title: Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2016/2326 z 21. októbra 2015 o štátnej pomoci SA.38375 (2014/C ex 2014/NN), ktorú poskytlo Luxembursko spoločnosti Fiat [oznámené pod číslom C(2015) 7152] (Text s významom pre EHP )

text:
                  22.12.2016

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 351/1

            ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2016/2326
      z 21. októbra 2015
      o štátnej pomoci SA.38375 (2014/C ex 2014/NN), ktorú poskytlo Luxembursko spoločnosti Fiat

            [oznámené pod číslom C(2015) 7152]

      (Iba francúzske znenie je autentické)
      (Text s významom pre EHP)
      EURÓPSKA KOMISIA,
      so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2 prvý pododsek (1),
      so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
      po výzve zainteresovaných tretích strán, aby predložili svoje pripomienky podľa uvedených článkov (2), a po zohľadnení týchto pripomienok,
      keďže:
      1.   POSTUP

                  (1)

                  Listom z 19. júna 2013 Komisia zaslala Luxembursku žiadosť o podrobné informácie týkajúce sa vnútroštátnej praxe v oblasti záväzných stanovísk (3).

                  (2)

                  Listom zo 17. júla 2013 luxemburské orgány odpovedali na žiadosť vo všeobecnom duchu a poskytli časť požadovaných informácií. Ich odpoveď konkrétne obsahovala opis právnych zásad a vnútroštátnych pravidiel, ktorými sa riadi luxemburská daňová správa (Administration des contributions directes) pri prijímaní daňového rozhodnutia v oblasti zdaňovania spoločností (ďalej len „záväzné stanovisko“ alebo „stanovisko“ (4)), spresnenie postupu, pomocou ktorého možno získať takéto rozhodnutie a informácií, ktoré má predložiť daňový subjekt, a uvádzalo sa v nej, či stanoviská prijaté daňovou správou boli alebo neboli zverejnené. Luxemburské orgány nereagovali na žiadosť Komisie a neposkytli jej zoznam záväzných stanovísk, ktoré prijala ich daňová správa v roku 2010, 2011 a 2012, ani ďalšie príslušné informácie, ako sú názvy spoločností, ich činnosť, dátum vydania stanovísk, trvanie platnosti stanovísk a typ transakcií, na ktoré sa vzťahovali tieto stanoviská.

                  (3)

                  Listom z 30. augusta 2013 Komisia zaslala luxemburským orgánom pripomienku, v ktorej ich žiadala, aby poskytli zoznam záväzných stanovísk prijatých v rokoch 2010, 2011 a 2012 (5).

                  (4)

                  Listami z 20. a 23. septembra 2013 luxemburské orgány vyslovili poľutovanie nad tým, že niektoré informácie týkajúce sa žiadosti Komisie o informácie sa objavili v tlači. Okrem toho spochybnili právny základ žiadosti Komisie o informácie.

                  (5)

                  Listom z 2. októbra 2013 Komisia odpovedala luxemburským orgánom s uvedením právneho základu, ktorý jej umožnil začať na vlastný podnet prešetrovanie praxe Luxemburska v oblasti záväzných stanovísk, a udelila im dodatočnú lehotu na predloženie zoznamu požadovaných záväzných stanovísk.

                  (6)

                  Stretnutie luxemburských orgánov s Komisiou sa uskutočnilo 11. októbra 2013. Luxemburské orgány následne listom zo 14. októbra 2013 vyjadrili pochybnosti o tom, či právnym základom, ktorý uviedla Komisia, možno podložiť široký a všeobecný charakter žiadosti o informácie. Komisia na tento list odpovedala listom z 15. októbra 2013.

                  (7)

                  Nasledovala ďalšia korešpondencia medzi luxemburskými orgánmi (listy z 11. novembra a 2. decembra 2013) a Komisiou (listy zo 14. novembra a 12. decembra 2013), v rámci ktorej luxemburské orgány vysvetlili, že z dôvodu vytvárania novej vlády nemôžu odpovedať na žiadosť o informácie. Komisia im preto udelila predĺženie lehoty na poskytnutie odpovede do 15. januára 2014, pričom vo svojich dvoch listoch spresnila, že bude musieť prijať rozhodnutie o príkaze na poskytnutie informácií, ak jej žiadosť o informácie zostane nevypočutá.

                  (8)

                  Listom z 15. januára 2014 luxemburské orgány predložili 22 záväzných stanovísk z obdobia rokov 2010 – 2013, no názvy daňových subjektov boli z týchto dokumentov odstránené. Podľa luxemburských orgánov týchto 22 stanovísk – jedno z nich sa týkalo záväzného stanoviska k stanoveniu metódy ocenenia (ďalej len „stanovisko k metóde ocenenia“) pre spoločnosť označovanú ako FFT (ďalej len „stanovisko k metóde ocenenia vo FFT“ alebo „sporné záväzné stanovisko“) – dobre ilustrujú luxemburskú prax v oblasti záväzných stanovísk.

                  (9)

                  Stanovisko k metóde ocenenia vo FFT obsahovalo tieto dokumenty (6):

                              a)

                              list [daňového poradcu] (*1) v mene klienta FFT zo 14. marca 2012, ktorý obsahuje žiadosť o schválenie dohody o transferovom oceňovaní od luxemburskej daňovej správy;

                              b)

                              správa o transferovom oceňovaní s analýzou transferového oceňovania, ktorú vypracoval daňový poradca na podloženie žiadosti o stanovisko k metóde ocenenia vo FFT (ďalej len „správa o transferovom oceňovaní“);

                              c)

                              list luxemburskej daňovej správy z 3. septembra 2012, ktorým schvaľuje dohodu o transferovom oceňovaní navrhovanú daňovým poradcom.

                  (10)

                  Listom zo 7. marca 2014 Komisia požiadala luxemburské orgány, aby potvrdili, že spoločnosť „Fiat Finance and Trade Ltd“ je daňový subjekt označovaný ako FFT v stanovisku k metóde ocenenia vo FFT. Zároveň uviedla, že na základe predložených informácií nemožno vylúčiť, že stanovisko k metóde ocenenia vo FFT predstavuje štátnu pomoc pre FFT nezlučiteľnú s vnútorným trhom. Komisia požiadala luxemburské orgány, aby jej poskytli ďalšie príslušné informácie potrebné na posúdenie stanoviska k metóde ocenenia vo FFT. Keďže luxemburské orgány neodpovedali na tento list, Komisia im 7. apríla 2014 poslala pripomienku (7).

                  (11)

                  Luxemburské orgány 24. apríla 2014 odpovedali na list zo 7. marca 2014 a potvrdili, že nemajú žiadne ďalšie príslušné informácie potrebné na posúdenie stanoviska k metóde ocenenia vo FFT. V súvislosti s otázkou, či spoločnosť „FFT“ zodpovedá spoločnosti „Fiat Finance and Trade Ltd“, luxemburské orgány poukázali na ustanovenia o zachovávaní dôvernosti v luxemburských právnych predpisoch a tvrdili, že tieto ustanovenia im zakazujú potvrdiť totožnosť daného daňového subjektu.

                  (12)

                  Komisia 24. marca 2014 prijala rozhodnutie o príkaze na poskytnutie informácií na základe článku 10 nariadenia Rady (ES) č. 659/1999 (8), v ktorom od luxemburských orgánov žiada zoznam záväzných stanovísk uvedených v odôvodnení 2.

                  (13)

                  Rozhodnutím z 11. júna 2014 Komisia začala konanie vo veci formálneho zisťovania ustanovené v článku 108 ods. 2 ZFEÚ (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“) (9) zamerané na stanovisko k metóde ocenenia vo FFT. K rozhodnutiu o začatí konania bolo pripojené rozhodnutie o príkaze na poskytnutie informácií (ďalej len „rozhodnutie o príkaze“), ktorým sa Luxembursku v lehote jedného mesiaca od oznámenia daného rozhodnutia nariaďovalo predložiť všetky potrebné dokumenty, informácie a údaje s cieľom umožniť Komisii rozhodnúť o existencii údajnej pomoci, a prípadne o zlučiteľnosti takejto pomoci s vnútorným trhom. Komisia predovšetkým od Luxemburska žiadala, aby potvrdilo totožnosť príjemcu opatrenia.

                  (14)

                  Luxembursko predložilo pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania listom zo 14. júla 2014. Zároveň uviedlo, že vzhľadom na to, že Komisia nevedela konštatovať existenciu štátnej pomoci, nemusí odpovedať na otázky položené v rozhodnutí o začatí konania ani v rozhodnutí o príkaze.

                  (15)

                  Listom zo 14. augusta 2014 Komisia požiadala Luxembursko, aby jej poskytlo chýbajúce informácie uvedené v rozhodnutí o začatí konania a v rozhodnutí o príkaze. Zároveň požiadala Luxembursko o povolenie priamo sa obrátiť na spoločnosť FFT, aby jej mohla položiť nezodpovedané otázky v súlade s článkom 6a nariadenia (ES) č. 659/1999.

                  (16)

                  Luxembursko 3. septembra 2014 čiastočne odpovedalo na otázky, ktoré dovtedy neboli zodpovedané, a uviedlo, že časť požadovaných informácií predstavuje obchodné tajomstvá spoločnosti FFT, ktoré nie sú v jeho vlastníctve. Takisto potvrdilo, že spoločnosť FFT skutočne zodpovedá spoločnosti Fiat Finance and Trade Ltd., a povolilo Komisii klásť otázky priamo spoločnosti FFT.

                  (17)

                  Rozhodnutie o začatí konania bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie
                      (10)17. októbra 2014. Komisia v ňom vyzvala zainteresované strany, aby predložili pripomienky k predmetnému opatreniu pomoci. Listom z 30. októbra 2014 jej boli doručené pripomienky spoločnosti FFT.

                  (18)

                  Luxembursko 22. decembra 2014 predložilo zoznam príjemcov záväzných stanovísk v záujme vyhovenia žiadosti o informácie uvedenej v liste Komisie z 19. júna 2013. V tomto zozname sú vymenované stanoviská, ktoré luxemburská daňová správa prijala v rokoch 2010, 2011 a 2012.

                  (19)

                  Listom z 5. januára 2015 Luxembursko predložilo poznámky k pripomienkam, ktoré boli doručené v reakcii na rozhodnutie o začatí konania.

                  (20)

                  Komisia 12. februára 2015 prijala rozhodnutie, v ktorom informovala Luxembursko, že v súlade s článkom 6a nariadenia (ES) č. 659/1999 konštatovala, že postup vo veci formálneho zisťovania týkajúceho sporného záväzného stanoviska bol do daného dátumu neúčinný. Na tomto základe a s povolením Luxemburska (11) Komisia mohla položiť svoje otázky priamo spoločnosti FFT.

                  (21)

                  Listami z 20. februára 2015 Komisia zaslala žiadosť o informácie Luxembursku a spoločnosti FFT. Žiadosť o informácie adresovaná spoločnosti FFT vychádzala z článku 6a ods. 6 nariadenia (ES) č. 659/1999.

                  (22)

                  Listom z 24. februára 2015 Luxembursko reagovalo na rozhodnutie Komisie z 12. februára 2015, pričom vyjadrilo prekvapenie nad vývojom konania v danej veci a pochybnosti o opodstatnenosti vyhlásenia postupu za neúčinný s prihliadnutím na veľký objem informácií, ktoré Luxembursko poskytlo Komisii počas vyšetrovania.

                  (23)

                  E-mailovými správami z 26. februára a 3. marca 2015 spoločnosť FFT požiadala o spresnenia v súvislosti so žiadosťou o informácie a požiadala o predĺženie lehoty na odpoveď, ktoré jej Komisia udelila e-mailovou správou z 5. marca 2015.

                  (24)

                  Listom z 5. marca 2015 Komisia odpovedala na list Luxemburska z 24. februára 2015.

                  (25)

                  Komisia 23. marca 2015 (12) požiadala Luxembursko v reakcii na zoznam záväzných stanovísk, ktoré jej zaslalo 22. decembra 2014, aby jej poskytlo doplňujúce informácie o uvedených stanoviskách za roky 2010, 2011 a 2012. Luxembursko najmä žiadala, aby spresnilo, ktoré stanoviská sa týkali správy pokladnice a ktoré sa týkali neintegrovaných alebo samostatných spoločností. Komisia takisto Luxembursko požiadala, aby jej poskytlo niekoľko stanovísk týkajúcich sa určitých konkrétnych skupín spoločností.

                  (26)

                  Listom z 24. marca 2015 Luxembursko odpovedalo na žiadosť Komisie o informácie z 20. februára 2015 (13).

                  (27)

                  Listom z 31. marca 2015 spoločnosť FFT odpovedala na žiadosť Komisie o informácie z 20. februára 2015. Jej odpoveď okrem iného obsahovala usmernenia skupiny Fiat v oblasti transferového oceňovania.

                  (28)

                  Luxembursko 23. apríla 2015 predložilo doplňujúce informácie o 1 900 stanoviskách zo stanovísk, ktoré obsahovala jeho odpoveď z 22. decembra 2014. Uviedlo, že tri z vymenovaných stanovísk sa týkali správy pokladnice – dve boli prijaté v roku 2010 a jedno v roku 2011. Komisia 23. marca 2015 požiadala o poskytnutie dvoch z týchto stanovísk, pretože sa týkali spoločností uvedených v jej žiadosti z 23. marca 2015.

                  (29)

                  Dňa 27. apríla 2015 sa konalo stretnutie spoločnosti FFT, luxemburských orgánov a Komisie.

                  (30)

                  Luxembursko 4. júna 2015 predložilo doplňujúce informácie, o ktoré požiadala Komisia 23. marca 2015 a ktoré sa týkali 5 327 stanovísk zo stanovísk vymenovaných v jeho odpovedi z 22. decembra 2014. Uviedlo v nich predovšetkým to, že desať ďalších stanovísk sa týkalo správy pokladnice […]. Komisii bolo okrem toho 25. júna 2015 zaslané stanovisko týkajúce sa spoločnosti G.

                  (31)

                  Luxembursko 18. júna 2015 zaslalo stanovisko týkajúce sa spoločnosti E (stanovisko z roku 2011).

                  (32)

                  Listom z 10. júla 2015 Luxembursko predložilo argumentáciu, podľa ktorej by Komisia v prípade negatívneho konečného rozhodnutia nemohla požadovať vymáhanie prípadnej pomoci od príjemcu so spätnou účinnosťou, teda k dátumu vydania záväzného stanoviska.

                  (33)

                  Dňa 15. júla 2015 sa uskutočnilo stretnutie finančného riaditeľa spoločnosti Fiat Chrysler Automobiles N.V., nástupkyne spoločnosti Fiat S.p.A., luxemburských orgánov a Komisie.

            2.   OPIS OPATRENIA

      2.1.   Opis príjemcu

                  (34)

                  Spoločnosť FFT patrí do skupiny Fiat. V čase vydania sporného záväzného stanoviska skupina Fiat pozostávala z talianskej spoločnosti Fiat S.p.A. so sídlom v Turíne a zo všetkých spoločností podliehajúcich riadeniu spoločnosti Fiat S.p.A. (ďalej spoločne nazývané v tomto rozhodnutí „Fiat“ alebo „skupina Fiat“). Po tom, ako sa 12. októbra 2014 spoločnosť Fiat S.p.A. zlúčila so spoločnosťou Fiat Investments N.V., sa spoločnosť Fiat Chrysler Automobiles N.V. stala nástupkyňou spoločnosti Fiat S.p.A. (14).

                  (35)

                  Skupina Fiat vykonáva priemyselné činnosti a poskytuje finančné služby v automobilovom priemysle. Komisia sa odvoláva na odôvodnenia 20 a 21 v rozhodnutí o začatí konania, v ktorých možno nájsť presnejší opis činností skupiny Fiat.

                  (36)

                  Spoločnosť FFT poskytuje pokladničné služby a služby financovania spoločnostiam skupiny Fiat, ktoré majú sídlo (prevažne) v Európe (okrem Talianska), a takisto riadi niekoľko štruktúr konsolidácie zostatkov pre spoločnosti skupiny Fiat so sídlom v Spojenom kráľovstve, Dánsku, Belgicku, Holandsku, Švajčiarsku, Rakúsku, Nemecku a v Španielsku. Spoločnosť FFT pôsobí z Luxemburska, v ktorom má svoje sídlo, a prostredníctvom dvoch pobočiek, z ktorých jedna je v Londýne (Spojené kráľovstvo) a druhá v Madride (Španielsko).

                  (37)

                  Správa o transferovom oceňovaní, ktorá bola poskytnutá Komisii 15. januára 2014, obsahuje informácie o spoločnosti FFT zhrnuté v odôvodneniach 38 až 51 (15).

                  (38)

                  Fiat sa rozhodol centralizovať funkcie správy financií a pokladnice, pričom všetky činnosti financovania, správy podnikových financií, vzťahov s bankami, riadenia devízového a úrokového rizika, riadenia konsolidácie zostatkov, operácií na peňažnom trhu, riadenia pokladnice, zberových a platobných iniciačných služieb vykonávajú „spoločnosti poverené správou peňažného toku“.

                  (39)

                  Spoločnosti poverené správou peňažného toku sú zorganizované takto:

                              —

                              Fiat Finance S.p.A. (ďalej len „FF“) je spoločnosť poverená správou peňažného toku so sídlom v Taliansku, ktorej je zverená koordinácia operácií financovania pre spoločnosti skupiny Fiat so sídlom v Taliansku,

                              —

                              FFT vykonáva správu pokladnice pre spoločnosti skupiny Fiat so sídlom v Európe (okrem Talianska),

                              —

                              Fiat Finance North America, Inc. (ďalej len „FFNA“) vykonáva správu pokladnice pre spoločnosti skupiny Fiat so sídlom v Spojených štátoch amerických,

                              —

                              Fiat Finance Canada, Ltd. (ďalej len „FFC“) vykonáva správu pokladnice pre spoločnosti skupiny Fiat so sídlom v Kanade,

                              —

                              Fiat Finanças Brasil Ltda (ďalej len „FFB“) vykonáva správu pokladnice pre spoločnosti skupiny Fiat so sídlom v Brazílii.

                  (40)

                  Cezhraničné transakcie medzi spoločnosťami v rámci skupiny, do ktorých sa FFT zapája, možno rozdeliť do dvoch hlavných kategórií:

                              —

                              transakcie medzi spoločnosťami poverenými správou peňažného toku (v rámci odvetvia)

                                          —

                                          T1 – medzipodnikové úvery od FFT pre FF: zdroje financovania FFT sa opierajú o dlhopisy, bankové úverové linky a o medzipodnikové vklady,

                                          —

                                          T2 – medzipodnikové úvery od FFNA pre FFT: zdroje financovania FFNA sa opierajú v zásade o dlhopisy emitované so zárukou,

                              —

                              transakcie medzi spoločnosťami poverenými správou peňažného toku a spoločnosťami skupiny Fiat (v rámci skupiny)

                                          —

                                          T3 – transakcie (úvery/vklady) medzi FFT a spoločnosťami skupiny, ktoré sa nachádzajú v iných krajinách (zväčša európskych),

                                          —

                                          T4 – záruky poskytnuté spoločnosťou Fiat S.p.A. (16) v súvislosti s dlhopismi emitovanými spoločnosťami FFT a FFNA, bilaterálne úverové linky a programy financovania ad hoc (t. j. cenné papiere vo Francúzsku pre FFT).

