilňovania bezpečnosti každej zo zmluvných strán vo všetkých smeroch sa táto dohoda uplatňuje na utajované skutočnosti alebo materiály v akejkoľvek forme poskytované alebo vymieňané medzi stranami.
   Článok 2
   Na účely tejto dohody utajovaná skutočnosť znamená akúkoľvek informáciu (t. j. poznatok, ktorý možno oznámiť v akejkoľvek forme) alebo materiál, o ktorom je rozhodnuté, že si vyžaduje ochranu voči neoprávnenému sprístupneniu, a ktorý bol takto označený v bezpečnostnej klasifikácii (ďalej len: „utajovaná skutočnosť“).
   Článok 3
   Na účely tejto dohody „EÚ“ znamená Radu Európskej únie (ďalej len „Rada“), generálneho tajomníka/vysokého splnomocnenca a Generálny sekretariát Rady a Komisiu Európskych spoločenstiev (ďalej len „Európska Komisia“).
   Článok 4
   Každá strana:

               a)

               ochraňuje a uchováva utajované skutočnosti, ktoré jej podľa tejto dohody poskytuje alebo si s ňou vymieňa druhá zmluvná strana;

               b)

               zabezpečuje, aby si poskytované alebo vymieňané utajované skutočnosti, podliehajúce tejto dohode, zachovali bezpečnostnú klasifikáciu, ktorú im pridelila poskytujúca zmluvná strana. Prijímajúca strana ochraňuje a uchováva utajované skutočnosti v súlade s opatreniami ustanovenými v jej vlastných bezpečnostných predpisoch pre informácie alebo materiály s rovnocennou bezpečnostnou klasifikáciou, ako je uvedené v bezpečnostných opatreniach ustanovených podľa článkov 11 a 12;

               c)

               nepoužíva utajované skutočnosti v zmysle tejto dohody na iné účely ako tie, ktoré určil pôvodca a na ktoré sa skutočnosť poskytuje alebo vymieňa;

               d)

               bez predchádzajúceho súhlasu pôvodcu nesprístupní utajovanú skutočnosť v zmysle tejto dohody tretej strane, orgánu EÚ alebo subjektu, ktorý sa neuvádza v článku 3.

         Článok 5
   1.   Utajovanú skutočnosť môže jedna strana, „poskytujúca strana“, sprístupniť alebo uvoľniť druhej strane, „prijímajúcej strane“, v súlade so zásadou kontroly pôvodcu.
   2.   Vo veci uvoľnenia iným príjemcom, ako sú strany tejto dohody, rozhoduje o sprístupnení alebo uvoľnení utajovanej skutočnosti prijímajúca strana na základe súhlasu poskytujúcej strany v súlade so zásadou kontroly pôvodcu tak, ako je ustanovené v jej bezpečnostných predpisoch.
   3.   Pri vykonávaní odsekov 1 a 2 nie je možné žiadne všeobecné uvoľnenie, pokiaľ si zmluvné strany nezavedú a neschvália postupy týkajúce sa určitých kategórií informácií a zodpovedajúce ich operačným požiadavkám.
   Článok 6
   Každá strana a jej subjekty definované v článku 3 majú bezpečnostnú organizáciu a bezpečnostné programy založené na takých základných zásadách a minimálnych bezpečnostných normách, ktoré sa zavádzajú do bezpečnostných systémov zmluvných strán zriadených podľa článkov 11 a 12 s cieľom zabezpečiť, aby sa na utajované skutočnosti podliehajúce tejto dohode uplatňovala rovnaká úroveň ochrany.
   Článok 7
   1.   Zmluvné strany zabezpečia, aby všetky osoby, ktoré pri vykonávaní svojich služobných povinností potrebujú mať prístup k utajovaným skutočnostiam, poskytovaným alebo vymieňaným podľa tejto dohody, alebo osoby, ktorých povinnosti či funkcie môžu umožňovať takýto prístup, boli náležite bezpečnostne preverené predtým, ako im bude udelený prístup k takýmto informáciám.
   2.   Vypracujú sa postupy bezpečnostnej previerky s cieľom určiť, či jednotlivec môže mať prístup k utajovaným skutočnostiam, zohľadňujúc jeho lojalitu, dôveryhodnosť a spoľahlivosť.
   Článok 8
   Zmluvné strany si poskytujú vzájomnú pomoc ohľadne bezpečnosti utajovaných skutočností, podliehajúcich tejto dohode, a záležitostí spoločného bezpečnostného záujmu. Orgány definované v článku 11 vykonávajú vzájomné bezpečnostné porady a kontroly s cieľom zhodnotiť účinnosť bezpečnostných opatrení, ktoré vypracujú v rámci svojej príslušnej zodpovednosti podľa článkov 11 a 12.
   Článok 9
   1.   Na účely tejto dohody