                  (41)

                  V nasledujúcom obrázku sú znázornené operácie financovania (od T1 po T3).

                     Hlavné cezhraničné transakcie v rámci skupiny

                  (42)

                  Pokiaľ ide o vykonávané funkcie, spoločnosť FFT sa venuje financovaniu na trhu a investovaniu likvidity, rozvíjaniu vzťahov s aktérmi na finančnom trhu, službám koordinácie a finančného poradenstva pre spoločnosti skupiny, službám správy pokladnice pre spoločnosti skupiny, krátkodobému a strednodobému medzipodnikovému financovaniu a koordinácii s inými spoločnosťami financovania.

                  (43)

                  Pokiaľ ide o financovanie na trhu a investovanie likvidity, spoločnosť FFT mobilizuje finančné prostriedky, aby ich mohla sprostredkovať na podporu operácií rastu spoločností skupiny a príslušne ich investovať. V otázke riadenia finančných rizík sa spoločnosť FFT pridŕža usmernení stanovených v príslušných vnútorných politikách skupiny (devízové riziko a úverové riziko). Financovanie spoločnosti FFT pochádza z nástrojov, ako je emisia dlhopisov (prostredníctvom programu „Global Medium Term Note“ alebo „GMTN“, v ktorom je spoločnosť FFT spolu so spoločnosťami FFNA a FFC emitentom), termínované bankové úvery, účelové a bezúčelové úverové linky atď. V rámci riadenia likvidity spoločnosť FFT investuje prebytkové likvidné prostriedky v bankových inštitúciách s najlepším hodnotením alebo vo vysoko hodnotených fondoch likvidity.

                  (44)

                  Pokiaľ ide o expozíciu devízovému riziku, spoločnosť FFT riadi túto expozíciu najmä prostredníctvom termínovaných devízových zmlúv a menových swapov. Expozícia devízovému riziku z veľkej časti súvisí s rôznym trvaním pasív a aktív a s riadením. FFT používa najmä úrokové swapy (ďalej len „IRS“ – Interest Rate Swap) a dohody o forwardovej úrokovej miere (ďalej len „FRA“ – Forward Rate Agreements).

                  (45)

                  Pokiaľ ide o vzťahy s aktérmi finančného trhu, spoločnosť FFT v koordinácii so spoločnosťou FF komunikuje s trhmi a finančnými inštitúciami s cieľom poskytovať im informácie a údaje o skupine a podporovať tak solventnosť a finančné postavenie skupiny.

                  (46)

                  V rámci služieb koordinácie a finančného poradenstva pre spoločnosti skupiny je úlohou spoločnosti FFT poskytovať im finančnú pomoc, skúmať ich finančné potreby, identifikovať najlepšie finančné riešenia, zostavovať finančné zmluvy a kontrolovať výkonnosť finančných produktov s prihliadnutím na potreby spoločností skupiny.

                  (47)

                  Spoločnosť FFT dohliada na peňažný tok, potreby financovania a likviditu spoločností s cieľom optimalizovať účinnosť a efektívnosť riadenia vlastných zdrojov skupiny. Spoločnosť FFT riadi štruktúry konsolidácie zostatkov v Spojenom kráľovstve, Dánsku, Belgicku, Holandsku, Švajčiarsku, Rakúsku, Nemecku a v Španielsku. Každý deň sa zostatky z jednotlivých krajín centralizujú na ústrednom účte spoločnosti FFT v záujme celkového riadenia finančnej situácie. Konkrétnejšie, počas dňa sa na účtoch spoločností skupiny (držané v bankách) prijímajú a vykonávajú platby v rámci ich bežnej činnosti. Na konci dňa zostatky na účtoch spoločností skupiny vykazujú pozitívnu alebo negatívnu pozíciu. V obidvoch prípadoch sú automaticky kryté ústredným účtom spoločnosti FFT otvoreným v každej krajine. Sumy z jednotlivých vnútroštátnych ústredných účtov sa následne pomocou manuálnych prevodov presmerujú (jedným alebo druhým smerom) na hlavný ústredný účet. Každý deň sa tak bežné účty spoločností skupiny vyrovnávajú na nulu. V závislosti od dennej pozície na bežných účtoch sa účastníkom na konsolidácii zostatkov zo spoločností skupiny pripočítavajú alebo odpočítavajú úroky, ktoré sa vypočítavajú podľa medzipodnikového oceňovania.

                  (48)

                  Úroková sadzba úverov v rámci skupiny sa stanovuje ako súčet vážených priemerných nákladov kapitálu skupiny s pripočítaním marže. Úroková sadzba vkladov sa stanovuje podľa bezrizikovej sadzby zvýšenej o maržu z krátkodobých vkladov v bankách v súlade s vymedzeniami politiky skupiny v oblasti likvidity.

                  (49)

                  Pokiaľ ide o krátkodobé a strednodobé medzipodnikové financovanie a koordináciu s inými spoločnosťami financovania, FFT postupuje takto: v prvom prípade FFT poskytuje spoločnostiam skupiny finančné prostriedky, ktoré boli získané vo veľkých množstvách za veľkoobchodných podmienok na regulovaných trhoch (trhy s dlhopismi) alebo prostredníctvom rokovaní s finančnými inštitúciami; v druhom prípade sú prevody finančných prostriedkov medzi spoločnosťami financovania rekurentné s cieľom naplniť finančné potreby spoločností skupiny bez obracania sa na trh, keď je celková finančná pozícia skupiny pozitívna.

                  (50)

                  Hlavné riziká, s ktorými sa zväčša stretávajú spoločnosti poverené správou peňažného toku a na ktoré sa poukazuje v správe o transferovom oceňovaní, sú tieto riziká:

                              —

                              Trhové riziko: FFT pravidelne vyhodnocuje svoju expozíciu úrokovému a devízovému riziku (aby bola plne zabezpečená) a chráni sa pred týmito rizikami prostredníctvom derivátových finančných nástrojov v súlade s politikou skupiny v oblasti riadenia rizík. Nástroje využívané na tieto zabezpečenia sú hlavne štandardné menové swapy, termínované devízové zmluvy a úrokové swapy.

                              —

                              Úverové riziko súvisiace s bankovými vkladmi alebo inými podobnými krátkodobými investíciami: v správe o transferovom oceňovaní sa tvrdí, že toto riziko je mierne, pretože FFT rokuje len s veľkými finančnými inštitúciami a diverzifikuje prideľovanie peňažných prostriedkov. Aktíva skupiny nie sú vystavené tomuto riziku, pretože skupina má záujem na finančnej podpore všetkých spoločností skupiny (17), pretože časom sa v rámci skupiny nebudú vyskytovať žiadne prípady platobnej neschopnosti a pretože spoločnosti skupiny neregistrujú odpočty nevymožiteľných pohľadávok týkajúcich sa dlhu skupiny.

                              —

                              Riziko zlyhania protistrany súvisiace s derivátovými aktívami, ktoré sú držané vo vzťahu k tretím stranám (banky): toto riziko je mierne, pretože FFT rokuje len s veľkými finančnými inštitúciami a operácie s derivátmi sú rozdelené medzi mnohé inštitúcie. Aktíva skupiny nie sú vystavené tomuto riziku z dôvodov, ktoré sú uvedené v predchádzajúcom texte.

                              —

                              Operačné riziko: FFT vykonáva finančné operácie v súlade s usmerneniami a postupmi stanovenými spoločnosťou Fiat S.p.A. Finančné činnosti sú pod neustálym dohľadom a podliehajú postupom kontroly riadenia rizík, aby sa predišlo akýmkoľvek zlyhaniam v každodenných postupoch.

                  (51)

                  FFT spravuje veľký objem finančných aktív, ktoré súvisia hlavne s úvermi medzi spoločnosťami skupiny, pohľadávkami spoločností skupiny a v menšej miere s bankovými vkladmi. FFT používa informačné systémy potrebné na zabezpečovanie každodennej prevádzky a monitorovanie výsledkov finančných trhov.

            2.2.   Sporné záväzné stanovisko

                  (52)

                  Toto rozhodnutie sa týka stanoviska k metóde ocenenia vo FFT, čo je záväzné stanovisko o transferovom oceňovaní, ktoré prijalo Luxembursko v prospech spoločnosti FFT listom z 3. septembra 2012. V spornom záväznom stanovisku sa potvrdzuje metóda prideľovania zisku spoločnosti FFT v rámci skupiny Fiat, ktorú navrhol daňový poradca skupiny a ktorá spoločnosti FFT umožňuje ročne určovať výšku dane z príjmu právnických osôb, ktorá sa má zaplatiť v Luxembursku.

            2.2.1.   Stanovisko k metóde ocenenia vo FFT

                  (53)

                  Dokumenty, ktoré Komisii predložilo Luxembursko ako všetky podstatné prvky na podloženie sporného záväzného stanoviska, pozostávajú z dvoch listov a zo správy o transferovom oceňovaní uvedenej v odôvodnení 9.

                  (54)

                  Listom z 3. septembra 2012 luxemburská daňová správa potvrdila, že „analýza transferového oceňovania uvedená ďalej v texte bola vykonaná v súlade s obežníkom 164/2 z 28. januára 2011 a spĺňa princíp nezávislého vzťahu“ (sic). Inými slovami, luxemburská daňová správa pripustila, že analýza transferového oceňovania vykonaná daňovým poradcom, ktorá sa uvádza v správe o transferovom oceňovaní, vedie k nezávislej trhovej odmene za vykonávané funkcie a znášanie rizika spoločnosťou FFT. „Nezávislá trhová odmena“ pre spoločnosť FFT vymedzená v správe o transferovom oceňovaní a schválená v spornom záväznom stanovisku má takúto podobu: „V štúdii o transferovom oceňovaní je určená primeraná odmena za rizikový kapitál a vlastné zdroje, ktorá slúži na odmeňovanie funkcií vykonávaných spoločnosť sumou 2,542 milióna EUR, pričom sa prihliada na odchýlku +/– 10 %.“ Na čistý zisk vytvorený spoločnosťou FFT na základe tejto odmeny sa vzťahuje bežná daňová sadzba pre právnické osoby v Luxembursku vo výške 28,80 %. V liste sa ďalej uvádza, že rozhodnutie prijaté daňovou správou je záväzné päť rokov (t. j. od účtovného roka 2012 do účtovného roka 2016) (18).

            2.2.2.   Správa o transferovom oceňovaní

                  (55)

                  Podľa správy o transferovom oceňovaní sa za najvhodnejšiu metódu určovania zdaniteľného zisku spoločnosti FFT v rámci skupiny Fiat považuje metóda čistého obchodného rozpätia. Podľa daňového poradcu je metóda čistého obchodného rozpätia vhodná najmä vtedy, keď v rámci transakcie istá časť nepredstavuje unikátny a cenný príspevok, a keďže podľa daňového poradcu spoločnosť FFT poskytuje len finančné služby, táto metóda sa považuje za najvhodnejšiu metódu určenia nezávislých trhových cien v súlade s platnými zásadami OECD o transferovom oceňovaní. Keďže spoločnosť FFT okrem toho vykonáva svoje funkcie len pre spoločnosti skupiny Fiat, ktoré neprijímajú žiadny typ podobných služieb od tretích strán, nie je možné interné porovnanie. Daňový poradca sa preto domnieva, že je vhodnejšie vykonať externé porovnanie, v ktorom sa určia čisté marže, ktoré by sa dosiahli pri porovnateľných transakciách nezávislých spoločností (19).

                  (56)

                  V správe o transferovom oceňovaní daňový poradca stanovuje odmenu splatnú spoločnosti FFT, ktorá predstavuje zdaniteľný zisk, pričom vychádza z kapitálu, ktorý FFT potrebuje na výkon svojich funkcií a na znášanie rizík, ktoré jej vznikajú, s prihliadnutím na použité aktíva (20).

                  (57)

                  Táto odmena je stanovená takto: i) odhad „rizikového kapitálu“ spoločnosti FFT; ii) identifikácia vlastných zdrojov FFT použitých na výkon funkcií a na podporu finančných investícií; iii) odhad očakávanej odmeny za „rizikový kapitál“ spoločnosti FFT s uplatnením modelu oceňovania kapitálových aktív (ďalej len „model CAPM“ – Capital Asset Pricing Model) (21) a identifikácia návratnosti na odmeňovanie vlastných zdrojov použitých na vykonávanie funkcií a iv) výpočet celkových výnosov, ktoré sa majú ponechať spoločnosti FFT ako odmena za znášanie rizík a vykonávanie funkcií, skombinovaním výsledkov z krokov i) až iii).

                  (58)

                  Pokiaľ ide o krok i), na základe funkčnej analýzy uvedenej v správe o transferovom oceňovaní sa daňový poradca domnieva, že FFT znáša tieto riziká: operačné, úverové riziko a riziko zlyhania protistrany, pričom daňový poradca sa domnieva, že devízové riziko znášané spoločnosťou FFT je nulové. S uplatnením rámca Bazilej II (22) daňový poradca analogicky (23) odhadol minimálne požiadavky na vlastné zdroje spoločnosti FFT, aby bolo možné pokryť tieto riziká: operačné riziko, riziko zlyhania protistrany, devízové a úverové riziko takto:

                              —

                              operačné riziko: 15 % × (príjmové úroky z bankových vkladov – dlžné úroky z bankových úverov),

                              —

                              riziko zlyhania protistrany: 20 % x 6 % x (budúca expozícia + kladná reálna hodnota derivátov),

                              —

                              úverové riziko: 20 % × 6 % × pohľadávky voči tretím stranám (ročný priemer).

                  (59)

                  Výsledkom týchto výpočtov je to, čo daňový poradca nazýva „rizikový kapitál“ spoločnosti FFT zodpovedajúci hypotetickému regulatórnemu kapitálu spoločnosti FFT podľa rámca Bazilej II, ktorý uplatnil daňový poradca spoločnosti FFT a ktorý je zhrnutý v tabuľke 1.

                     Tabuľka 1

                     Minimálne kapitálové požiadavky spoločnosti FFT

                              (v tisícoch EUR)

                              Minimálne kapitálové požiadavky

                              2011

                              Operačné riziko

                              938

                              Riziko zlyhania protistrany

                              2 603

                              Devízové riziko

                              0

                              Úverové riziko

                              24 982

                              Minimálne kapitálové požiadavky podľa rámca Bazilej II

                              28 523

                  (60)

                  Pokiaľ ide o krok ii), to, čo sa v správe o transferovom oceňovaní nazýva „vlastné zdroje použité na výkon funkcií“ (24), sa odhaduje tak, že od celkových vlastných zdrojov spoločnosti FFT sa odpočíta časť minimálnych kapitálových požiadaviek spoločnosti FFT podľa rámca Bazilej II odhadnutých daňovým poradcom a časť vlastných zdrojov spoločnosti FFT použitá na podporu finančných investícií do FFNA a FFC.

                  (61)

                  Podľa daňového poradcu spoločnosti FFT na konci roka 2011 vlastné imanie spoločnosti FFT dosahovalo 287,5 milióna EUR, z čoho:

                              —

                              28,5 milióna EUR predstavovali minimálne kapitálové požiadavky podľa rámca Bazilej II na pokrytie rizík znášaných spoločnosťou FFT („minimálny rizikový kapitál“ (25)),

                              —

                              165,2 milióna EUR je použitých na kompenzáciu podielov spoločnosti FFT v spoločnostiach FFNA a FFC (26) („vlastné zdroje pokrývajúce finančné investície do FFNA a FFC“) a

                              —

                              93,7 milióna EUR predstavuje vlastné zdroje použité na výkon funkcií [„vlastné zdroje pokrývajúce vykonávané funkcie (27)“].

                  (62)

                  V tabuľke 2 je uvedené rozdelenie celkového vlastného imania spoločnosti FFT, ktoré daňový poradca predstavil v správe o transferovom oceňovaní.

                     Tabuľka 2

                     Rozdelenie vlastného imania spoločnosti FFT

                              (v tisícoch EUR)

                              Rozdelenie vlastného imania spoločnosti FFT podľa daňového poradcu

                              Vlastné imanie 2011

                              Minimálny rizikový kapitál

                              28 523

                              Vlastné zdroje pokrývajúce finančné investície do FFNA a FFC

                              165 244

                              Vlastné zdroje pokrývajúce vykonávané funkcie

                              93 710

                                 Celkové vlastné imanie

                                 287 477

                  (63)

                  V kroku iii) daňový poradca po prvé navrhuje vyplácať odmenu za časť vlastného imania spoločnosti FFT, ktorú označuje ako „minimálny rizikový kapitál“, čo zodpovedá hypotetickému regulatórnemu kapitálu spoločnosti FFT, ktorý vymedzil daňový poradca v kroku i), prostredníctvom odhadnutia návratnosti vlastného imania, ktorú by očakávali investori („očakávaná návratnosť pred zdanením“) s využitím modelu CAPM, kde:
                  očakávaná návratnosť pred zdanením = (bezriziková úroková sadzba + β × riziková prémia z vlastných zdrojov)/(1 – daňová sadzba)

                  (64)

                  Pri uplatnení modelu CAPM daňový poradca spoločnosti FFT použil tieto premenné:

                              —

                              bezriziková úroková sadzba vo výške 2,85 % (10-ročné dlhopisy nemeckých spolkových krajín – „bundy“, ročný priemer za rok 2011),

                              —

                              beta koeficient β) v hodnote 0,29 odhadovaný (28) na základe súboru 66 porovnateľných spoločností, ktoré vykonávajú finančné služby, a ktoré poskytla webová lokalita Damodaran (29),

                              —

                              riziková prémia z vlastného imania vo výške 5 % za Luxembursko uvedená na webovej lokalite Damodaran (aktualizované v júli 2011),

                              —

                              luxemburská daňová sadzba vo výške 28,80 %.

                  (65)

                  Uplatnením týchto premenných vo vzorci, ktorý je uvedený v odôvodnení 63, sa daňový poradca spoločnosti FFT dopracoval k „návratnosti vlastného imania, ktorú by očakávali investori za znášané riziká“ vo výške 6,05 %.

                  (66)

                  Tabuľka 3 obsahuje zoznam spoločností, ktoré daňový poradca spoločnosti FFT vybral ako porovnateľné spoločnosti a ktoré pôsobia nezávisle vo finančnom sektore, ako aj zoznam ich beta koeficientov použitých vo výpočte beta koeficientu, ktorý sa má použiť v modeli CAPM.