               a)

               Pokiaľ ide o EÚ:
               všetka korešpondencia sa zasiela Rade na túto adresu:

                           Council of the European Union

                           Chief Registry Officer

                           Rue de la Loi/Wetstraat, 175

                           B-1048 Brussels.

                     Vedúci spisovej služby Rady zasiela všetku korešpondenciu členským štátom a Európskej komisii, pokiaľ odsek 2 neustanovuje inak.

               b)

               Pokiaľ ide o Bývalú juhoslovanskú republiku Macedónsko:
               všetka korešpondencia sa adresuje vedúcemu spisovej služby Riaditeľstva bezpečnosti utajovaných skutočností a, ak je to potrebné, prostredníctvom misie daného štátu pri Európskych spoločenstvách sa postupuje na túto adresu:

                           Registry Officer

                           Avenue Louise 209A

                           B-1050 Brussels.

         2.   Výnimočne môže byť z prevádzkových dôvodov korešpondencia jednej strany, ktorá je prístupná iba určitým príslušným úradníkom, orgánom alebo službám tejto strany, adresovaná a prístupná len určitým príslušným úradníkom, orgánom alebo službám druhej strany, jednoznačne určeným za príjemcov, pričom sa zohľadní ich právomoc a dodrží sa zásada „vedieť len to potrebné“. Pokiaľ ide o EÚ, táto korešpondencia sa zasiela prostredníctvom vedúceho spisovej služby Rady.
   Článok 10
   Pokiaľ ide o Bývalú juhoslovanskú republiku Macedónsko, na vykonávanie tejto dohody dozerá Riaditeľstvo bezpečnosti utajovaných skutočností, generálny tajomník Rady a generálny tajomník Európskej komisie.
   Článok 11
   Na účely vykonávania tejto dohody:

               1.

               Pokiaľ ide o Bývalú juhoslovanskú republiku Macedónsko, za vývoj bezpečnostných opatrení na ochranu a uchovávanie utajovaných skutočností, ktoré sa mu poskytujú, zodpovedá Riaditeľstvo bezpečnosti utajovaných skutočností, konajúce v mene svojej vlády a na základe jej právomoci.

               2.

               Generálny sekretariát Bezpečnostného úradu Rady (ďalej len: „Bezpečnostný úrad GSR“) pod vedením a v mene generálneho tajomníka Rady, konajúci v mene Rady a na základe jej právomoci, zodpovedá za vývoj bezpečnostných opatrení na ochranu a uchovávanie utajovaných skutočností, ktoré sa poskytujú EÚ podľa tejto dohody.

               3.

               Bezpečnostné riaditeľstvo Európskej komisie, konajúce v mene Európskej komisie a na základe jej právomoci, zodpovedá za vývoj bezpečnostných opatrení na ochranu utajovaných skutočností poskytovaných alebo vymieňaných podľa tejto dohody v rámci Európskej komisie a jej priestorov.