                     Tabuľka 3

                     Zoznam porovnateľných spoločností poskytujúcich finančné služby

                              Názov spoločnosti

                              Beta koeficient

                              ING Groep NV (EXTAM:INGA)

                              3,00

                              UBS AG (SWX:UBSN)

                              1,80

                              Wüstenrot & Württembergische AG (XTRA:WUW)

                              0,41

                              Deutsche Börse AG (XTRA:DB1)

                              1,28

                              Oslo Bors VPS Holding ASA (OTCNO:OSLO)

                              0,13

                              London Stock Exchange Group (LSE:LSE)

                              1,24

                              Fimalac SA (ENXTPA:FIM)

                              0,68

                              International Personal FinancePlc (LSE:IPF)

                              1,92

                              GrenkeLeasing AG (XTRA:GLJ)

                              0,55

                              Mittel S.p.A (CM:MIT)

                              0,93

                              GlobeOp Financial Services SA (LSE:GO)

                              0,56

                              KBC Ancora (ENXTBR:KBCA)

                              3,61

                              Aktiv Kapital ASA (OB:AIK)

                              0,25

                              IG Group Holdings Plc (LSE:IGG)

                              0,75

                              IFG Group plc (LSE: IFP)

                              1,11

                              Conafi Prestito S.p.A. (CM:CNP)

                              0,74

                              NEOVIA Financial Plc (AIM:NEC)

                              0,60

                              H&T Group Plc (AIM:HAT)

                              – 0,11

                              Hesse Newman Capital AG (XTRA:RTM)

                              0,29

                              Acta Holding ASA (OB:ACTA)

                              1,70

                              Manx Financial Group PLC (AIM:MFX)

                              0,30

                              PLUS Markets Group plc (AIM:PMK)

                              – 0,05

                              Law Debenture Corp. Plc (LSE:LVVDB)

                              0,95

                              Hypoport AG (DB:HYQ)

                              0,70

                              Perrot Duval Holding SA (SWX:PEDP)

                              0,16

                              Albemarie & Bond Holdings plc (AIM:ABM)

                              0,21

                              MCB Finance Group plc (AIM:MCRB)

                              neuplatňuje sa

                              Brightside Group plc (AIM:BRT)

                              0,11

                              DF Deutsche Forfait AG (DB:DE6)

                              0,83

                              Autobank AG (DB:AW2)

                              neuplatňuje sa

                              Ambrian capital plc (AIM:AMBR)

                              0,83

                              Gruppo MutuiOnline S.p.A (CM:MOL)

                              0,77

                              Park Group plc (AIM:PKG)

                              0,09

                              OVB Holding AG (XTRA:O4B)

                              – 0,19

                              Albis Leasing AG (DB:ALG)

                              0,57

                              Hellenic Exchanges SA (ATSE:EXAE)

                              1,42

                              FORIS AG (XTRA:FRS)

                              0,20

                              Creon Corporation Plc (AIM:CRO)

                              2,03

                              Investeringsselskabet Luxor A/S (CPSE:LUXOR B)

                              0,50

                              Univerma AG

                              neuplatňuje sa

                              OFL AnlagenLeasing AG (DB:OFL)

                              0,86

                              Ideal GroupSA (ATSE:INTEK)

                              neuplatňuje sa

                              Nøtterø SpareBank (OB:NTSG)

                              0,20

                              Apulia Prontoprestitio S.p.A. (CM:APP)

                              1,07

                              Ultimate Finance Group plc (AIM:UFG)

                              0,54

                              Dresdner Factoring AG (XTRA:D2F)

                              0,42

                              Heidelberger Beteiligungsholding AG (DB:IPO)

                              0,14

                              ABC Arbitrage SA (ENXTPA:ABCA)

                              0,48

                              Baydonhill plc (AIM:BHL)

                              0,04

                              London Capital Group Holdings plc (AIM:LCG)

                              0,72

                              Imarex ASA (OB:IMAREX)

                              0,48

                              Toscana Finanza S.p.A. (CM:TF)

                              0,49

                              Banca Finnat Euramerica S.p.A. (CM:BFE)

                              0,79

                              S&U plc (LSE:SUS)

                              0,27

                              Bolsas y Mercados Españoles SA(CATS:BME)

                              0,97

                              Banca IFIS S.p.A. (CM:IF)

                              0,69

                              Paris Orleans SA (ENXTPA:PAOR)

                              0,60

                              SNS Reaal NV (ENXTAM:SR)

                              2,37

                              Close Brothers Group plc (LSE:CBG)

                              0,94

                              Provident Fiancial plc (LSE:PFG)

                              0,35

                              Pohola Bank plc (HLSE:POH1S)

                              1,43

                              Investec plc (LSE:INVP)

                              1,73

                              Banque Nationale de Belgique SA (ENXTBR:BNB)

                              0,49

                              Credit Suisse Group (SWX:CSGN)

                              1,43

                              Deutsche Bank AG (DB:DBK)

                              1,98

                              Schweizerische Nationalbank (SWX:SNBN)

                              0,22

                                 Zdroj: Damodaran.

                  (67)

                  V tabuľke 4 je uvedené „nezávislé trhové rozpätie“ beta koeficientov vybraných porovnateľných spoločností, ku ktorým sa dopracoval daňový poradca spoločnosti FFT.

                     Tabuľka 4

                     Nezávislé trhové rozpätie beta koeficientov porovnateľných spoločností

                              Nezávislé trhové rozpätie

                              Beta koeficienty

                              Počet spoločností

                              66

                              MAX.

                              3,61

                              90. percentil

                              1,79

                              75. percentil

                              1,04

                              Medián

                              0,64

                              25. percentil

                              0,29

                              10. percentil

                              0,13

                              MIN.

                              0,19

                  (68)

                  Ďalej daňový poradca spoločnosti FFT navrhuje odmeňovať časť vlastného imania spoločnosti FFT, ktorú v tabuľke 2 nazýva „vlastné zdroje pokrývajúce vykonávané funkcie“, čo zodpovedá „vlastným zdrojom použitým na výkon funkcií“ identifikovaným v kroku ii), s použitím trhovej úrokovej sadzby uplatňovanej na krátkodobé vklady (30), ktorá by sa podľa daňového poradcu spoločnosti FFT rovnala 0,87 %.

                  (69)

                  Daňový poradca spoločnosti FFT ďalej navrhuje, aby sa neodmeňovala časť vlastného imania spoločnosti FFT, ktorú označuje ako časť pokrývajúcu finančné investície spoločnosti FFT do spoločností FFNA a FFC a ktorá sa v tabuľke 2 nazýva „vlastné zdroje pokrývajúce finančné investície do FFNA a FFC“, t. j. na daňové účely by odmena za túto časť mala byť nulová.

                  (70)

                  A napokon v kroku iv) daňový poradca vypočítava celkovú odmenu splatnú spoločnosti FFT za jej činnosti financovania a pokladničné služby a za riziká, ktoré znáša. Táto odmena sa skladá z týchto prvkov, ktoré vyplynuli z predchádzajúcich krokov i) až iii):

                              —

                              „odmena za riziko“, ktorá sa vypočíta vynásobením hypotetického regulatórneho kapitálu spoločnosti FFT, ktorý daňový poradca odhaduje na 28 500 000 EUR prostredníctvom analogického uplatnenia rámca Bazilej II v kroku ii), a očakávanej návratnosti pred zdanením, ktorú daňový poradca odhaduje na 6,05 % pomocou modelu CAPM v kroku iii), a

                              —

                              „odmena za funkcie“, ktorá sa vypočíta vynásobením toho, čo daňový poradca označuje za vlastné zdroje spoločnosti FFT použité na výkon funkcií, odhadované na 93 710 000 EUR v kroku ii), a trhovej úrokovej sadzby uplatňovanej na krátkodobé vklady, ktorá sa podľa úsudku daňového poradcu spoločnosti FFT v kroku iii) rovná 0,87 %.

                  (71)

                  Tabuľka 5 predstavuje odhad daňového poradcu týkajúci sa celkového výnosu, ktorý sa má ponechať spoločnosti FFT na účely zdanenia v Luxembursku.

                     Tabuľka 5

                     Odhad základu dane spoločnosti FFT

                              (v tisícoch EUR)

                              Odmena za vlastné imanie

                              Zisk za rok 2011 pred zdanením

                              Odmena za riziko

                              1 726

                              Odmena za funkcie

                              816

                              Odmena za vlastné zdroje pokrývajúce finančné investície do FFNA a FFC (31)

                              0

                                 Celkový zisk pred zdanením

                                 2 542

                  (72)

                  Celková suma vo výške 2,542 milióna EUR zodpovedá sume v spornom záväznom stanovisku, ktorú luxemburská daňová správa považuje za nezávislú trhovú odmenu (32).

                  (73)

                  V tabuľke 6 sú zhrnuté závery, ku ktorým dospel daňový poradca spoločnosti FFT po uskutočnení krokov i) až iv) uvedených v predchádzajúcich odôvodneniach 58 až 72.

                     Tabuľka 6

                     Rekapitulačný výpočet minimálnych kapitálových požiadaviek a vplyv na výsledok spoločnosti FFT pred zdanením

                              Minimálne kapitálové požiadavky

                              FFT

                              2011

                                 (v tisícoch EUR)

                              Operačné riziko

                              938

                              a

                              Riziko zlyhania protistrany

                              2 603

                              b

                              Devízové riziko

                              0

                              c

                              Úverové riziko

                              24 982

                              d

                              Minimálne kapitálové požiadavky

                              28 523

                              e = a + b + c

                              Vlastné zdroje kompenzované úrokmi z podielov

                              165 244

                              x

                              Prebytkový kapitál

                              93 710

                              f = g – e – x

                              Vlastné imanie

                              287 477

                              g

                              Ukazovateľ čistého zisku

                              Očakávaná návratnosť vlastného imania

                              6,05 %

                              h

                              Krátkodobá úroková sadzba

                              0,87 %

                              i

                              Odmena za vlastné imanie

                              Odmena za riziko

                              1 726

                              k = h × e

                              Odmena za funkcie

                              816

                              j = i × f

                              Celkový zisk pred zdanením

                              2 542

                              l = k + j

                                          a

                                          =

                                          15 % × (finančné výnosy z bankových vkladov – finančné náklady na bankové úvery)

                                          b

                                          =

                                          20 % × 6 % × (budúca expozícia + kladná reálna hodnota derivátov držaných voči tretím stranám)

                                          c

                                          =

                                          100 % pokrytých derivátmi

                                          d

                                          =

                                          20 % × 6 % × pohľadávky voči tretím stranám (ročný priemer)

                                          h

                                          =

                                          odhad s použitím modelu CAPM

                                          i

                                          =

                                          ročný priemer indexu EONIA za rok 2011

                                 Poznámka: Hlavná hypotéza sa opiera o neexistenciu úverového rizika/rizika zlyhania protistrany pri operáciách v rámci skupiny.

            2.3.   Opis luxemburských pravidiel o transferovom oceňovaní

                  (74)

                  Záväzné stanovisko pre spoločnosť FFT bolo prijaté na základe článku 164 ods. 3 luxemburského zákona o dani z príjmu (zmenený zákon zo 4. decembra 1967 o dani z príjmu, ďalej len „zákon o dani z príjmu“) a obežníka k zákonu o dani z príjmu č. 164/2 z 28. januára 2011 (ďalej len „obežník“) (33).

            2.3.1.   Článok 164 luxemburského zákona o dani z príjmu

                  (75)

                  V článku 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu sa uvádza, že „skryté rozdelenie zisku je nutné zahrnúť do zdaniteľného základu. Skryté rozdelenie zisku sa vyskytuje najmä vtedy, keď spoločník, akcionár alebo zainteresovaná strana priamo alebo nepriamo získavajú výhody od spoločnosti alebo združenia, ktoré by za bežných okolností nezískali, ak by nemali takéto postavenie“. Týmto ustanovením sa v luxemburskom daňovom práve ustanovuje princíp nezávislého vzťahu, podľa ktorého transakcie medzi spoločnosťami tej istej skupiny musia byť odmeňované spôsobom, s ktorým by súhlasili nezávislé spoločnosti rokujúce za porovnateľných okolností a za nezávislých trhových podmienok.

            2.3.2.   Obežník k zákonu o dani z príjmu č. 164/2

                  (76)

                  Článok 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu je bližšie vysvetlený v obežníku, ktorý je zostavený takto: V časti 1 sú vymedzené pojmy „spoločnosť financovania skupiny“ (34), „transakcia financovania v rámci skupiny“ (35) a „pridružené podniky“ (36).

                  (77)

                  V časti 2 nazvanej „Všeobecné informácie“ sa najskôr opisujú tieto služby v rámci skupiny, na ktoré sa vzťahuje obežník: „Služba v rámci skupiny (vrátane transakcie financovania v rámci skupiny) bola poskytnutá, ak by nezávislý podnik v porovnateľných podmienkach bol ochotný zaplatiť inému nezávislému podniku za vykonanie takejto činnosti alebo ak by sám vykonal takúto činnosť.“ Časť 2 obežníka takisto obsahuje opis princípu nezávislého vzťahu tak, ako je vymedzený v zásadách OECD o transferovom oceňovaní, a tak, ako je transponovaný do vnútroštátneho práva. V tejto súvislosti sa uvádza, že „ak bola poskytnutá služba v rámci skupiny, je nutné určiť, podobne ako pri iných typoch transferov v rámci skupiny, či je dohodnutá odmena v súlade s princípom nezávislého vzťahu, t. j. či zodpovedá cene, ktorú by uplatnili a prijali nezávislé podniky za porovnateľných okolností“ (37).

                  (78)

                  Pokiaľ ide o výraz „porovnateľné okolnosti“, v obežníku sa spresňuje, že analýza porovnateľnosti musí zahŕňať prvky, ako sú „vlastnosti transferovaného tovaru alebo služieb, funkcie zabezpečované jednotlivými stranami, zmluvné podmienky, hospodárske okolnosti strán a podnikateľské alebo obchodné stratégie, ktoré rozvíjajú“ (38).

                  (79)

                  V časti 3 obežníka sa vysvetľuje, ako určiť nezávislú trhovú odmenu v konkrétnom prípade spoločností financovania skupiny. Funkcie zabezpečované týmito spoločnosťami, na základe ktorých sa určuje odmena každej z nich, musia byť podľa obežníka porovnateľné s funkciami zabezpečovanými nezávislými finančnými inštitúciami, ktoré sa podrobujú dohľadu Dozorného výboru finančného sektora (Commission de Surveillance du Secteur Financier). Nezávislá trhová odmena za zabezpečované funkcie (s prihliadnutím na použité aktíva a znášané riziká) „by sa teda mala zakladať na odmene, ktorú požadujú tieto inštitúcie za porovnateľné úverové operácie“ (39).

                  (80)

                  Tieto finančné inštitúcie okrem iného pred poskytnutím úveru alebo zálohovej platby vykonávajú analýzu rizík, pričom hodnotia najmä finančné riziko súvisiace s transakciou, riziko zlyhania dlžníka, riziko zlyhania dlžného podniku a štrukturálne riziko. Pokiaľ ide o náklady súvisiace s poskytnutím úverov, v dodatočných nákladoch sa musia okrem iného zohľadňovať „dodatočné náklady vzniknuté v dôsledku požiadaviek na solventnosť, dodatočné náklady súvisiace s úverovým rizikom, náklady na spracovanie alebo dodatočné náklady v dôsledku devízového rizika“ (40). Úverové riziko sa určí na základe podmienok zmluvy o úvere a výsledkov analýzy rizík.

                  (81)

                  V súlade s obežníkom nezávislí poskytovatelia finančných služieb vo všeobecnosti nastavia výšku odmeny v závislosti od výšky úveru alebo od skutočnej hodnoty aktív, ktoré riadia. Po vzore nezávislých poskytovateľov služieb „by spoločnosti financovania skupiny, ktoré vykonávajú úverové operácie v rámci skupiny, mali pred udelením úveru pridruženému podniku vykonať analýzu rizík a zohľadniť všetky ostatné faktory, ktoré by mohli mať vplyv na určovanie ich transferového oceňovania“ (41).

                  (82)

                  V časti 4 obežníka sa spresňuje, že daňové orgány vydávajú záväzné stanovisko len vtedy, ak je dotknutá spoločnosť skutočne prítomná v Luxembursku. Ďalej sú vymenované rôzne podmienky, ktoré musí spĺňať spoločnosť financovania skupiny, aby sa mohla potvrdiť jej skutočná prítomnosť v krajine. Predovšetkým vlastné imanie spoločnosti musí byť primerané vykonávaným funkciám (vzhľadom na použité aktíva a znášané riziká) a výška vlastného imania musí zodpovedať najmenej 1 % nominálnej hodnoty poskytnutého úveru/úverov alebo 2 miliónom EUR, pokiaľ nie je uvedené inak.

                  (83)

                  V obežníku sa rovnako uvádza, aké informácie a dokumenty treba predložiť na získanie záväzného stanoviska od daňovej správy. Žiadosť o záväzné stanovisko musí okrem iného obsahovať „správu o transferovom oceňovaní vyhovujúcu zásadám OECD v tejto oblasti, ktorá bude predovšetkým poskytovať kompletný opis navrhovanej metodiky a podrobné informácie a analýzy na podloženie tejto metodiky, napr. identifikácia porovnateľných prvkov a očakávané rozpätie dosiahnutých výsledkov“ (42). V obežníku sa napokon spresňuje, že záväzné stanovisko platí väčšinou päť rokov, pokiaľ sa nezmenia skutočnosti alebo okolnosti, nie sú upravené zákonné ustanovenia, na ktorých sa stanovisko zakladá, alebo nie sú zmenené základné vlastnosti transakcie (43).

            2.4.   Opis usmernení OECD o transferovom oceňovaní

                  (84)

                  Organizácia pre hospodársku spoluprácu a rozvoj (ďalej len „OECD“) poskytuje svojim členským krajinám daňové usmernenia, ktoré sú predstavené v „zásadách o transferovom oceňovaní“ (ďalej len „zásady OECD o transferovom oceňovaní“), čo je nezáväzný právny nástroj poskytujúci usmernenia o transferovom oceňovaní (44).

                  (85)

                  Transferové ceny sú ceny účtované za obchodné transakcie medzi rôznymi stranami tej istej skupiny spoločností. Nadnárodné spoločnosti majú finančný záujem na pripisovaní čo najmenšieho množstva zisku územiam, v ktorých tento zisk podlieha väčšiemu zdaneniu, čo môže viesť k nadmernému transferovému oceňovaniu, ktoré nemožno prijať ako základ výpočtu zdaniteľného príjmu. Ak sa chcú daňové správy vyhnúť tomuto problému, mali by schváliť transferové oceňovanie medzi spoločnosťami tej istej skupiny len vtedy, ak sú odmeňované spôsobom, s ktorým by súhlasili nezávislé spoločnosti rokujúce za porovnateľných okolností a za nezávislých trhových podmienok (45). Toto sa nazýva „princíp nezávislého vzťahu“.

                  (86)

                  Princíp nezávislého vzťahu je vymedzený v článku 9 ods. 1 modelovej daňovej zmluvy OECD, ktorá predstavuje základ pre dvojstranné daňové dohovory, ktoré uzavreli členské krajiny OECD a čoraz väčší počet nečlenských krajín. V článku 9 sa ustanovuje, že „pokiaľ sú oba [pridružené] podniky vo svojich obchodných alebo finančných vzťahoch, viazané dohodnutými alebo uloženými podmienkami, ktoré sa líšia od podmienok, ktoré boli dohodnuté medzi nezávislými podnikmi, možno zisky, ktoré by pri neexistencii týchto podmienok boli dosiahnuté jedným z týchto podnikov, avšak z dôvodu týchto podmienok ich nebolo možné dosiahnuť, zahrnúť do ziskov tohto podniku a následne zdaniť“.

                  (87)

                  Výbor OECD pre daňové záležitosti 27. júna 1995 prijal zásady o transferovom oceňovaní v ich pôvodnom znení (46), ktoré bolo výrazne aktualizované v júli 2010 (47). S prihliadnutím na nezáväznú povahu týchto zásad sa daňovým správam členských krajín OECD len odporúča riadiť sa týmito zásadami. Vo všeobecnosti sa však tieto zásady používajú ako referencia a výrazne ovplyvňujú daňovú prax v členských krajinách (ba dokonca aj v nečlenských krajinách) OECD. V mnohých členských krajinách OECD sa navyše tieto zásady zahrnuli do práva alebo slúžia ako referencia na účely výkladu vnútroštátnych právnych predpisov v oblasti daní. Komisia v tomto rozhodnutí cituje zásady OECD o transferovom oceňovaní, pretože tieto zásady predstavujú existujúcu príručku v tejto oblasti, ktorá vyplynula z diskusií medzi odborníkmi v rámci OECD, a poskytujú spresnenia postupov, ktoré sa zameriavajú na riešenie spoločných problémov vyplývajúcich z uplatňovania princípu nezávislého vzťahu v konkrétnych situáciách. Zásady OECD o transferovom oceňovaní teda daňovým správam a nadnárodným spoločnostiam poskytujú užitočné usmernenia o uplatňovaní princípu nezávislého vzťahu. Zachytávajú aj medzinárodný konsenzus o transferovom oceňovaní.

                  (88)

                  Zásady OECD o transferovom oceňovaní ponúkajú päť metód na stanovenie aproximácie nezávislých trhových cien za transakcie a rozdelenia zisku medzi spoločnosti tej istej skupiny: i) metóda nezávislej trhovej ceny; ii) metóda zvýšených nákladov; iii) metóda následného predaja; iv) metóda čistého obchodného rozpätia a v) metóda delenia zisku. Zavádza sa nimi rozlišovanie medzi tradičnými transakčnými metódami (teda prvé tri metódy) a transakčnými ziskovými metódami (teda dve posledné metódy). Nadnárodné spoločnosti môžu aj naďalej uplatňovať metódy transferového oceňovania, ktoré nie sú opísané v týchto zásadách, pokiaľ výsledné oceňovanie spĺňa princíp nezávislého vzťahu.

                  (89)

                  Metóda nezávislej trhovej ceny a metóda čistého obchodného rozpätia sú relevantné pre toto rozhodnutie, a preto sa podrobnejšie opisujú v odôvodneniach 90 až 92.

                  (90)

                  V metóde nezávislej trhovej ceny sa porovnáva cena účtovaná za transfer tovaru alebo služieb v rámci kontrolovanej transakcie (transakcie medzi dvomi pridruženými podnikmi) s cenou účtovanou za transfer tovaru alebo služieb v rámci porovnateľnej transakcie vykonanej na voľnom trhu (transakcia medzi dvomi nezávislými podnikmi) za porovnateľných okolností.

                  (91)

                  Metóda čistého obchodného rozpätia patrí medzi „nepriame metódy“ používané na stanovenie aproximácie nezávislých trhových cien za transakcie a rozdelenia zisku medzi spoločnosťami tej istej skupiny. Spočíva v odhadnutí možnej výšky zisku podľa princípu nezávislého vzťahu za činnosť, ktorá sa posudzuje skôr ako celok, a nie v ponímaní konkrétnych transakcií. Jej cieľom nie je určiť cenu predaného tovaru, ale odhadnúť zisky, ktoré by mohli vytvoriť nezávislé spoločnosti prostredníctvom danej činnosti, ako je napríklad činnosť predaja tovaru. Na tento účel sa zvolí vhodná základňa („ukazovateľ ziskovosti“), ako sú náklady, obrat alebo fixné investície, na ktorú sa uplatní zisková prirážka vychádzajúca zo ziskovej prirážky, ktorá sa vyskytuje v porovnateľných transakciách vykonávaných na voľnom trhu.

                  (92)

                  Keďže v metóde čistého obchodného rozpätia sa nestanovujú ceny za jednotlivé transakcie, zdaniteľný príjem subjektu, na ktorý sa uplatňuje, nemusí mať priamy vplyv na zdaniteľný príjem iného subjektu v tej istej skupine spoločností. Táto metóda sa teda odlišuje od použitia metódy nezávislej trhovej ceny spočívajúcej v stanovení transferových cien ako cien za konkrétny tovar alebo službu, ktoré sa následne zapisujú do zdaniteľného príjmu v rovnakej výške v rámci spoločnosti skupiny, ktorá predáva, aj v rámci spoločnosti skupiny, ktorá kupuje príslušný tovar alebo službu.

            2.5.   Dodatočné informácie poskytnuté po začatí konania vo veci formálneho zisťovania

      2.5.1.   List Luxemburska z 3. septembra 2014

                  (93)

                  V odpovedi na otázky uvedené v rozhodnutí o začatí konania Luxembursko informovalo Komisiu, že úvery poskytované v rámci skupiny Fiat nie sú ohraničené.

                  (94)

                  Luxembursko rovnako poskytlo spresnenia o priemerných cenách FFT za úvery a pôžičky v rámci skupiny v rokoch 2011 až 2013. Úroková sadzba uplatniteľná na úvery v rámci skupiny poskytované spoločnosťou FFT je […]. Na konci roka 2011 zodpovedala sadzbe Euribor s pripočítaním marže [6 – 9 %]. Priemerná úroková sadzba vyberaná zo zostatkov na bežných účtoch spoločností skupiny bola v roku 2012 [6 – 9 %] a v roku 2013 [6 – 9 %]. Priemerná sadzba vyplácaná spoločnosťou FFT z vkladov v rámci skupiny dosahovala v roku 2011 [0 – 3 %], v roku 2012 [0 – 3 %] a v roku 2013 [0 – 3 %] (priemerné paušálne sadzby).

                  (95)

                  Luxembursko sa ďalej vyjadrilo k odmeňovaniu kapitálu, ktoré bolo schválené v spornom záväznom stanovisku. Predovšetkým uviedlo, že kapitál investovaný do podielov bol odmeňovaný prostredníctvom výplaty dividend a že dividendy pre svoju povahu nepodliehajú analýze transferového oceňovania, pretože daná spoločnosť ich získava len na základe svojho akcionárskeho postavenia. Na dividendy sa preto neprihliada pri určovaní významu vykonávaných funkcií a znášaných rizík.

                  (96)

                  Luxembursko takisto vysvetlilo, že nadobudnutie podielov spoločnosti FFT bolo v celej výške financované z vlastných zdrojov a že vzhľadom na tento typ financovania príslušné finančné prostriedky automaticky prestanú byť dostupné na krytie iných rizík, ktoré znáša spoločnosť FFT.

                  (97)

                  Luxembursko sa takisto odvolalo na článok 57 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES (48), podľa ktorého nekonsolidované vlastné zdroje úverových inštitúcií nezahŕňajú podiely v iných úverových inštitúciách nad 10 % ich základného imania.

                  (98)

                  Luxembursko sa ďalej odvolalo na základný prístup vymedzený v rámci Bazilej II, v ktorom sa stanovuje sadzba 15 %, ktorú treba uplatniť na priemer troch období hrubých ročných pozitívnych príjmov.

            2.5.2.   List Luxemburska z 24. marca 2015

                  (99)

                  V odpovedi na žiadosť Komisie o poskytnutie príkladov stanovísk adresovaných daňovým subjektom v podobnej situácii ako spoločnosť FFT Luxembursko vo svojom liste z 24. marca 2015 uviedlo, že situácia spoločnosti FFT bola veľmi osobitá. Podľa Luxemburska to súvisí so skutočnosťou, že spoločnosť FFT je finančná inštitúcia, ktorá získava finančné prostriedky na trhu, na rozdiel od väčšiny finančných inštitúcií v Luxembursku, ktoré s pripočítaním marže požičiavajú finančné prostriedky poskytnuté inými spoločnosťami z ich skupiny.

                  (100)

                  Luxemburská daňová správa okrem toho tvrdí, že situácia každého daňového subjektu je natoľko osobitá, že je nemožné akokoľvek ju porovnávať so situáciou iných daňových subjektov. Práve preto luxemburské vnútroštátne právo obsahuje len všeobecné ustanovenie na vymedzenie rámca transferového oceňovania (t. j. článok 164 zákona o dani z príjmu), aby mohla daňová správa čo najpresnejšie posúdiť ekonomickú realitu jednotlivých prípadov, či už sú alebo nie sú predmetom záväzného stanoviska.

                  (101)

                  Luxembursko predložilo aj základ dane spoločnosti FFT za obdobie rokov 2009 až 2013 v súlade s daňovými priznaniami spoločnosti (49), ktorý je zhrnutý v tabuľke 7.

                     Tabuľka 7

                     Základ dane spoločnosti FFT za obdobie rokov 2009 až 2013

                              (v EUR)

                              2009

                              2 643 424

                              2010

                              2 424 869

                              2011

                              2 600 416

                              2012

                              1 684 103

                              2013

                              2 095 969

                  (102)

                  Podľa Luxemburska z daňového priznania spoločnosti FFT za rok 2013 vyplýva, že obavy vyjadrené v odôvodnení 64 rozhodnutia o začatí konania, podľa ktorých je základ dane pevne stanovený v rozpätí od 2 288 000 EUR do 2 796 000 EUR, nemajú žiadne opodstatnenie. Je zrejmé, že sporným záväzným stanoviskom sa povoľuje len použitá metóda a že trhové parametre sú variabilné.

                  (103)

                  Na žiadosť Komisie Luxembursko napokon poskytlo aj všetky záväzné stanoviská, ktoré v minulosti prijala luxemburská daňová správa v súvislosti so spoločnosťami skupiny Fiat.

                  (104)

                  Po prvé, žiadosť o stanovisko z 9. decembra 2009, ktorú luxemburská daňová správa schválila, sa týkala schválenia základu dane spoločnosti FFT […].

                  (105)

                  Po druhé, luxemburská daňová správa poskytla dva listy z 3. septembra 2012. Prvý je sporné záväzné stanovisko, ktoré vychádza zo žiadosti o stanovisko zo 14. marca 2012 tak, ako je uvedené v odôvodnení 9. Táto žiadosť o stanovisko bola opakovane a v plnom znení predložená Komisii v liste Luxemburska z 24. marca 2015, ktorý obsahoval informácie, ktoré Luxembursko predtým začiernilo pri počiatočnom poskytnutí tohto stanoviska Komisii.

                  (106)

                  Druhý, takmer totožný list bol poslaný v reakcii na paralelnú žiadosť o stanovisko zaregistrovanú […] na luxemburskom daňovom úrade 18. apríla 2012 pre spoločnosť s názvom [F], ktorá zrejme zodpovedá spoločnosti FFT v rámci inej štruktúry spoločností financovania skupiny. Opis funkcií [spoločnosti F] v tejto druhej žiadosti o stanovisko je totožný s opisom funkcií spoločnosti FFT, ktorý je uvedený v žiadosti zo 14. marca 2012. Táto iná štruktúra sa odlišuje len tým, že má len jednu pobočku v Spojenom kráľovstve, že nemá žiadnu pobočku v Španielsku a že [spoločnosť F] nevlastní [žiadnu dcérsku spoločnosť].

                  (107)

                  Druhá žiadosť o stanovisko podložená správou o transferovom oceňovaní obsahuje záver, ktorého znenie je totožné so záverom uvedeným v žiadosti spoločnosti FFT o stanovisko (uvedený v odôvodnení 54). Výsledok analýzy transferového oceňovania sa však podstatne odlišuje. Nezávislá trhová odmena pre [spoločnosť F] vymedzená v správe o transferovom oceňovaní má takúto podobu: „V štúdii transferového oceňovania je určená primeraná odmena založená na i) rizikovom kapitáli vo výške 44,6 milióna EUR a ii) kapitáli, ktorý umožňuje odmeňovanie funkcií vykonávaných danou spoločnosťou, vo výške 8,8 milióna EUR s uplatnením rozpätia +/–10 %.“

                  (108)

                  Obidve stanoviská boli uvedené na zozname, ktorý Luxembursko poslalo Komisii 4. júna 2015 a ktorý sa vzťahoval na záväzné stanoviská týkajúce sa správy pokladnice (pozri odôvodnenie 29).

                  (109)

                  Po tretie, Komisii boli predložené ďalšie dve žiadosti o stanoviská […], ktoré luxemburská daňová správa schválila. Tieto žiadosti o stanoviská z roku 2002 a 2012 sa týkali ďalších hľadísk štruktúry skupiny Fiat v Luxembursku. Tieto stanoviská sa v tomto rozhodnutí neskúmajú.

            2.5.3.   Informácie, ktoré poskytla skupina Fiat 31. marca 2015

      2.5.3.1.   Informácie o spoločnostiach skupiny Fiat, ktoré majú priamy vzťah so spoločnosťou FFT

                  (110)

                  Skupina Fiat pripomína, že 40 % spoločnosti FFT vlastní spoločnosť Fiat S.p.A. a 60 % spoločnosť FF, ktorá je 100 % dcérskou spoločnosťou spoločnosti Fiat S.p.A. (50). Spoločnosť FFT zase vlastní 100 % spoločností FFNA a FFC (51). Skupina Fiat zároveň pripomína, že spoločnosť FFT je jedna zo spoločností financovania skupiny Fiat, ktoré sú vymenované v odôvodnení 39.

                  (111)

                  Skupina Fiat na žiadosť Komisie poskytla podrobné finančné informácie o spoločnostiach financovania skupiny. Predovšetkým poskytla výročnú správu spoločností FFT, FF, FFNA, FFC a FFB za roky 2011 až 2013 a opis funkcií týchto spoločností. Podľa týchto informácií FF zamestnáva 52 osôb, z ktorých [20 – 30] pracuje na oddelení financovania a [10 – 20] na účtovnom oddelení. FFT má 14 zamestnancov vrátane jedného riaditeľa, [0 – 10] zamestnancov v priamom kontakte s klientmi (kancelária sa nachádza v Spojenom kráľovstve), [0 – 10] administratívnych pracovníkov a [0 – 10] zamestnancov oddelenia účtovníctva a kontrol. Spoločnosť FFNA zamestnáva päť osôb, zatiaľ čo spoločnosť FFC vykonáva obmedzenú činnosť.

                  (112)

                  Podľa informácií poskytnutých skupinou Fiat účtovná hodnota dcérskych spoločností spoločnosti FFT (FFNA a FFC) […]. Vo výročnej správe spoločnosti FFT sa uvádza, že spoločnosti FFNA a FFC boli odkúpené od spoločnosti Fiat S.p.A. a spoločnosti FF v roku 2011. Od roku 2011 spoločnosť FFT pripravovala konsolidované účtovné závierky v Luxembursku.

                  (113)

                  FF a FFT sú spoločnosti financovania pre eurozónu. Finančné údaje o nich za obdobie rokov 2010 – 2013 na základe poskytnutých výročných správ sú zhrnuté v tabuľkách 8 a 9 (52).

                     Tabuľka 8

                     Finančné údaje spoločnosti FFT za obdobie rokov 2010 až 2013

                              (v tisícoch EUR)

                              2010

                              2011

                              2012

                              2013

                              Úroky a podobné príjmy

                              613 561

                              650 641

                              664 707

                              736 561

                              časť z nich pochádzajúca od spoločností skupiny

                              605 880

                              626 806

                              648 497

                              731 462

                              Ostatné príjmy

                              72 292

                              76 910

                              29 185

                              10 125

                              PRÍJMY SPOLU

                              685 853

                              727 551

                              693 892

                              746 686

                              Prevádzkové výdavky a amortizácia

                              3 419

                              3 655

                              2 926

                              2 499

                              Splatné úroky a iné finančné poplatky

                              625 078

                              640 207

                              631 854

                              666 246

                              časť z nich splatná spoločnostiam skupiny

                              59 409

                              55 520

                              38 041

                              20 268

                              časť z nich súvisiaca s dlhopismi a inými obligáciami

                              551 229

                              574 561

                              592 099

                              643 853

                              Provízia za záruky v súvislosti s dlhopismi splatenými spoločnosti Fiat S.p.A. (53)

                              3 161

                              2 851

                              2 702

                              3 006

                              Iné výdavky

                              51 709

                              78 211

                              54 702

                              72 805

                              VÝDAVKY SPOLU (bez dane z príjmu právnických osôb)

                              683 367

                              724 924

                              692 185

                              745 032

                              Zisk pred uplatnením dane z príjmu právnických osôb

                              2 485

                              2 627

                              1 707

                              1 652

                              Dane

                              748

                              776

                              491

                              508

                              Čistý výnos

                              1 737

                              1 851

                              1 217

                              1 146

                              Vlastné imanie

                              285 625

                              287 477

                              288 693

                              289 839

                              Sumy splatné spoločnostiam skupiny

                              4 354 692

                              2 275 578

                              1 530 146

                              1 661 930

                              Emitované dlhové cenné papiere

                              7 716 844

                              7 746 301

                              9 116 345

                              11 030 180

                              Iné pasíva (bankový dlh, časovo rozlíšené náklady atď.)

                              2 470 513

                              446 444

                              144 671

                              158 865

                              VLASTNÉ IMANIE A PASÍVA SPOLU

                              14 827 674

                              10 755 800

                              11 079 855

                              13 140 814

                              Pohľadávky voči spoločnostiam skupiny

                              11 869 312

                              7 387 279

                              7 950 092

                              9 637 038

                              Likvidita a prevoditeľné cenné papiere

                              2 705 622

                              3 028 255

                              2 853 245

                              3 221 203

                              Podiely v pridružených podnikoch

                              0

                              165 244

                              164 244

                              165 244

                              Iné aktíva (neobežné aktíva, časovo rozlíšené príjmy atď.)

                              252 740

                              175 022

                              112 274

                              117 329

                              AKTÍVA SPOLU

                              14 827 674

                              10 755 800

                              11 079 855

                              13 140 814

                  (114)

                  Na konci rokov 2011, 2012 a 2013 spoločnosť FFT vydala v rôznych bankách záruky pre spoločnosti skupiny v celkovej výške 2 560 802 EUR za rok 2011, 10 772 314 EUR za rok 2012 a 10 155 339 EUR za rok 2013.