         Článok 12
   Bezpečnostné opatrenia, ktoré majú byť vypracované podľa článku 11 po dohode medzi tromi dotknutými úradmi, ustanovujú normy pre vzájomnú bezpečnostnú ochranu utajovaných skutočností podliehajúcich tejto dohode. V prípade EÚ podliehajú tieto normy schváleniu bezpečnostným výborom Rady. Pre Bývalú juhoslovanskú republiku Macedónsko tieto normy podliehajú schváleniu riaditeľom Riaditeľstva bezpečnosti utajovaných skutočností.
   Článok 13
   Orgány definované v článku 11 stanovujú postupy, podľa ktorých sa má postupovať v prípade preukázaného ohrozenia utajovaných skutočností podliehajúcich tejto dohode alebo v prípade podozrenia, že k takémuto ohrozeniu došlo.
   Článok 14
   Pred poskytnutím utajovanej skutočnosti v zmysle tejto dohody medzi stranami musia zodpovedné bezpečnostné orgány definované v článku 11 súhlasiť, že prijímajúca strana je schopná chrániť a uchovávať informácie podliehajúce tejto dohode spôsobom zlučiteľným s opatreniami ustanovenými podľa článkov 11 a 12.
   Článok 15
   Táto dohoda žiadnym spôsobom nebráni zmluvným stranám uzavrieť iné dohody týkajúce sa poskytovania alebo výmeny utajovaných skutočností podliehajúcich tejto dohode za predpokladu, že nie sú v rozpore s ustanoveniami tejto dohody.
   Článok 16
   Všetky rozdiely medzi EÚ a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko, vyplývajúce z výkladu alebo uplatňovania tejto dohody, sa riešia rokovaním medzi zmluvnými stranami.
   Článok 17
   1.   Táto dohoda nadobúda platnosť prvým dňom prvého mesiaca po tom, ako sa zmluvné strany navzájom informovali o ukončení vnútorných postupov potrebných na tento účel.
   2.   Táto dohoda sa môže na žiadosť ktorejkoľvek zmluvnej strany prehodnotiť, aby sa zvážili prípadné zmeny a doplnenia.
   3.   Každá zmena a doplnenie k tejto dohode sa vykoná iba písomne a po vzájomnej dohode zmluvných strán. Platnosť nadobúda po vzájomnom informovaní, ako je uvedené v odseku 1.
   Článok 18
   Túto dohodu môže jedna strana vypovedať písomným oznámením o vypovedaní, ktoré odovzdá druhej strane. Takéto vypovedanie nadobúda platnosť šesť mesiacov po doručení oznámenia druhej strane, ale neovplyvní už dohodnuté záväzky podľa ustanovení tejto dohody. Najmä všetky utajované skutočnosti, poskytnuté alebo vymenené podľa tejto dohody, budú aj naďalej ochraňované v súlade s ustanoveniami uvedenými v tejto dohode.
   Skopje 25. marca 2005
   Vláda Bývalej juhoslovanskej republiky Macedónsko
   Vážený pane,
   je mi cťou navrhnúť, že pokiaľ je uvedené prijateľné pre Vašu vládu, tento list a Vaše potvrdenie spolu vytvoria dohodu medzi Európskou úniou a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností.
   Znenie vyššie uvedenej dohody, ktorá tvorí prílohu tohto listu, bolo schválené rozhodnutím Rady Európskej únie 24. januára 2005.
   Tento list je taktiež oznámením v mene Európskej únie v súlade s článkom 17 ods. 1 dohody.
   Prijmite, prosím, výraz mojej najhlbšej úcty.

         Za Európsku úniu

      Michael SAHLIN

         osobitný zástupca EÚ

   Skopje 25. marca 2005
   Vážený pane,
   v mene vlády Macedónskej republiky mám česť potvrdiť prijatie Vášho listu s dnešným dátumom, ktorý sa týka podpisu dohody medzi Macedónskou republikou a Európskou úniou o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností spolu s priloženým znením dohody.
   Túto výmenu listov považujem za rovnocennú podpisu.
   Avšak vyhlasujem, že Macedónska republika neprijíma označenie mojej krajiny vo vyššie uvedenej dohode, majúc na zreteli to, že ústavný názov mojej krajiny je Macedónska republika.
   Prijmite, prosím, výraz mojej najhlbšej úcty.