                     Tabuľka 9

                     Finančné údaje spoločnosti FF za obdobie rokov 2010 až 2013

                              (v tisícoch EUR)

                              2010

                              2011

                              2012

                              2013

                              Finančné výnosy

                              552 090

                              752 007

                              676 177

                              722 610

                              časť z nich pochádzajúca od spoločností skupiny

                              528 267

                              672 225

                              655 576

                              711 218

                              Iné príjmy (dividendy, finančné výnosy z derivátov, výmenný kurz atď.)

                              29 708

                              18 962

                              18 117

                              8 935

                              Príjmy vytvorené prostredníctvom služieb poskytnutých skupine

                              6 410

                              7 616

                              2 336

                              2 027

                              Prevádzkové náklady

                              14 616

                              13 332

                              8 594

                              9 280

                              Finančné náklady

                              550 331

                              729 851

                              654 763

                              706 825

                              časť z nich týkajúca sa spoločností skupiny

                              523 123

                              698 009

                              625 216

                              687 712

                              Zisk pred uplatnením dane z príjmu právnických osôb

                              23 261

                              35 402

                              33 273

                              17 466

                              Dane

                              5 968

                              10 112

                              8 822

                              6 952

                              Čistý výnos

                              17 292

                              25 290

                              24 450

                              10 514

                              Vlastné imanie

                              271 047

                              268 610

                              268 837

                              256 053

                              Pasíva

                              14 878 871

                              12 567 582

                              11 277 171

                              12 758 761

                              Finančné aktíva

                              9 267 614

                              8 201 011

                              9 164 768

                              9 905 386

                              Likvidita a prevoditeľné cenné papiere

                              5 519 622

                              4 349 837

                              2 201 190

                              2 928 409

                              Podiely v pridružených podnikoch

                              358 362

                              264 116

                              160 833

                              160 833

                              Iné aktíva (neobežné aktíva, časovo rozlíšené príjmy atď.)

                              4 320

                              21 228

                              19 217

                              20 186

                              AKTÍVA SPOLU

                              15 149 918

                              12 836 192

                              11 546 008

                              13 014 814

                  (115)

                  Na konci roka 2013 (a na konci roka 2012) účasť spoločnosti FF na kapitáli pridružených podnikov pozostávala z podielov v spoločnosti FFT v hodnote 157 269 000 EUR (t. j. 60 % základného imania spoločnosti FFT) a v spoločnosti FFB v hodnote 2 013 000 EUR, ako aj z nekontrolných podielov v ďalších spoločnostiach skupiny v hodnote 725 000 EUR.Na konci roka 2011 bolo 100 % akcií spoločnosti FFT zaúčtovaných do podielov spoločnosti FF vo výške 262 102 000 EUR.Na konci roka 2010, pred tým, ako boli spoločnosti FFNA a FFC predané spoločnosti FFT v roku 2011, spoločnosť FF vlastnila podiel v spoločnosti FFC vo výške 7 213 000 EUR, podiel v spoločnosti FFT vo výške 262 077 000 EUR, podiel v spoločnosti FFNA vo výške 87 055 EUR a podiel v spoločnosti FFB vo výške 2 013 000 EUR, čiže celkový podiel v 100 % dcérskych spoločnostiach skupiny Fiat vo výške 358 000 000 EUR tak, ako sa uvádza v tabuľke 8.

            2.5.3.2.   Podrobné informácie o aktívach a pasívach spoločnosti FFT

                  (116)

                  Skupina Fiat poskytla mená 61 protistrán v rámci skupiny, s ktorými spoločnosť FFT uzavrela transakcie počas obdobia rokov 2011 – 2013. Poskytla priemerný stav medzi spoločnosťou FFT a týmito protistranami v súvislosti so šiestimi hlavnými veriteľmi a dlžníkmi za roky 2011, 2012 a 2013. Informácie k roku 2013 sú uvedené v tabuľke 10 (stĺpec týkajúci sa úrokov z priemerného zostatku doplnila Komisia).

                     Tabuľka 10

                     Protistrany spoločnosti FFT v roku 2013

                              (v tisícoch EUR)

                              Aktíva

                              Priemerný stav

                              Získané úroky

                              Úroky rozdelené podľa priemerného stavu

                              Protistrana 1 skupiny Fiat

                              [10 000 000 ]

                              [500 000 ]

                              […]

                              Protistrana 2 skupiny Fiat

                              [150 000 ]

                              [10 000 ]

                              […]

                              Protistrana 3 skupiny Fiat

                              [150 000 ]

                              [10 000 ]

                              […]

                              Protistrana 4 skupiny Fiat

                              [100 000 ]

                              [5 000 ]

                              […]

                              Protistrana 5 skupiny Fiat

                              [50 000 ]

                              [4 000 ]

                              […]

                              Protistrana 6 skupiny Fiat

                              [20 000 ]

                              [3 000 ]

                              […]

                              Pasíva

                              Priemerný stav

                              Splatené úroky

                              Úroky rozdelené podľa priemerného stavu

                              Protistrana 7 skupiny Fiat

                              [450 000 ]

                              [10 000 ]

                              […]

                              Protistrana 8 skupiny Fiat

                              [250 000 ]

                              [400]

                              […]

                              Protistrana 9 skupiny Fiat

                              [200 000 ]

                              [1 000 ]

                              […]

                              Protistrana 10 skupiny Fiat

                              [50 000 ]

                              [200]

                              […]

                              Protistrana 11 skupiny Fiat

                              [50 000 ]

                              [150]

                              […]

                              Protistrana 12 skupiny Fiat

                              [50 000 ]

                              [150]

                              […]

                  (117)

                  Skupina Fiat takisto poskytla informácie o emisii dlhových nástrojov spoločnosťou FFT od roku 2009 v rámci programu EMTN (54), čo je hlavný zdroj financovania spoločnosti FFT, ako aj o jej emisnom prospekte. Spoločnosť FFT vykonala počas tohto obdobia 14 emisií s maximálnou splatnosťou 7 rokov. Emitovala dlhopisy v eurách s kupónmi vo výške 5,75 % až 7,75 % (okrem jednej emisie, pri ktorej sa uplatnila sadzba 9 %) a dlhopisy v švajčiarskych frankoch s kupónmi vo výške 4 % až 5 %.

                  (118)

                  V informáciách poskytnutých spoločnosťou Fiat sa uvádza splatnosť operácií financovania v rámci skupiny. Na konci roka 2013 bola zmluvná splatnosť pohľadávok kratšia ako jeden rok, pokiaľ ide o pohľadávky vo výške 12 613 000 EUR z celkovej sumy 12 858 000 EUR (likvidita a úvery pre spoločnosti skupiny sú zhrnuté v tabuľke 9).

                  (119)

                  Z poskytnutých informácií o rôznych transakciách v rámci skupiny vyplýva, že množstvo transakcií predstavuje jednodňové operácie. Spoločnosť FFT však uzatvára aj transakcie s inými dobami splatnosti […]. Spoločnosť FFT poskytuje skupine úvery v rôznych podobách […]. Na konci roka 2013 mali takmer všetky vklady splatnosť […]. Emisie dlhopisov mali rôzne doby splatnosti […].

                  (120)

                  Skupina Fiat ďalej poskytla dokument o politike skupiny v oblasti likvidity uvedený v správe o transferovom oceňovaní, z ktorej vychádza žiadosť o stanovisko. V tomto dokumente sú stanovené aj vnútorné pravidlá o investovaní peňažných prostriedkov skupiny. […]

            2.5.3.3.   Informácie o politike skupiny Fiat v oblasti transferového oceňovania

                  (121)

                  Komisia vo svojom liste z 20. februára 2015 požiadala skupinu Fiat, aby vysvetlila mechanizmus, na základe ktorého sa dopracovala k čistému výsledku, ktorý sa rovná stabilnému podielu vlastného imania v rokoch 2009, 2010 a 2011 (ako to vyplýva z tabuľky 4 uvedenej v odôvodnení 51 rozhodnutia o začatí konania), a to napriek výrazným výkyvom aktív, pasív, ako aj finančných výdavkov a príjmov.

                  (122)

                  Skupina Fiat predložila dokument s názvom „Transfer Pricing Policy“ (politika transferového oceňovania) v reakcii na túto žiadosť, v ktorej bola vyzvaná vysvetliť určovanie cien úverov a vkladov v rámci skupiny. Z tohto dokumentu vyplýva, že skupina Fiat stanovuje ceny za úvery v rámci skupiny, ktoré poskytujú spoločnosti financovania skupiny, tak, aby tieto spoločnosti dosiahli vopred určenú návratnosť.

                  (123)

                  Funkcie, ktoré podľa opisu vykonáva spoločnosť Fiat, a znášané riziko sú totožné s opisom uvedeným v správe o transferovom oceňovaní, ktorá je zhrnutá v odôvodneniach 38 až 51 okrem niektorých informácií. […] Dokument o politike transferového oceňovania sa týka úverového rizika a rizika zlyhania protistrany, ktoré podľa opisu v žiadosti o stanovisko neexistuje, pokiaľ ide o aktíva skupiny, pričom v dokumente sa toto riziko označuje za „obmedzené“.

                  (124)

                  V dokumente o politike transferového oceňovania je vysvetlené, že pri odhadovaní oceňovania transakcií v rámci skupiny sa postupuje takto. […] odhaduje výšku úverov v rámci skupiny, ktoré sa majú financovať. […] odhaduje maržu, ktorá sa má uplatniť na úvery v rámci skupiny na tomto základe, pričom sumu cieľovej návratnosti zvýšenú o prevádzkové náklady vydelí celkovou výškou úverov, ktoré sa majú financovať. Napokon pripočíta túto maržu k nákladom na financovanie, ktoré vznikajú spoločnostiam financovania, s cieľom vypracovať odhad oceňovania úverov v rámci skupiny.

                  (125)

                  V dokumente o politike transferového oceňovania sa táto metóda oceňovania úverov v rámci skupiny znázorňuje pomocou číselných údajov z roku 2012. Pokiaľ ide očakávanú návratnosť vlastného imania, na rok 2012 sa pre spoločnosť FF a spoločnosť FFT na konsolidovanom základe odhaduje na [4 – 7 %]. Dokument obsahuje odhady beta koeficientov v Európskej únii na rok 2012, ako aj bezrizikovú sadzbu a rizikové prémie pre Taliansko a Luxembursko prezentované oddelene a na tomto základe odhaduje túto očakávanú návratnosť:

                     Tabuľka 11

                     Informácie uvedené vo vnútropodnikovom dokumente o politike transferového oceňovania

                              Nezávislé trhové rozpätie

                              Beta koeficienty

                              Počet spoločností

                              75

                              75. percentil

                              1,22

                              Medián

                              0,80

                              25. percentil

                              0,34

                              (%)

                              Variabilná a očakávaná kapitálová návratnosť (55)

                              Taliansko

                              Luxembursko

                              Bezriziková sadzba

                              1,57

                              1,57

                              Sadzba dane

                              31,4

                              28,8

                              Riziková prémia investície do vlastného imania

                              7,73

                              6,00

                              Kapitálová návratnosť – 75. percentil

                              16,09

                              12,52

                              Kapitálová návratnosť – medián

                              11,27

                              8,92

                              Kapitálová návratnosť – 25. percentil

                              6,16

                              5,10

                  (126)

                  V dokumente sa okrem iného rozlišuje medzi úvermi na vopred určené obdobie, ktoré boli zavedené v minulosti a v súvislosti s ktorými nie je možné meniť podmienky oceňovania, a medzi úvermi v rámci skupiny, ktoré môžno revidovať s uplatnením variabilnej sadzby. […]

            2.5.4.   List Luxemburska z 10. júla 2015

                  (127)

                  Luxembursko vo svojom liste z 10. júla 2015 tvrdí, že Komisia by porušila zásadu právnej istoty, keby v rozhodnutí o ukončení konania vo veci formálneho zisťovania nariadila vymáhanie údajnej pomoci od príjemcu. Odvoláva sa na predchádzajúce rozhodnutia Komisie o schémach fiškálnej pomoci týkajúcich sa tejto otázky, v rámci ktorých Komisia uznala, že táto zásada by mohla zamedziť vymáhaniu pomoci (56), a schválila prechodné obdobie na základe existencie oprávneného očakávania (57).

                  (128)

                  Luxembursko ďalej tvrdí, že vzhľadom na situáciu, keď sa pri určovaní transferového oceňovania presná nezávislá trhová cena nemôže ani nesmie určiť podľa zásad OECD, nie je možné nariadiť vymáhanie presnej výšky pomoci. Luxembursko okrem toho uvádza, že s prihliadnutím na novosť opatrenia a v súlade s predchádzajúcimi rozhodnutiami by Komisia nemala nariadiť vrátenie pomoci, a to v súlade so zásadou oprávneného očakávania (58).

            3.   DÔVODY NA ZAČATIE KONANIA

                  (129)

                  Komisia sa rozhodla začať konanie vo veci formálneho zisťovania, pretože sa predbežne domnievala, že sporným záväzným stanoviskom sa spoločnosti FFT udelila štátna pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ nezlučiteľná s vnútorným trhom.

                  (130)

                  Komisia predovšetkým vyjadrila pochybnosti o zlučiteľnosti sporného záväzného stanoviska s princípom nezávislého vzťahu. Jej pochybnosti sa týkali prvkov spresnených v ďalej uvedených odôvodneniach 131 až 137.

                  (131)

                  Po prvé, v stanovisku sa zrejme schválil pevne stanovený základ dane vo výške 2,542 milióna EUR (+/–10 %) za činnosti spoločnosti FFT v Luxembursku, ktorý by mohol zaznamenať len malé výkyvy a zostáva stabilný aj napríklad v prípade, ak by činnosti spoločnosti FFT, na ktorých sa zakladá stanovenie základu dane, zaznamenali výrazný nárast.

                  (132)

                  Po druhé, Komisia vyjadrila pochybnosti o vhodnosti metódy zvolenej daňovým poradcom spoločnosti FFT pri odhadovaní jej odmeny za vykonávané funkcie. Daňový poradca vo svojej analýze transferového oceňovania použil na výpočet tejto odmeny nepriamu metódu – metódu čistého obchodného rozpätia, no Komisia sa domnieva, že v prípadoch, keď sa na trhu vyskytujú porovnateľné transakcie, je vhodné uprednostniť použitie priamych metód, a najmä metódu nezávislej trhovej ceny. Komisia v tejto súvislosti zaznamenala, že Chrysler, americká spoločnosť skupiny Fiat, priamo využíva kapitálové trhy na financovanie svojich operácií a že niektoré z týchto transakcií sú porovnateľné s transakciami, ktoré vykonáva spoločnosť FFT.

                  (133)

                  Po tretie, pokiaľ ide o použitie modelu CAPM na odhadnutie kapitálovej návratnosti, Komisia vyjadrila pochybnosti o správnom uplatnení modelu CAPM daňovým poradcom spoločnosti FFT. Poukázala na to, že dve zložky určujúce odmenu spoločnosti FFT na základe modelu CAPM, teda suma odmeneného vlastného imania a úroveň odmeny uplatnená na túto sumu vlastného imania, boli stanovené príliš nízko.

                  (134)

                  Pokiaľ ide o sumu odmeneného vlastného imania, v záväznom stanovisku sa schválilo uplatnenie modelu CAPM len na zlomok vlastného imania označený ako „rizikový kapitál“, zatiaľ čo kapitálové injekcie do spoločností FFNA a FFC boli odpočítané od vlastného imania určeného na odmeňovanie bez presvedčivého vysvetlenia (59). Okrem iného vyšlo najavo, že výpočet „rizikového kapitálu“ sa premietol do stanovenia príliš nízkeho základu dane, keďže nezahŕňal aktíva v rámci skupiny, a to opäť bez presvedčivého dôvodu. Komisia v rozhodnutí o začatí konania spochybnila hypotézu, podľa ktorej sa nebude vyskytovať úverové riziko pri transakciách uskutočňovaných so spoločnosťami skupiny. Komisia rovnako vyslovila pochybnosti o výpočte minimálnych kapitálových požiadaviek pre riziko zlyhania protistrany a úverové riziko. Neopodstatnený bol najmä výber relatívne nízkeho faktora na váženie rizík 20 % pre riziko zlyhania protistrany, a takisto nebola uvedená žiadna informácia o postupe v prípade, keby sa musel výrazne zmeniť regulačný rámec. V správe daňového poradcu o transferovom oceňovaní sa nevysvetľuje, prečo „rozdiel medzi príjmovými úrokmi z bankových vkladov a medzi dlžnými úrokmi z bankových úverov“ predstavuje dobré vyjadrenie prevádzkového rizika, ani sa podrobnejšie nespresňuje dôvod, pre ktorý sa má použiť riziková váha 15 %. Takisto nie je vysvetlené, prečo je riziko zlyhania protistrany vynásobené 6 % namiesto 8 %, keďže v minimálnych kapitálových požiadavkách pre riziko zlyhania protistrany podľa rámca Bazilej II, na ktoré sa vyslovene odvoláva správa o transferovom oceňovaní, sa uvádza 8 %.

                  (135)

                  Pokiaľ ide o odmeňovanie tohto kapitálu, Komisia vyjadrila pochybnosti o určovaní beta koeficientu, ktorý sa zdá byť príliš nízky v porovnaní s koeficientom, ktorý uplatňujú iné spoločnosti poskytujúce finančné služby. Takisto spochybnila výber 25. percentilu namiesto mediánu, ktorý pri výpočte beta koeficientu zvolil daňový poradca.

                  (136)

                  Po štvrté, pokiaľ ide o očakávanú návratnosť kapitálu považovaného za nadmerný kapitál v žiadosti o stanovisko, Komisia vyjadrila pochybnosti o schválení použitia veľmi nízkej sadzby 0,87 % v spornom záväznom stanovisku bez akéhokoľvek odôvodnenia.

                  (137)

                  Keďže sa zdá, že v analýze transferového oceňovania, ktorá bola schválená v spornom záväznom stanovisku, nebol dodržaný princíp nezávislého vzťahu, Komisia predbežne dospela k záveru, že týmto stanoviskom sa spoločnosti FFT udelila výhoda. Usúdilo sa, že táto výhoda bola získaná každý rok a opakovala sa zakaždým, keď luxemburská daňová správa schválila splatnú daň vypočítanú na základe tohto stanoviska. Podľa Komisie bola táto výhoda zároveň udelená selektívne, pretože predstavovala odchýlku od správnej praxe a osobitne zvýhodňovala spoločnosť FFT voči spoločnostiam, ktoré sa nachádzali v podobnej skutkovej a právnej situácii.

                  (138)

                  Keďže všetky ostatné podmienky článku 107 ods. 1 ZFEÚ boli splnené a neexistovalo žiadne zrejmé účtovné opodstatnenie, Komisia dospela k predbežnému záveru, že sporné záväzné stanovisko predstavuje štátnu pomoc nezlučiteľnú s vnútorným trhom. Preto sa rozhodla začať konanie vo veci formálneho zisťovania zamerané na toto záväzné stanovisko.