      Dr. Stojan SLAVESKI

         predseda

   Skopje 25. marca 2005
   Vážený pane,
   je mi cťou potvrdiť prijatie Vášho listu s dnešným dátumom.
   Európska únia poznamenáva, že výmena listov medzi Európskou úniou a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko, ktorá sa uskutočňuje namiesto podpisu Dohody medzi Európskou úniou a Bývalou juhoslovanskou republikou Macedónsko o bezpečnostných postupoch pri výmene utajovaných skutočností, sa uskutočnila a že ju nemožno vykladať ako prijatie alebo uznanie zo strany Európskej únie v akejkoľvek inej forme alebo obsahu označenia ako „Bývalá juhoslovanská republika Macedónsko“.
   Prijmite, prosím, výraz mojej najhlbšej úcty.

         Za Európsku úniu

      Michael SAHLIN

         osobitný zástupca EÚ


title: Rozhodnutie Rady (Euratom) 2016/2116 z 12. februára 2016, ktorým sa v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu schvaľuje uzavretie Dohody o predĺžení Rámcovej dohody o medzinárodnej spolupráci v oblasti výskumu a vývoja systémov jadrovej energie štvrtej generácie zo strany Európskej komisie

text:
               3.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 329/1

         ROZHODNUTIE RADY (Euratom) 2016/2116
   z 12. februára 2016,
   ktorým sa v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu schvaľuje uzavretie Dohody o predĺžení Rámcovej dohody o medzinárodnej spolupráci v oblasti výskumu a vývoja systémov jadrovej energie štvrtej generácie zo strany Európskej komisie
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 101 druhý odsek,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Medzinárodné fórum Generácia IV (GIF) predstavuje rámec pre medzinárodnú spoluprácu v oblasti výskumu a vývoja vytvorený na podnet Spojených štátov amerických v roku 2001. Cieľom GIF je spájať úsilie v záujme rozvoja nových koncepcií systémov jadrovej energie, ktoré majú poskytovať spoľahlivé dodávky energie a dostatočne zohľadňovať otázky jadrovej bezpečnosti, minimalizácie odpadu, nešírenia jadrových zbraní a obavy verejnosti.

               (2)

               Dňa 30. júla 2003 sa Spoločenstvo na základe rozhodnutia Komisie zo 4. novembra 2002 pripojilo ku GIF podpísaním jeho charty (ďalej len „charta“), ktorú počiatoční signatári podpísali v roku 2001. Na základe rozhodnutia Komisie z 29. júna 2011 sa pôvodné 10-ročné pristúpenie Spoločenstva k charte predĺžilo na dobu neurčitú s výhradou odstúpenia prostredníctvom jednomyseľného súhlasu členských štátov Únie. Ktorýkoľvek člen GIF, vrátane Spoločenstva, môže odstúpiť prostredníctvom písomného oznámenia s výpovednou lehotou 90 dní. Keďže charta nestanovuje finančné výmeny ani osobitné rozpočtové príspevky medzi zmluvnými stranami, patrí do rozsahu pôsobnosti článku 101 tretieho odseku zmluvy.

               (3)

               S cieľom implementovať chartu uzavreli jej signatári Rámcovú dohodu o medzinárodnej spolupráci v oblasti výskumu a vývoja systémov jadrovej energie štvrtej generácie (ďalej len „rámcová dohoda“), ktorá stanovuje podmienky spolupráce ako aj následné systémové a projektové opatrenia.

               (4)

               Na základe rozhodnutia Rady z 20. decembra 2005 o schválení pristúpenia Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu k rámcovej dohode a rozhodnutia Komisie z 12. januára 2006, prijatých podľa článku 101 druhého odseku zmluvy, Spoločenstvo pristúpilo k rámcovej dohode 24. januára 2006, keď riadne splnomocnený komisár podpísal listinu o pristúpení, ktorá bolo potom uložená u Organizácie pre hospodársku spoluprácu a rozvoj 10. februára 2006 v Paríži. Spoločné výskumné centrum bolo určené ako vykonávací orgán Spoločenstva v súlade s článkom III ods. 2 rámcovej dohody.