                  (139)

                  Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania okrem iného požiadala Luxembursko v súlade s článkom 10 ods. 3 nariadenia (ES) č. 659/1999, aby jej poskytlo všetky dokumenty, informácie a údaje týkajúce sa sporného opatrenia potrebné na to, aby mohla posúdiť existenciu štátnej pomoci, a prípadne zlučiteľnosť tejto pomoci s vnútorným trhom. V prípade, že by Luxembursko neposkytlo všetky požadované informácie, vyzvala by ho na základe článku 6a ods. 2 písm. b) nariadenia (ES) č. 659/1999, aby súhlasilo s tým, že sa so žiadosťou o požadované informácie obráti na príjemcu spornej pomoci, t. j. na spoločnosť FFT.

            4.   PRIPOMIENKY LUXEMBURSKA

                  (140)

                  Luxembursko zaslalo pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania 19. júla 2014. V prvom rade tvrdí, že konanie je nedostatočne odôvodnené, a v druhom rade, že Komisia sa v rozhodnutí o začatí konania dopustila zásadných chýb.

            4.1.   Pripomienky Luxemburska o konaní Komisie

                  (141)

                  Pokiaľ ide o konanie, Luxembursko tvrdí že v predmetnom prípade nebol dodržaný správny postup na vyslovenie príkazu na poskytnutie informácií v tom zmysle, že podľa nariadenia (ES) č. 659/1999 Komisia nemôže vydávať príkazy v rozhodnutí o začatí konania. Pred tým, ako bolo možné vydať takýto príkaz, mal byť splnený postup uvedený v článku 10 nariadenia (ES) č. 659/1999.

                  (142)

                  Luxembursko ďalej tvrdí, že pokiaľ ide o informácie požadované v rozhodnutí o príkaze, Komisia nevysvetlila, prečo bolo potrebné zverejniť totožnosť príjemcu na posúdenie opatrenia podľa pravidiel štátnej pomoci. Vzhľadom na množstvo únikov informácií a ľahkovážnych vyjadrení Komisie na verejnosti Luxembursko nemohlo v danej fáze zverejniť totožnosť príjemcu. V rozhodnutí o príkaze sa okrem toho nespresňovali žiadne ďalšie konkrétne informácie, ktoré mali byť poskytnuté. Podľa príručky postupov Komisie sa v príkaze musí jasne vysvetliť, aké informácie sú potrebné v rámci sporného postupu.

                  (143)

                  Luxembursko takisto tvrdí, že keďže v rozhodnutí o začatí konania sa nevysvetľuje, v čom sporné záväzné stanovisko predstavuje štátnu pomoc, nemôže uplatniť povinnosť zachovať existujúci stav. Spoločnosť FFT musí podať daňové priznanie, a keďže Komisia vo svojom rozhodnutí o začatí konania nespresnila, akú metódu treba uplatniť na vypočítanie splatnej dane, luxemburská daňová správa použije metodiku dohodnutú v záväznom stanovisku.

                  (144)

                  Luxembursko ďalej tvrdí, že Komisia porušila zásadu lojálnej spolupráce, nestrannosti a dobrej správy vecí verejných, a to predovšetkým nereagovaním na jeho návrhy na stretnutia, na ktorých by luxemburské orgány mohli vysvetliť metódu použitú v spornom záväznom stanovisku.

                  (145)

                  Luxembursko namieta voči rozhodnutiu Komisie o začatí konania zameraného na spoločnosť FFT (pod novým číslom veci SA.38375), ktoré sa oddeľuje od všeobecného konania o praxi Luxemburska v oblasti záväzných stanovísk začatého pod číslom veci SA.37267. Keďže Luxembursko podalo odvolanie na Súdnom dvore voči príkazu na poskytnutie informácií, ktorý Komisia prijala v rámci veci SA.37267, Komisii sa podarilo umelo obísť zrušenie daného príkazu začatím novej veci.

                  (146)

                  Luxembursko napokon tvrdí, že Komisia zneužila svoju právomoc tak, že si zmýlila diskrečnú právomoc s jednoduchým výkladom pravidla spoločného práva. Záväzné stanovisko pre spoločnosť FFT nevyplynulo z výkonu diskrečnej právomoci luxemburskej daňovej správy, ale pridržiava sa článku 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu a jeho obežníka. Luxembursko tvrdí, že pri uplatňovaní týchto ustanovení sa nemožno vyhnúť ich výkladu s prihliadnutím na skutkovú podstatu danej veci s cieľom dospieť k riešeniam, ktoré sú určené danými okolnosťami a zakladajú sa na nich. Komisia nepozná rozdiel medzi diskrečnou právomocou a výkladom pravidiel obsahujúcich abstraktné právne pojmy, ktoré sa následne musia uplatňovať v spornej veci. Okrem toho sa Komisia výkladom luxemburského práva stavia na miesto luxemburských orgánov, a zasahuje tak do právomoci členských štátov v oblasti priamych daní.

                  (147)

                  Luxembursko tvrdí, že vzhľadom na to, že jeho daňová správa si neuplatnila diskrečnú právomoc v prípade spoločnosti FFT, Komisia nemohla dokázať, že sporné záväzné stanovisko predstavuje výnimku z bežnej správnej praxe. Luxembursko vysvetlilo, že vo svojich správnych postupoch vychádza zo zásady zákonnosti a rovnosti, a teda pristupuje rovnako ku všetkým daňovým subjektom, ktoré sa nachádzajú v zásade v rovnakej situácii. Luxembursko tvrdí, že rozhodnutie o začatí konania sa skúma len na základe zásad OECD o transferovom oceňovaní bez zohľadnenia luxemburskej správnej praxe.

            4.2.   Pripomienky Luxemburska o zásadných chybách v rozhodnutí o začatí konania

                  (148)

                  Luxembursko všeobecne tvrdí, že Komisia sa dopustila zásadnej chyby, keď si za referenčný systém určovania selektívnej výhody zvolila princíp nezávislého vzťahu vymedzený v zásadách OECD o transferovom oceňovaní namiesto vnútroštátnych právnych predpisov a vnútroštátnej praxe.

                  (149)

                  Luxembursko ďalej tvrdí, že Komisia neprávne vyložila zásady OECD o transferovom oceňovaní. V odôvodnení 65 rozhodnutia o začatí konania Komisia zaviedla akúsi hierarchiu metód na stanovenie transferových cien, pričom tvrdí, že je vhodné uprednostňovať používanie priamych metód, a najmä metódu nezávislej trhovej ceny, pred nepriamymi metódami, ako je metóda čistého obchodného rozpätia. Komisia teda neprihliada na to, že od roku 2010 zásady OECD o transferovom oceňovaní viac nezvažuje hierarchiu metód v súlade s aktuálnymi požiadavkami a praxou. S odvolaním sa na odsek 113 týchto zásad Luxembursko uvádza, že „stanovenie transferových cien nie je exaktná veda“ a že „výber metódy na stanovenie nezávislej trhovej ceny v mnohých prípadoch nie je úplne zrejmý“. Keďže daňový poradca spoločnosti FFT usúdil, že výber metódy čistého obchodného rozpätia bol opodstatnený, a uplatnil článok 164 zákona o dani z príjmu, luxemburská daňová správa jednoducho potvrdila, že analýza bola z právneho hľadiska správna.

                  (150)

                  Podľa Luxemburska Komisia uznáva, že výklad a uplatňovanie princípu nezávislého vzťahu sa líši medzi jednotlivými daňovými správami a medzi daňovými správami a spoločnosťami (60), a preto nemôže na jednej strane povoliť, aby princíp nezávislého vzťahu podliehal rôznym výkladom a uplatneniam, a na druhej strane usúdiť, že existuje len jedna správna metóda, podľa ktorej malo Luxemburska uplatniť princíp nezávislého vzťahu.

                  (151)

                  Luxembursko ďalej kritizuje Komisiu, že v tejto veci neuplatnila príslušné vnútroštátne legislatívne ustanovenie, t. j. článok 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu ani správnu prax, ktorá z neho vyplýva, ale zvolila si za referenciu len zásady OECD o transferovom oceňovaní. Komisia tak stanovuje metódu výpočtu, ktorá sa jej zdá najvhodnejšia, zatiaľ čo v luxemburskom práve sa nestanovuje použitie konkrétnych metód na stanovenie transferového oceňovania. Komisia tak úplne prehliada právny rámec a luxemburskú správnu prax v tejto oblasti. Okrem toho Komisia na účely analýzy selektívnosti nepredkladá porovnanie daňového prístupu k FFT s prístupom uplatňovaným voči iným spoločnostiam, ktoré sú v Luxembursku v podobnej skutkovej a právnej situácii.

                  (152)

                  Pokiaľ ide o pochybnosti, ktoré Komisia vyjadrila v rozhodnutí o začatí konania, Luxembursko kritizuje Komisiu, že sa príliš veľa a príliš jednostranne sústreďovala na údajnú daňovú stratégiu skupiny Fiat na úrovni skupiny, bez zohľadnenia skutočnosti, že skupina Fiat, keďže ide o skupinu, mohla byť motivovaná inými dôvodmi na vytvorenie štruktúry zvoleným spôsobom.

                  (153)

                  Po prvé, luxemburské daňové orgány istotne neschválili „pevne stanovený základ dane“, ako sa tvrdí v odôvodnení 64 rozhodnutia o začatí konania. Zdaniteľný príjem spoločnosti FFT závisí od objemu poskytnutých úverov a v správe o transferovom oceňovaní sa stanovuje len rozpätie bázických bodov pre maržu, ktorá sa má dosiahnuť.

                  (154)

                  Po druhé, pokiaľ ide o výšku požadovaných vlastných zdrojov a pochybností, ktoré v tejto súvislosti vyjadrila Komisia, Luxembursko sa domnieva, že zvolenie rámca Bazilej II je opodstatnené, ako aj rozhodnutie nezapočítať podiely. Luxembursko trvá na tom, že bolo logické nezahrnúť do výpočtu finančné podiely, pretože nepatria do rámca vymedzeného pre transferové oceňovanie úverov v rámci skupiny. Okrem toho podľa správy o transferovom oceňovaní sa suma, ktorá slúži na financovanie podielov, rovná 165 244 000 EUR, čo zodpovedá nákupnej cene podielov spoločnosti FFT, a preto ju podľa Luxemburska nemožno napadnúť. Príjem z podielov je navyše podľa luxemburského práva oslobodený, a teda ani náklady, ktoré s nimi súvisia, ako sú úrokové náklady, nemožno odpočítať. Napokon sa odmena za podiely vypláca prostredníctvom dividend z dcérskych spoločností, ktorých výška môže kolísať v závislosti od výsledkov dcérskych spoločností a ich reinvestičných potrieb, a preto koncepcia marže uplatňovanej na tento príjmový tok nemá z komerčného hľadiska zmysel.

                  (155)

                  Po tretie, Luxembursko tvrdí, že nezahrnutie pohľadávok v rámci skupiny do výpočtu je takisto opodstatnené, keďže dlhy spoločnosti FFT sú kryté výslovnými zárukami v prospech veriteľov spoločnosti FFT. Vzhľadom na priemyselnú stratégiu, hospodárske záujmy a riziko potenciálneho konkurzu pre dobré meno spoločnosti je riziko zlyhania spoločnosti FFT veľmi malé a „voľná“ suma 93 710 000 EUR je nanajvýš postačujúca na pokrytie tohto rizika.

                  (156)

                  Po štvrté, Luxembursko kritizuje Komisiu za spochybnenie spôsobu výpočtu beta koeficientu na účely stanovenia rizikovej prémie. Po prvé, tieto výpočty nie sú čisto matematické a rôzne výsledky možno odôvodniť, a teda výsledky dosiahnuté v správe o transferovom oceňovaní sú plne odôvodniteľné a solídne. Po druhé, ak by aj výsledky, ku ktorým by dospela Komisia, boli rozdielne, Komisia by aj tak musela preskúmať, či sa tým spoločnosti FFT udeľuje výhoda v porovnaní s inými podnikmi usadenými v Luxembursku. Po tretie, dokonca aj pri alternatívnom posúdení, pri ktorom by sa porovnala riziková prémia vypočítaná pre spoločnosť FFT s odmenou vyplatenou akcionárom spoločnosti kótovanej na burze, ktorá dosahuje percentuálnu úroveň 3,5 až 4 %, čo je oveľa menej ako riziková prémia 6,05 % vypočítaná pre spoločnosť FFT, z tohto porovnania vyplýva, že riziková prémia 6,05 % je úplne opodstatnená a plne vyhovuje požiadavkám článku 164 zákona o dani z príjmu.

                  (157)

                  Luxembursko napokon tvrdí, že vzhľadom na to, že skupina pre kódex správania (v oblasti zdaňovania podnikov) výslovne potvrdila, že prax Luxemburska v oblasti záväzných stanovísk je v súlade s kódexom správania a so zásadami OECD, zo zásady oprávneného očakávania vyplýva, že spoločnosť FFT sa mohla opierať o záväzné stanovisko z 3. septembra 2012 počas celej jeho platnosti, t. j. päť rokov.

            5.   PRIPOMIENKY ZAINTERESOVANÝCH STRÁN

                  (158)

                  Spoločnosť FFT zaslala pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania 30. októbra 2014. Tieto pripomienky boli doručené v dvoch samostatných dokumentoch.

            5.1.   Prvý súbor pripomienok spoločnosti FFT

                  (159)

                  Prvý súbor pripomienok spoločnosti FFT je rozdelený na dve časti. V prvej časti sú predstavené dôvody, pre ktoré sa spoločnosť FFT domnieva, že Komisia nesprávne uplatnila zásady OECD o transferovom oceňovaní na stanovisko k metóde ocenenia vo FFT. V druhej časti sa opisuje, prečo rozhodnutie o začatí konania nie je v súlade s požadovanou právnou normou na stanovenie selektívnej povahy podľa článku 107 ods. 1 zmluvy.

            5.1.1.   Nesprávne uplatnenie zásad OECD

                  (160)

                  Po prvé, v rozpore s tvrdeniami Komisie v rozhodnutí o začatí konania spoločnosť FFT uvádza, že sa nedohodla s luxemburskou daňovou správou na pevne stanovenom zdaniteľnom príjme. Dohoda sa týkala len metódy odmeňovania pokladničných služieb vykonávaných spoločnosťou FFT. Každý rok od roku 2011 spoločnosť FFT aktualizuje všetky použité parametre pri odhadovaní vlastného imania vystaveného riziku a kapitálovej návratnosti s cieľom vypočítať svoj cieľový zisk. Stanovisko k metóde ocenenia vo FFT navyše platí päť rokov len v prípade, že sa nezmenia skutočnosti a okolnosti, na ktorých sa zakladá, pričom táto doba platnosti zodpovedá praxi iných členských štátov v oblasti záväzných stanovísk.

                  (161)

                  Po druhé, nie je žiadny dôvod, prečo by daňový poradca spoločnosti FFT nemohol použiť metódu čistého obchodného rozpätia, keďže neexistujú žiadne vnútropodnikové prvky na porovnanie s transakciami spoločnosti FFT, ktoré by bolo možné použiť na uplatnenie metódy nezávislej trhovej ceny. Dôvodom je to, že i) spoločnosť FFT neposkytuje úvery tretím stranám a že ii) spoločnosti skupiny Fiat nezískavajú podobné úvery od tretích strán. Spoločnosť FFT sa odvoláva na odsek 22 zásad OECD o transferovom oceňovaní, podľa ktorého je pri výbere metódy vždy potrebné zamerať sa na nájdenie najvhodnejšej metódy pre konkrétny prípad. Spoločnosť FFT ďalej uvádza odsek 24 týchto zásad, podľa ktorého sa vyskytujú situácie, v ktorých sú transakčné ziskové metódy vhodnejšie ako tradičné metódy založené na transakciách.

                  (162)

                  Spoločnosť FFT tvrdí, že ak by daňový poradca na ocenenie jej dlhopisov uplatnil metódu nezávislej trhovej ceny s cieľom stanoviť transferové ceny uplatňované na úvery poskytnuté spoločnostiam skupiny, spoločnosti FFT by vznikali straty, pretože by sa jej nevrátili náklady na likviditu potrebné na pokrytie finančných potrieb skupiny. Spoločnosť FFT je menej zložitý subjekt ako iné spoločnosti skupiny, ktorých marže je možné overiť prostredníctvom metódy čistého obchodného rozpätia. Táto metóda sa v analýzach transferového oceňovania používa čoraz častejšie a zásady OECD o transferovom oceňovaní z roku 2010 nestanovujú žiadnu hierarchiu metód.

                  (163)

                  Okrem toho spoločnosť FFT uvádza, že vlastné imanie môže často vyplynúť z predchádzajúcich rozhodnutí o činnosti spoločnosti a nemusí byť priamo prepojené s výškou vlastného imania potrebného na znášanie rizík súvisiacich s činnosťou spoločnosti.

                  (164)

                  Spoločnosť FFT napokon pripomína, že v zásadách OECD o transferovom oceňovaní sa uznáva, že stanovenie transferového oceňovania nie je exaktná veda. V tejto súvislosti sa odvoláva na odsek 113 týchto zásad, a konkrétne na toto odôvodnenie: „Je dôležité mať na pamäti cieľ, ktorým je dosiahnutie odôvodnenej aproximácie nezávislého trhového výsledku na základe dôveryhodných informácií. Treba rovnako pripomenúť, že stanovenie transferového oceňovania nie je exaktná veda a vyžaduje si posúdenie daňovej správy, ako aj daňového subjektu.“ Spoločnosť FFT uvádza, že vyvinula všetko potrebné úsilie na odhadnutie nezávislej trhovej odmeny za svoju činnosť.

                  (165)

                  Po tretie, pokiaľ ide o vhodnosť vlastného imania FFT, spoločnosť musí preukázať, že jej vlastné imanie je dostatočné na znášanie rizík súvisiacich s jej činnosťou financovania. V obežníku nie sú žiadne konkrétne usmernenia, ktoré treba dodržiavať pri určovaní vhodnej výšky rizikového kapitálu. Spoločnosť FFT sa preto rozhodla analyzovať svoje vlastné imanie s cieľom posúdiť, aká časť tohto vlastného imania bola potrebná na výkon jej činností a znášanie rizík s prihliadnutím na rámec Bazilej II.V obežníku sa takisto porovnávajú spoločnosti vykonávajúce činnosť finančného sprostredkovania s nezávislými finančnými inštitúciami. V obežníku sa ustanovuje aj to, že daňové subjekty vykonávajúce transakcie financovania v rámci skupiny musia mať dostatočné vlastné zdroje na znášanie rizík financovania súvisiacich s týmito transakciami. Naopak, podielové činnosti nie sú zahrnuté na účely stanoviska k metóde ocenenia vo FFT, a preto bolo opodstatnené vylúčiť podiely spoločnosti FFT z jej rizikového kapitálu. Okrem toho suma vlastného imania, ktorá sa rovná investíciám do dcérskych spoločností FFT, nebola zohľadnená, pretože je súčasťou neportfóliových investícií do dcérskych spoločností, ktoré sa odmeňujú prostredníctvom dividend. Dividendy však nepodliehajú analýze transferového oceňovania, pretože sa v nich neprihliada na význam vykonávaných funkcií ani na znášané riziká. Tento odpočet je takisto v súlade s rámcom Bazilej II (61) a s článkom 57 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES (tzv. CRD III) (62).