               (5)

               Rámcová dohoda nadobudla platnosť 28. februára 2005 na obdobie 10 rokov a 26. februára 2015 bola predĺžená, keď štyri zmluvné strany vyjadrili svoj súhlas s tým, že budú viazané Dohodou o predĺžení Rámcovej dohody o medzinárodnej spolupráci v oblasti výskumu a vývoja systémov jadrovej energie štvrtej generácie (ďalej len „dohoda o predĺžení“) v súlade so špecifickým postupom predĺženia stanoveným v rámcovej dohode. Spoločenstvo a ostatní signatári, ktorí neboli schopní dokončiť svoje vnútorné postupy schvaľovania včas, môžu následne obnoviť svoju účasť prostredníctvom podpisu v súlade s článkom II ods. 3 dohody o predĺžení.

               (6)

               Obnovenie účasti Spoločenstva na rámcovej dohode je nezávislé od akéhokoľvek rozhodnutia o rozsahu účasti Spoločenstva na rozličných systémoch GIF a súvisiacich projektových opatreniach. Spoločenstvo bude samostatne určovať charakter svojho príspevku, intelektuálneho a finančného, k aktivitám GIF.

               (7)

               Obnovenie rámcovej dohody Komisiou v mene Spoločenstva prostredníctvom podpísania dohody o predĺžení v súlade so špecifickým postupom predĺženia by sa preto mal schváliť,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu schvaľuje uzavretie Dohody o predĺžení Rámcovej dohody o medzinárodnej spolupráci v oblasti výskumu a vývoja systémov jadrovej energie štvrtej generácie zo strany Komisie.
   Text dohody o predĺžení je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 12. februára 2016

            Za Radu

            predseda

         J.R.V.A. DIJSSELBLOEM


title: Rozhodnutie Rady z 22. októbra 1990 o uzatvorení v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva dohovoru Organizácie Spojených národov proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31990D0611

Úradný vestník L 326 , 24/11/1990 S. 0056 - 0057

		Rozhodnutie Radyz 22. októbra 1990o uzatvorení v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva dohovoru Organizácie Spojených národov proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami(90/611/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, najmä na jej článok 113,so zreteľom na odporúčanie Komisie,keďže 8. júna 1989 v sídle Organizácie spojených národov v New Yorku podpísalo spoločenstvo, ako aj všetky jeho členské štáty, dohovor Organizácie spojených národov proti nedovolenému obchodu s narkotikami a psychotropnými látkami prijatý 19. decembra 1988 vo Viedni;keďže úsilie Organizácie spojených národov, Rady, Európskej rady z decembra 1989 a Výboru pre boj s drogami (CELAD) umožnilo, aby dohovor rýchlo vstúpil do účinnosti;keďže väčšina členských štátov ukončí svoje vnútorné ratifikačné postupy počas niekoľkých mesiacov a najneskôr do 30. júna 1991;keďže by spoločenstvo v rámci svojich právomocí malo dohovor schváliť najneskôr do toho istého dňa ako prvé členské štáty,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Dohovor Spojených národov proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami sa týmto v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva schvaľuje.Článok 2Predseda Rady uloží v mene spoločenstva listinu o schválení dohovoru u generálneho tajomníka Spojených národov.Predseda Rady súčasne uloží vyhlásenie o oprávnení k rokovaniu obsiahnutému v prílohe tohoto rozhodnutia v súlade s článkom 27 tohto dohovoru.V Luxemburgu 22. októbra 1990Za RadupredsedaG. De Michelis--------------------------------------------------PRÍLOHAVYHLÁSENIE UVEDENÉ V ČLÁNKU 2 DRUHOM PODODSEKUPrávomoc Európskeho hospodárskeho spoločenstva v záležitostiach, ktoré upravuje Dohovor Organizácie Spojených národov proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami (vyhlásenie podľa článku 27 ods. 2 tohto dohovoru)Článok 27 ods. 2 Dohovoru Organizácie Spojených národov proti nedovolenému obchodu s omamnými a psychotropnými látkami stanovuje, že regionálne organizácie pre hospodársku integráciu vo svojich listinách o formálnom potvrdení spresnia, aký je rozsah ich právomocí v záležitostiach upravovaných dohovorom.Európske hospodárske spoločenstvo bolo založené Rímskou zmluvou, ktorá bola podpísaná 25. marca 1957 a do platnosti vstúpila 1. januára 1958. Táto zmluva bola pozmenená a doplnená Jednotným európskym aktom, ktorý vstúpil do platnosti 1. júla 1987.V súlade s vyššie uvedenými ustanoveniami má Európske hospodárske spoločenstvo v súčasnosti právomoci v otázkach obchodnej politiky týkajúcich sa látok bežne používaných pri nedovolenej výrobe omamných a psychotropných látok, teda v otázkach, ktorými sa zaoberá článok 12 dohovoru.Výkon právomocí, ktoré členské štáty preniesli na základe zmlúv na Spoločenstvo, sa vzhľadom na ich povahu priebežne vyvíja. Spoločenstvo si preto vyhradzuje právo urobiť ďalšie vyhlásenia podľa článku 27 ods. 2 dohovoru.--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie výkonného výboru zo 16. decembra 1998 o zavedení jednotného formulára poskytujúceho dôkaz o pozvaní, sponzorstve a ubytovaní (SCH/Com-ex (98) 57)