                  (166)

                  Po štvrté, pokiaľ ide o analýzu Komisie zameranú na pohľadávky v rámci skupiny a o skutočnosť, že stanovisko k metóde ocenenia vo FFT nezohľadňuje všetky aktíva okrem aktív vo vlastníctve tretích strán, spoločnosť FFT tvrdí, že úverový rating skupiny je už zahrnutý do nákladov na financovanie skupiny spoločnosťou FFT. Keďže spoločnosť FFT a všetky pridružené spoločnosti skupiny majú úverový rating, ktorý je ekvivalentný ratingu spoločnosti Fiat S.p.A. (63), spoločnosť FFT nie je vystavená dodatočnému úverovému riziku, pokiaľ ide o úvery poskytované pridruženým spoločnostiam v rámci skupiny. Úroková sadzba, ktorú spoločnosť FFT vyžaduje od svojich pridružených podnikov v rámci skupiny, sa v dôsledku tejto skutočnosti rovná súčtu i) nákladov na financovanie skupiny; ii) záručných poplatkov vyplatených spoločnosti Fiat S.p.A.; iii) prevádzkových nákladov, ktoré spoločnosť znáša, aby mohla poskytovať svoje služby iným spoločnostiam skupiny; iv) nákladov na negatívne preklenovanie, ktoré vznikajú preto, že veľké sumy požičiavané spoločnosťou FFT musia byť krátkodobé a s nižšími úrokovými sadzbami, aby sa naplnili potreby skupiny na krátkodobú likviditu; a v) odmeny za kapitál pri znášaní rizík, ktorá súvisí s funkciami, ktoré zabezpečuje spoločnosť FFT v rámci správy pokladnice skupiny.

                  (167)

                  Po piate, podľa spoločnosti FFT bolo opodstatnené použiť koeficient 6 % uplatnený na rizikovo vážené aktíva, keďže to zodpovedá koncepcii spoločnosti FFT, pokiaľ ide o rámec Bazilej II transponovaný na nebankové finančné inštitúcie na určitých územiach EÚ (napr. v Taliansku) miestnymi regulačnými orgánmi v súlade so smernicou CRD. Navyše, keďže expozícia aktív spoločnosti FFT voči tretím stranám spočíva hlavne v bankových vkladoch, riziková váha 20 % bola uplatnená v súlade so štandardným prístupom rámca Bazilej II (64). Podobne, pokiaľ ide o rizikovú váhu 15 % uplatnenú na prevádzkové riziko, spoločnosť FFT upozorňuje Komisiu na prístup základného ukazovateľa, pri ktorom je v súlade s bodom 649 rámca Bazilej II vhodné uplatniť takýto koeficient. Podľa tohto istého prístupu hrubý príjem zodpovedá čistým úrokovým výnosom plus čistým neúrokovým výnosom vrátane všetkých rezerv a prevádzkových výdavkov, ale bez mimoriadnych položiek. Keďže spoločnosť FFT nemá neúrokové príjmy, uvedenie príjmových úrokov z bankových vkladov bez dlžných úrokov z bankových úverov je opodstatnené, pretože predstavuje najlepšiu aproximáciu operačných rizík spoločnosti FFT. Pokiaľ ide o akékoľvek potenciálne zmeny regulačného rámca, spoločnosť FFT tvrdí, že aj v rámci nástroja Bazilej III (65) a v smernici Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ (66) (tzv. CRD IV) o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami sú príslušné kritéria aj naďalej platné.

                  (168)

                  Po šieste, pokiaľ ide o pochybnosti Komisie o použitom beta koeficiente, spoločnosť FFT tvrdí, že aj keby sa vylúčili niektoré porovnávacie prvky (napr. vnútroštátne banky), nezávislé trhové rozpätie sa takmer nemení. Keďže spoločnosť FFT pôsobí ako spoločnosť financovania a nemožno ju považovať za banku, spoločnosť FFT a [daňový poradca] považujú za najvhodnejšie porovnávacie prvky beta koeficienty spoločností financovania. V obežníku sa navyše jasne uvádzajú poskytovatelia finančných služieb. Na tomto základe je pri určovaní vhodného beta koeficientu opodstatnené zohľadniť všetky spoločnosti pôsobiace v sektore finančných služieb. Pokiaľ ide o použitie 25. percentilu z nezávislého trhového rozpätia, je to v súlade so zásadami OECD o transferovom oceňovaní, podľa ktorej všetky body nezávislého trhového rozpätia vedú k nezávislým trhovým cenám/ziskom. Okrem toho podľa odhadov spoločnosť FFT znáša obmedzené riziká, pretože pracuje výlučne pre spoločnosti skupiny, činnosti skupiny sú vysoko integrované a materská spoločnosť má veľký záujem na podpore činnosti svojich dcérskych spoločností.

                  (169)

                  Po siedme, spoločnosť FFT nesúhlasí s pochybnosťami Komisie o tom, že by kapitálová návratnosť vo výške 0,87 % bola príliš nízka. Prebytkový kapitál, čiže kapitál, ktorý nie je potrebný na krytie rizík znášaných spoločnosťou FFT v rámci činnosti financovania, sa požičiava inej spoločnosti skupiny, ktorá potrebuje dodatočné financovanie, alebo sa používa na financovanie prevádzkových nákladov spoločnosti FFT v rámci poskytovania finančných služieb. Jeho odmeňovanie preto musí byť prispôsobené krátkodobým investíciám likvidity.

            5.1.2.   Analýza selektívnosti, ktorú vykonala Komisia

                  (170)

                  Spoločnosť FFT tvrdí, že aj keby bola analýza Komisie zameraná na dodržanie princípu nezávislého vzťahu správna, rozhodnutie o začatí konania neobsahuje žiadny dôkaz o tom, že spoločnosť FFT získala zvýhodnené zaobchádzanie v porovnaní s akýmkoľvek iným luxemburským daňovým subjektom, ktorý sa nachádza v porovnateľnej právnej a skutkovej situácii. V rozhodnutí o začatí konania nie je žiadne porovnanie postavenia spoločnosti FFT s postavením iného luxemburského daňového subjektu, ako je 21 iných daňových subjektov, ktorých stanoviská k metóde ocenenia Komisia preskúmala.

                  (171)

                  Spoločnosti FFT bolo povolené uzatvoriť stanovisko k metóde ocenenia s luxemburskou daňovou správou tak isto ako akémukoľvek inému luxemburskému daňovému subjektu, ktorý je skutočne prítomný v Luxembursku.

                  (172)

                  Navyše, keďže globálna sadzba dane pre právnické osoby v Luxembursku uplatnená na spoločnosť FFT bola 28,8 % (za účtovný rok 2011), pričom v Taliansku je hlavná sadzba dane pre právnické osoby približne 33 %, v Taliansku by vyšší zisk spoločnosti FFT viedol k vyšším odpočítateľným nákladom, pretože väčšina úverov poskytovaných spoločnosťou FFT je adresovaná spoločnosti Fiat Finance S.p.A. Preto nie je zrejmé, aký typ „pomoci“ skupina ako celok získala, ak spoločnosť FFT vykázala nižší zisk v Luxembursku a v dôsledku toho využila nižší odpočet úrokov v Taliansku.

            5.2.   Druhý súbor pripomienok spoločnosti FFT

      5.2.1.   Stanoviskom k metóde ocenenia sa neudeľuje žiadna „výhoda“

                  (173)

                  Druhý súbor pripomienok spoločnosti FFT sa začína vysvetlením všeobecnému významu stanovísk k metóde ocenenia, ktoré sa považujú za súčasť všeobecného daňového systému a schvaľujú sa aj v luxemburskom daňovom systéme. Stanovisko k metóde ocenenia vo FFT sa pridržiava usmernení vymedzených v obežníku a neodkláňa sa od všeobecného luxemburského daňového systému. Doba platnosti stanoviska k metóde ocenenia vo FFT v trvaní päť rokov je v súlade so štandardnou dobou platnosti stanovísk k metóde ocenenia v iných členských štátoch.

                  (174)

                  Luxemburské pravidlá transferového oceňovania, ktoré sú základom obežníka, sú súčasťou všeobecného daňového systému, keďže sa uplatňujú medzi pridruženými spoločnosťami v rámci skupiny pri medzipodnikových transakciách. Luxemburské pravidlá transferového oceňovania sa neodkláňajú od všeobecného daňového systému v tom zmysle, že v praxi sa pridŕžajú zásad OECD o transferovom oceňovaní a zameriavajú sa na stanovenie nezávislého trhového zisku.

                  (175)

                  Pokiaľ ide o pochybnosti Komisie vyjadrené v rozhodnutí o začatí konania v súvislosti s výberom metódy na stanovenie transferových cien, spoločnosť FFT tvrdí, že metóda čistého obchodného rozpätia je všeobecne uznávaná metóda schválená OECD, ktorá je v súlade so všeobecným luxemburským daňovým systémom. Komisia uznala rozšírené používanie metódy čistého obchodného rozpätia, ako aj to, že pri jej uplatnení sa môžu vyskytnúť ťažkosti (67). Usmernenia o určitých bližších hľadiskách sú nedostatočné, ale Komisia si nárokuje právo vyriešiť kontroverzné otázky transferového oceňovania prostredníctvom vlastnej vízie spôsobu, akým by sa metóda čistého obchodného rozpätia mala uplatniť v predmetnom prípade. Navyše zdaniteľný zisk spoločnosti FFT je zosúladený so štatutárnym ziskom, čím sa potvrdzuje, že použitím metódy čistého obchodného rozpätia nebola spoločnosti FFT udelená žiadna hospodárska výhoda.

                  (176)

                  Podľa spoločnosti FFT by daňové orgány mali mať určitý manévrovací priestor pri uplatňovaní metódy čistého obchodného rozpätia, ktorá pri určovaní zdaniteľného zisku nikdy nevedie k jedinému výsledku, ale k súboru platných výsledkov. Rozdiel medzi zdaniteľným príjmom, ku ktorému dospela spoločnosť FFT (a ktorý schválili luxemburské daňové orgány), a údajným zdaniteľným príjmom podľa Komisie by sa preto nemal považovať za výhodu v zmysle pravidiel o štátnej pomoci. Takáto výhoda vzniká len vtedy, keď sa opatrenie výrazne odkláňa od štandardných pravidiel stanovovania transferových cien a zachádza za rámec manévrovacieho priestoru daňovej správy (68). V opačnom prípade by išlo o zásah Komisie do právomocí členského štátu v oblasti daní.

                  (177)

                  Spoločnosť FFT napokon tvrdí, že pri hodnotení existencie výhody mala Komisia prihliadať na celkový vplyv „na skupinu“. V tejto súvislosti skupina Fiat nezískava žiadnu výhodu, pretože akékoľvek zvýšenie základu dane v Luxembursku sa kompenzuje zvýšením odpočtu dane v iných európskych krajinách (v uplynulých rokoch najmä v Taliansku). Podľa spoločnosti FFT bol tento vplyv uznaný vo viacerých rozhodnutiach Komisie. (69)

            5.2.2.   Neexistencia „selektívnosti“

                  (178)

                  Spoločnosť FFT tvrdí, že referenčný systém na posúdenie selektívnosti môže zahŕňať len spoločnosti, ktoré podliehajú pravidlám transferového oceňovania, t. j. spoločnosti, ktoré sú vo výlučnom styku s prepojenými tretími stranami. Táto zásada bola uznaná v rozhodnutí Komisie o schéme groepsrentebox
                      (70), v ktorej v súvislosti s činnosťami financovania úverov uviedla, že prepojené podniky sa nachádzajú v skutkovej a právnej situácii, ktorú nemožno porovnávať so situáciou neprepojených podnikov. Na preukázanie selektívnosti by Komisia musela dokázať, že spoločnosť FFT získala stanovisko k metóde ocenenia za iných podmienok, ako sú podmienky uplatňované na iné subjekty luxemburskej skupiny, ktorá vykonáva činnosti financovania. V obežníku je pritom vysvetlené, že stanoviská k metóde ocenenia sú k dispozícii všetkým spoločnostiam finančných skupín. Preto nedochádza k selektívnosti.

                  (179)

                  Komisia vo všeobecnosti uznáva záväzné stanoviská ako prostriedok na poskytnutie právnej istoty a predvídateľnosti daňovým subjektom v súvislosti s ich daňovým postavením. Záväzné stanoviská prijaté luxemburskou daňovou správou nie sú svojvoľné, keďže sa pridržiavajú zásad obežníka, v ktorom sa konkrétne uvádza princíp nezávislého vzťahu vymedzený v článku 9 modelovej daňovej zmluvy OECD a ktorý obsahuje usmernenia a spresnenia o minimálnych kapitálových požiadavkách a analýze transferového oceňovania, ktoré musí dodržiavať luxemburská spoločnosť vykonávajúca činnosť financovania v rámci skupiny. Manévrovací priestor luxemburskej daňovej správy, ak nejaký má, je tak obmedzený usmerneniami obežníka. Tento obmedzený manévrovací priestor, ktorý sa ponecháva daňovej správe, je navyše zahrnutý do uplatňovania zásad OECD o transferovom oceňovaní. Len na základe tejto skutočnosti nemožno konštatovať prítomnosť štátnej pomoci. Spoločnosť FFT okrem toho dodáva, že stanovisko k metóde ocenenia vo FFT podlieha pravidelnému preskúmaniu a má maximálnu dobu platnosti päť rokov.

                  (180)

                  Spoločnosť FFT ďalej tvrdí, že Komisia nepreukázala, v čom sa uplatnenie metódy čistého obchodného rozpätia v stanovisku k metóde ocenenia vo FFT odlišuje od iných záväzných stanovísk vydaných v prípade spoločností v porovnateľnej situácii ako spoločnosť FFT. Podľa spoločnosti FFT iná porovnateľná spoločnosť, ktorá by sa ocitla v podobnej situácii, by istotne požiadala o záväzné stanovisko a stanovila svoj zdaniteľný zisk na základe metódy čistého obchodného rozpätia. Keďže spoločnosť FFT a porovnateľné spoločnosti podliehajú tomu istému daňovému režimu, nemá zmysel stanovovať, či metóda na stanovenie transferových cien uplatnená spoločnosťou FFT bola alebo nebola v súlade so zásad OECD o transferovom oceňovaní (čo v každom prípade bola).

            5.2.3.   Skutková situácia spoločnosti FFT sa podstatne odlišuje od situácie v iných rozhodnutiach o koordinačných centrách

                  (181)

                  Podľa spoločnosti FFT je rozhodnutie o začatí konania vo viacerých bodoch podstatne odlišné od predchádzajúcich rozhodnutí, v ktorých Komisia spochybnila uplatnenie metódy na stanovenie transferových cien (konkrétne metódu zvýšených nákladov) ako daňové opatrenie, prostredníctvom ktorého sa udelila selektívna výhoda (71). V daných rozhodnutiach bol režim dostupný len pre daňové subjekty, ktoré vyhovovali určitým požiadavkám, zatiaľ čo v rozhodnutí o začatí konania Komisia spochybňuje len uplatnenie metódy čistého obchodného rozpätia, čiže konkrétne určenie zdaniteľného zisku, v kontexte postupu vydania stanoviska k metóde ocenenia, ktorý je dostupný pre všetky luxemburské daňové subjekty vykonávajúce činnosti financovania s prepojenými stranami.

                  (182)

                  V týchto rozhodnutiach sa navyše príjem stanovený pomocou metódy zvýšených nákladov mohol značne rozchádzať so štatutárnym ziskom, čo neplatí v prípade spoločnosti FFT, ktorej príjem stanovený pomocou metódy čistého obchodného rozpätia zodpovedá účtovnému výsledku samotnej spoločnosti. Podobne uplatnenie metódy na stanovenie transferových cien v predchádzajúcich rozhodnutiach jednoznačne nebolo v súlade so zásadami OECD o transferovom oceňovaní. V predmetnom prípade nedochádza k porušeniu týchto zásad. Na rozdiel od skutočností uvedených v rozhodnutiach o koordinačných centrách zásady OECD o transferovom oceňovaní ani neobsahujú jasné usmernenia o stanovovaní transferových cien za niektoré činnosti vykonávané spoločnosťou FFT (ako sú činnosti financovania a správy pokladnice).

                  (183)

                  Spoločnosť FFT ďalej uvádza, že Komisia nezohľadnila skutočnosť, že stanovisko k metóde ocenenia vo FFT vychádzalo z hospodárskej štúdie vyhovujúcej zásadám OECD o transferovom oceňovaní, čo dosvedčuje, že určenie zisku nebolo svojvoľné a že luxemburské daňové orgány si neuplatnili žiadnu diskrečnú právomoc.

            6.   ODPOVEĎ LUXEMBURSKA NA PRIPOMIENKY TRETÍCH STRÁN

                  (184)

                  Listom z 5. januára 2015 Luxembursko uviedlo, že plne súhlasí s pripomienkami, ktoré predložila skupina Fiat.

            7.   POSÚDENIE SPORNÉHO OPATRENIA

      7.1.   Existencia pomoci

                  (185)

                  Podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi.

                  (186)

                  Podľa ustálenej judikatúry kvalifikovanie ako štátna pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ vyžaduje, aby boli splnené všetky podmienky uvedené v tomto ustanovení (72). Je teda nesporné, že na to, aby opatrenie mohlo byť kvalifikované ako štátna pomoc podľa tohto ustanovenia, musí, po prvé, ísť o štátne opatrenie alebo o opatrenie financované zo štátnych prostriedkov, po druhé, musí byť toto opatrenie spôsobilé ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, po tretie, musí priniesť príjemcovi selektívnu výhodu a po štvrté, musí narušiť hospodársku súťaž alebo hroziť narušením hospodárskej súťaže (73).

                  (187)

                  Pokiaľ ide o prvú podmienku existencie pomoci, sporné stanovisko vydal orgán „Administration des contributions directes“, ktorý je súčasťou daňovej správy Luxemburského veľkovojvodstva. Toto stanovisko obsahuje schválenie luxemburskej daňovej správy týkajúce sa metódy prideľovania ziskov v prospech spoločnosti FFT v rámci skupiny Fiat, ktorú navrhol daňový poradca skupiny, ktorou sa luxemburská daňová správa zaväzuje na päť rokov a na základe ktorej spoločnosť FFT každý rok vypočíta výšku dane z príjmu právnických osôb na úhradu v Luxembursku. Sporné stanovisko je teda pripísateľné Luxembursku.