text:
Dôležité právne oznámenie

|

41998D0057

Úradný vestník L 239 , 22/09/2000 S. 0299 - 0307

		Rozhodnutie výkonného výboruzo 16. decembra 1998o zavedení jednotného formulára poskytujúceho dôkaz o pozvaní, sponzorstve a ubytovaní(SCH/Com-ex (98) 57)VÝKONNÝ VÝBOR,so zreteľom na článok 132 Dohovoru, ktorým sa vykonáva Schengenská dohoda,so zreteľom na článok 9 vyššie uvedeného dohovoru,keďže je v záujme všetkých schengenských štátov uplatňovať jednotné pravidlá na vydávanie víz v zmysle ich spoločnej politiky v oblasti pohybu osôb, s cieľom zabrániť prípadným negatívnym dôsledkom v súvislosti so vstupom na schengenské územie a vnútornou bezpečnosťou,so želaním budovať na doterajších pozitívnych skúsenostiach so Spoločnými konzulárnymi pokynmi a naďalej harmonizovať postup vydávania víz,vedený princípom solidarity medzi schengenskými partnermi,ROZHODOL TAKTO:Bod 1.4 kapitoly V. Spoločných konzulárnych pokynov pre víza (Overenie ostatných dokladov v závislosti od žiadosti) stanovuje používanie jednotného formuláru poskytujúceho dôkaz o ubytovaní.Pripojený formulár poskytuje vysoký stupeň flexibility a umožňuje použitie tohto formulára prispôsobeného právnemu stavu každej zmluvnej strany, keďže schengenské štáty používajú v súčasnosti veľmi odlišné formuláre na rôzne druhy povinností.Tieto odlišnosti majú vplyv najmä na zvýšené riziko zneužitia a z tohto dôvodu zavádzajú schengenské štáty doklad obsahujúci znaky určené na zabránenie falšovania a napodobneniu.Štandardný formulár je teda jednotný v tomto:- úprave a štruktúre a- ochranných znakoch.Štandardný formulár bude zavedený v roku 1999 v tých štátoch vykonávajúcich Schengenský dohovor, v ktorých vnútroštátne právne predpisy vydávajú ustanovenia týkajúce sa takéhoto druhu dôkazu.1. K bodu 1.4 kapitoly V. Spoločných konzulárnych pokynov sa dopĺňa táto veta:"Ak vnútroštátne právne predpisy schengenských štátov požadujú dôkaz o pozvaniach od súkromných osôb alebo na služobnú cestu, vyhlásenia o sponzorstve alebo dôkaz o ubytovaní, použije sa jednotný formulár [1]."2. Schengenské zmluvné strany vyhotovia harmonizovaný formulár v súlade so svojimi vnútroštátnymi zákonmi.3. Jednotný formulár, ktorý majú schengenské zmluvné strany použiť na vyhlásenie o sponzorstve, pozvaní alebo dôkazu o ubytovaní, bude vypracovaný na centrálnej úrovni podľa špecifikácií stanovených v prílohe A (technický popis ochranných znakov) a v prílohách A1 a A2 (vzor). Povinné štandardné prvky jednotného formulára sú uvedené v prílohe B.4. Vzory dokladov vydávaných zmluvnými stranami doplnia sa do Spoločných konzulárnych pokynov vo forme prílohy 15.5. Francúzsko dodá ostatným schengenským štátom filmy požadované na výrobu formulárov. Zmluvné strany budú spoločne niesť tieto náklady.6. Ochranné znaky dokladu sa budú podrobne skúmať v pravidelných intervaloch (podľa možnosti každé dva roky) bez ohľadu na akékoľvek všeobecné zmeny a doplnenia, ktoré sa môžu ukázať ako nevyhnutné, ak falšovatelia sfalšujú formulár, alebo ak dôjde k prezradeniu ochranných opatrení vzťahujúcich sa na ochranné znaky.7. Doklad bude vyhotovený najmenej v troch jazykoch.8. Toto rozhodnutie nadobudne účinnosť po tom, ako schengenské štáty zašlú oznámenie, že vykonali požadované opatrenia.V Berlíne 16. decembra 1998predsedaC. H. Schapper[1] Belgicko, Dánsko, Fínsko, Francúzsko, Nemecko, Grécko, Island, Taliansko, Luxembursko, Holandsko, Nórsko, Rakúsko, Portugalsko a Švédsko uplatňujú tieto princípy.--------------------------------------------------DÔVERNÉPríloha ATechnický opis formulára--------------------------------------------------Príloha A1+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Príloha A2+++++ TIFF ++++++++++ TIFF +++++--------------------------------------------------Príloha B+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 2014/585/EÚ: Rozhodnutie Európskeho parlamentu z  3. apríla 2014 o absolutóriu za plnenie rozpočtu Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť za rozpočtový rok 2012

text:
               5.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 266/222

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 3. apríla 2014
   o absolutóriu za plnenie rozpočtu Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť za rozpočtový rok 2012
   (2014/585/EÚ)
   EURÓPSKY PARLAMENT,

               —

               so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť za rozpočtový rok 2012,

               —

               so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení ročnej účtovnej závierky Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť za rozpočtový rok 2012 spolu s odpoveďami inštitútu (1),

               —

               so zreteľom na odporúčanie Rady z 18. februára 2014 (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               so zreteľom na článok 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (2), a najmä na jeho článok 185,

               —

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a najmä na jeho článok 208,

               —

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 z 20. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (4), a najmä na jeho článok 15,

               —

               so zreteľom na nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (5),

               —

               so zreteľom na delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1271/2013 z 30. septembra 2013 o rámcovom nariadení o rozpočtových pravidlách pre subjekty uvedené v článku 208 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (6), a najmä na jeho článok 108,

               —

               so zreteľom na článok 77 a prílohu VI k rokovaciemu poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanovisko Výboru pre práva žien a rodovú rovnosť (A7-0230/2014),

               1.

               udeľuje riaditeľke Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť absolutórium za plnenie rozpočtu inštitútu za rozpočtový rok 2012;

               2.

               uvádza svoje poznámky v priloženom uznesení;

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie a uznesenie, ktoré je jeho neoddeliteľnou súčasťou, riaditeľke Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť, Rade, Komisii a Dvoru audítorov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Martin SCHULZ

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ C 365, 13.12.2013, s. 127.

      (2)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ L 403, 30.12.2006, s. 9.

      (5)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Ú. v. EÚ L 328, 7.12.2013, s. 42.