                  (188)

                  Pokiaľ ide o financovanie opatrenia zo štátnych prostriedkov, podľa ustálenej judikatúry Súdneho dvora opatrenie, ktorým verejné orgány priznajú určitým podnikom daňové úľavy, ktoré napriek tomu, že nepredstavujú kladný prevod štátnych prostriedkov, stavajú ich príjemcov do výhodnejšej finančnej situácie, ako je situácia iných daňovníkov, predstavuje štátnu pomoc (74). V oddieli 7.2 Komisia preukáže, že zo sporného stanoviska vyplýva zníženie dane splatnej spoločnosťou FFT v Luxembursku tak, že sa odchyľuje od dane, ktorú by spoločnosť FFT v opačnom prípade musela uhradiť podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku. Sporné stanovisko sa preto musí považovať za stanovisko vedúce k strate štátnych zdrojov, keďže z akékoľvek zníženia dane splatnej spoločnosťou FFT vyplýva strata daňových príjmov, ktorými by mohlo Luxembursko disponovať v prípade neexistencie tohto zníženia.

                  (189)

                  Pokiaľ ide o druhú podmienku existencie pomoci, spoločnosť FFT patrí do skupiny Fiat, čo je subjekt s prítomnosťou na celom svete a s pôsobnosťou vo všetkých členských štátoch Únie, a teda akákoľvek pomoc v jeho prospech môže ovplyvniť obchod vo vnútri Únie. Opatrenie, ktoré poskytne štát, sa považuje za také, ktoré narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže, pokiaľ môže zlepšovať konkurenčné postavenie príjemcu v porovnaní s inými podnikmi, s ktorými súťaží (75). V rozsahu, v akom sa sporným stanoviskom spoločnosť FFT oslobodzuje od daňového dlhu, ktorý by za bežných okolností musela zaplatiť podľa všeobecného systému dane z príjmov právnických osôb v Luxembursku, toto stanovisko narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže, z čoho vyplýva, že v predmetnom prípade je splnená aj štvrtá podmienka existencie štátnej pomoci.

                  (190)

                  Pokiaľ ide o tretiu podmienku existencie pomoci, Komisia v oddiele 7.2 vysvetlí dôvody, pre ktoré sa domnieva, že sporným stanoviskom sa udeľuje selektívna výhoda v prospech spoločnosti FFT, keďže z neho vyplýva zníženie dane splatnej zainteresovanou stranou v Luxembursku odchýlením sa od dane, ktorú by spoločnosť FFT musela zaplatiť podľa bežného systému dane z príjmu právnických osôb, a teda sú splnené všetky podmienky existencie pomoci podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

            7.2.   Existencia selektívnej výhody

                  (191)

                  Podľa ustálenej judikatúry: „článok 107 ods. 1 Zmluvy ukladá určiť, či v rámci danej právnej úpravy môže vnútroštátne opatrenie vzhľadom na cieľ sledovaný touto úpravou zvýhodniť ‚určitých podnikateľov alebo výrobu určitých druhov tovaru‘ vo vzťahu k ostatným podnikateľom, ktorí sa nachádzajú v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii. V prípade kladnej odpovede sporné opatrenie spĺňa základnú podmienku selektívnosti“ (76).

                  (192)

                  Súdny dvor stanovil v daňových veciach analýzu v troch krokoch s cieľom určiť, či je konkrétne daňové opatrenie selektívne (77). Po prvé, je nutné určiť, aký bežný alebo normálny daňový režim sa uplatňuje v danom členskom štáte – tzv. referenčný systém. Po druhé, je potrebné stanoviť, či predmetné daňové opatrenie predstavuje výnimku v rámci tohto systému tým, že sa pri ňom rozlišuje medzi hospodárskymi subjektmi, ktoré sú vzhľadom na vlastné ciele systému v porovnateľnej skutkovej a právnej situácii. Ak opatrenie predstavuje výnimku z referenčného systému, je, po tretie, potrebné stanoviť, či toto opatrenie odôvodňuje povaha alebo všeobecná štruktúra referenčného systému. Daňové opatrenie spočívajúce vo výnimke z uplatnenia referenčného systému totiž možno odôvodniť, ak dotknutý členský štát môže preukázať, že toto opatrenie vyplýva priamo zo základných alebo hlavných zásad jeho daňového systému (78). Ak to platí, daňové opatrenie nie je selektívne. Ťarchu dokazovania v tomto treťom kroku znáša členský štát.

            7.2.1.   Vymedzenie referenčného systému

      7.2.1.1.   Referenčný systém pozostávajúci zo všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku

                  (193)

                  Podľa všeobecného pravidla na účely analýzy selektívnej povahy opatrenia pomoci sa referenčný systém skladá z uceleného súboru pravidiel, ktoré na základe objektívnych kritérií platia pre všetky podniky patriace do jeho rozsahu pôsobnosti definovaného jeho cieľom.

                  (194)

                  V predmetnom prípade sa Komisia domnieva, že referenčný systém je všeobecný systém dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku, ktorého cieľom je zdanenie ziskov všetkých spoločností podliehajúcich dani v Luxembursku (79). Systém dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku sa uplatňuje na domáce spoločnosti a na zahraničné spoločnosti so sídlom v Luxembursku vrátane luxemburských pobočiek zahraničných spoločností. V Luxembursku sa spoločnosť považuje za rezidenta, ak sa jej podnikové sídlo alebo administratívna centrála nachádza v Luxembursku. Domáce spoločnosti a zahraničné spoločnosti, ktoré sú rezidentmi v Luxembursku, sú povinné platiť daň z príjmu právnických osôb, ktorá sa vzťahuje na zisky dosiahnuté na celosvetovej úrovni, pokiaľ sa neuplatňuje dohovor o zamedzení dvojitého zdanenia. Spoločnosti, ktoré nie sú rezidentmi, podliehajú dani z príjmu právnických osôb len vo vzťahu k určitým typom osobitných príjmov luxemburského pôvodu (80). Daň sa platí z dosiahnutého zisku zníženého o daňovo odpočítateľné výdavky a straty, ktoré možno odkladať v neobmedzenej lehote.

                  (195)

                  Daň z príjmu právnických osôb v Luxembursku pozostáva z dane zo zisku spoločnosti („impôt sur le revenu des collectivités“ alebo „IRC“), ktorej sadzba je stanovená na 21 %, a pre spoločnosti so sídlom v meste Luxemburg z komunálnej dane zo zisku obchodných spoločností („impôt commercial communal“), ktorej sadzba je stanovená na 6,75 %. Na IRC so sadzbou 21 % sa okrem toho uplatňuje prirážka 5 % ako príspevok do fondu zamestnanosti (81). Od 1. januára 2011 tak celkové kumulované zdanenie príjmu právnických osôb v Luxembursku dosahuje 28,80 % (82). (83)

                  (196)

                  Výpočet zdaniteľného zisku na účely luxemburskej dane z príjmu právnických osôb v zásade vychádza z podnikového účtovníctva daňového subjektu s výhradou úprav vyžadovaných v luxemburských daňových právnych predpisoch, ktoré sa týkajú najmä oslobodenia dividend/výnosov, opätovného zahrnutia neodpočítateľných výdavkov (84), opráv zdaniteľného výnosu z transakcií, ktoré neboli vykonané podľa nezávislých trhových podmienok, a uplatnenia odlišných pravidiel amortizácie na účtovnej úrovni a na úrovni dane.

                  (197)

                  Zatiaľ čo výpočet zdaniteľného zisku v prípade samostatných neintegrovaných/domácich spoločností vykonávajúcich transakcie na trhu je pomerne jednoduchý, pretože vychádza z rozdielu medzi príjmami a nákladmi na trhu s aktívnou hospodárskou súťažou, výpočet zdaniteľného zisku v prípade daňovo integrovaných spoločností skupiny, ako je spoločnosť FFT, si vyžaduje použitie nepriamych údajov. Samostatné neintegrované spoločnosti môžu použiť účtovné zisky ako východisko pri určovaní základu dane z príjmu právnických osôb, pretože tieto zisky sa odvíjajú od cien stanovených trhom, či už za vstupy alebo za výrobky a služby predávané spoločnosťou. Naopak integrovaná spoločnosť, ktorá vykonáva transakcie so spoločnosťami z tej istej skupiny, musí odhadnúť ceny uplatňované na transakcie v rámci skupiny s cieľom určiť svoj zdaniteľný zisk na daňové účely, pričom tento odhad vykonáva tá istá spoločnosť, ktorá kontroluje skupinu, namiesto toho, aby bol stanovený trhom.

                  (198)

                  Tento rozdiel vo výpočte zdaniteľného zisku medzi neintegrovanými spoločnosťami, t. j. spoločnosťami, ktoré nepatria do skupiny a označujú sa prívlastkom „samostatné“, a integrovanými spoločnosťami, t. j. spoločnosťami, ktoré patria do skupiny, nemá žiadny vplyv na cieľ systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku, ktorým je zdaniť zisk všetkých spoločností so sídlom v Luxembursku bez ohľadu na to, či sú integrované alebo neintegrované. IRC sa týka subjektov pôsobiacich v Luxembursku, ktoré podliehajú dani z príjmu právnických osôb, a zahŕňa „všetky hospodárske subjekty, ktoré priamo podliehajú dani z príjmu spoločností (impôt sur le revenu des collectivités)“. Forma podniku ani jeho štruktúra (skupina podnikov alebo nie) nepredstavujú rozhodujúce kritérium o zdanení spoločností v Luxembursku. Okrem toho, možno síce uznať, že rozhodnutia o financovaní sa prijímajú vo vyššom záujme skupiny ako celku, no luxemburská daň z príjmu právnických osôb sa vyberá od jednotlivých subjektov, a nie od skupín, pričom sporné záväzné stanovisko sa týka len zdaniteľného zisku spoločnosti FFT, a teda akékoľvek zníženie daňových príjmov jednotlivo vychádza z výsledkov danej spoločnosti. Je pravda, že daňové právne predpisy obsahujú osobitné ustanovenia, ktoré sa vzťahujú na skupiny (napr. režim daňovej integrácie (85)), no ich zámerom je zrovnoprávniť neintegrované spoločnosti a štruktúrované hospodárske subjekty vo forme skupín, ale nie zvýhodňovať skupiny (86).

                  (199)

                  Skutočnosť, že zdaniteľný zisk sa musí vypočítať iným spôsobom v prípade integrovaných spoločností ako v prípade neintegrovaných spoločností, teda nemá žiadnu dôležitosť pri stanovovaní referenčného systému na účely analýzy selektívnosti v predmetnom prípade. Keďže podľa systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku sa zisk všetkých spoločností so sídlom v Luxembursku zdaňuje rovnakým spôsobom, bez akéhokoľvek rozlišovania medzi integrovanými spoločnosťami a neintegrovanými spoločnosťami, tieto dva typy spoločností je nutné považovať za spoločnosti v podobnej skutkovej a právnej situácii vzhľadom na základný cieľ tohto systému (87). Keďže cieľom sporného záväzného stanoviska je stanoviť zdaniteľný zisk spoločnosti FFT na účely výberu dane z príjmu právnických osôb na základe všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku, práve tento systém predstavuje referenčný systém, z hľadiska ktorého je nutné preskúmať stanovisko s cieľom stanoviť, či spoločnosť FFT získala selektívnu výhodu.

                  (200)

                  V reakcii na rôzne argumenty predložené spoločnosťou FFT, v ktorých tvrdí, že spoločnosti skupiny a samostatné spoločnosti nepodliehajú tomu istému referenčnému systému, Komisia uvádza tieto pripomienky.

                  (201)

                  Podľa spoločnosti FFT by referenčný systém na posúdenie selektívnosti sporného stanoviska mal zahŕňať iba podniky podliehajúce pravidlám transferového oceňovania, t. j. podniky, ktoré obchodujú len s pridruženými podnikmi (88), a preto by Komisia na preukázanie selektívnosti tohto opatrenia mala dokázať, že spoločnosť FFT získala záväzné stanovisko za iných podmienok, ako sú podmienky uplatňované na iné subjekty skupiny, ktoré pôsobia v Luxembursku a vykonávajú činnosti financovania (89). Spoločnosť FFT sa domnieva, že tento výklad potvrdzujú rozhodnutia Komisie o schéme groepsrentebox a o daňovom režime úrokov pre skupiny v Maďarsku (90).

                  (202)

                  Komisia v prvom rade pripomína, že nie je viazaná svojou rozhodovacou praxou. Každé potenciálne opatrenie pomoci sa musí posudzovať jednotlivo na základe objektívnych kritérií vymedzených v článku 107 ods. 1 ZFEÚ, takže aj keby sa musela stanoviť existencia protichodnej rozhodovacej praxe, táto prax sa nemôže dotknúť platnosti záverov tohto rozhodnutia (91).

                  (203)

                  V každom prípade a v rozpore s tým, čo uvádza spoločnosť FFT, v žiadnom z týchto rozhodnutí sa nepotvrdzuje, že keď je daňové opatrenie poskytnuté v prospech integrovanej spoločnosti, referenčný systém sa musí nutne obmedzovať na tento typ spoločností. Okrem toho v obidvoch prípadoch cieľ daňového opatrenia, na ktoré sa vzťahuje rozhodnutie Komisie, nie je porovnateľný s cieľom opatrenia posudzovaného v predmetnej veci, a teda závery, ktoré možno vyvodiť z týchto rozhodnutí, sa nevzťahujú na predmetnú vec.

                  (204)

                  Schému groepsrentebox zaviedli holandské orgány s cieľom zmenšiť rozdiel v daňovom zaobchádzaní medzi financovaním prostredníctvom vlastného imania a financovaním prostredníctvom úveru v rámci skupiny, a znížiť tak arbitráž medzi týmito dvomi spôsobmi financovania v rámci skupiny (92). Komisia vo svojom konečnom rozhodnutí uviedla, že vzhľadom na cieľ opatrenia, ktorým bolo zmenšiť rozdiel v daňovom zaobchádzaní medzi financovaním prostredníctvom vlastného imania a financovaním prostredníctvom úveru v rámci skupiny, a znížiť tak arbitráž medzi týmito dvomi spôsobmi financovania v rámci skupiny, „arbitráž medzi financovaním prostredníctvom kapitálovej dotácie a úveru môže existovať len v rámci skupín [a nie v rámci samostatných spoločností]“ (93). Na základe tejto pripomienky, ako aj na základe cieľa schémy, ktorým je cieľ „zníženia stimulov na arbitráž medzi financovaním prostredníctvom kapitálovej dotácie a úveru a cieľ zabezpečenia daňovej neutrality v tomto smere (94)“ Komisia dospela k záveru, že referenčný systém v danej veci zahŕňa len podniky podliehajúce dani z príjmu právnických osôb, ktoré sa zapájajú do vnútroskupinových vzťahov (95).

                  (205)

                  Na druhej strane, cieľom sporného záväzného stanoviska je stanoviť základ dane spoločnosti FFT na účely výpočtu dane splatnej touto spoločnosťou v rámci dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku. Po prvé, zatiaľ čo cieľ odôvodňujúci rozhodnutie o groepsrentebox možno považovať za platný výlučne v kontexte skupiny (v dôsledku skutočnosti, že samostatné spoločnosti sa nestretávajú s problémami s arbitrážou medzi rôznymi formami financovania), stanovenie základu dane na účely výpočtu dane splatnej každý rok v rámci dane z príjmu právnických osôb sa týka subjektov patriacich do skupiny aj samostatných spoločností.

                  (206)

                  Po druhé, spoločnosť FFT vykonáva funkciu spoločnosti financovania a poskytuje služby len ostatným spoločnostiam skupiny Fiat. Transakcie, ktoré vykonáva, by sa však mohli takisto vykonávať v inom kontexte ako v rámci skupiny. V obežníku sa tento typ transakcie financovania v rámci skupiny porovnáva s transakciami, ktoré vykonávajú nezávislé finančné inštitúcie (96), a vyžaduje sa, aby sa odmeňovanie týchto finančných služieb odvíjalo od vypožičanej sumy peňazí alebo od skutočnej hodnoty spravovaných aktív, t. j. aby zodpovedalo odmene, ktorú by si vypýtala nezávislá finančná inštitúcia. V obežníku sa teda uznáva, že transakcie, a dokonca aj transakcie vykonávané v rámci skupiny, sú priamo porovnateľné s bežnými transakciami vykonávanými na trhu.

                  (207)

                  Tieto vlastnosti predmetnej veci opäť potvrdzujú, že pripomienku Komisie uvedenú v rozhodnutí o groepsrentebox – t. j. že pokiaľ ide o činnosti financovania prostredníctvom úveru, prepojené spoločnosti nie sú v porovnateľnej právnej a skutkovej situácii ako neprepojené spoločnosti – nemožno všeobecne uplatniť na situácie, v ktorých je cieľom záväzného stanoviska stanoviť základ dane na účely výberu dane z príjmu právnických osôb. Vyhlásenie uvedené v obežníku týkajúce sa porovnateľnosti transakcií odzrkadľuje zásady, na ktorých spočíva princíp nezávislého vzťahu a podľa ktorých sa obchodné a finančné vzťahy medzi pridruženými podnikmi nesmú odlišovať od vzťahov, na ktorých by sa dohodli nezávislé podniky (97). Cieľom pravidiel transferového oceňovania je práve porovnávať transakcie medzi prepojenými spoločnosťami/v rámci tej istej skupiny s transakciami medzi nezávislými spoločnosťami a zabezpečovať úpravu akýchkoľvek rozdielov. Vzhľadom na tieto skutočnosti sa spoločnosť FFT pri podložení svojej argumentácie nesprávne odvoláva na rozhodnutie o groepsrentebox.

                  (208)

                  Ten istý záver platí pre rozhodnutie o daňovom režime úrokov pre skupiny v Maďarsku, z ktorého takisto vychádza spoločnosť FFT. Toto rozhodnutie sa týkalo režimu, ktorého cieľom bolo zmenšiť arbitráž (vo vzťahoch medzi maďarskými spoločnosťami) prostredníctvom priblíženia zdaňovania vnútroskupinových úrokov k zdaňovaniu vnútroskupinových dividend, a tým posilniť formálnu neutralitu daňového systému (98). Cieľ zmenšenia arbitráže, ktorý Komisia v tom čase považovala za vlastný vnútroskupinovým vzťahom, sa odlišuje od cieľa predmetného opatrenia, ktorým je určiť základ dane spoločnosti FFT, na ktorý sa uplatňuje daň z príjmu právnických osôb v Luxembursku. Tento cieľ neodlišuje spoločnosť FFT ako subjekt skupiny od žiadneho iného (samostatného) subjektu, ktorý sa obracia na luxemburské daňové orgány na účely stanovenia svojho základu dane. Je zrejmé, že v prípade spoločnosti FFT je stanovenie základu dane zložitejšie, keďže zahŕňa uplatnenie pravidiel transferového oceňovania a princípu nezávislého vzťahu, zatiaľ čo v prípade samostatnej spoločnosti je zdaniteľný príjem v zásade ekvivalentný účtovnému príjmu s výhradou možných úprav stanovených v daňových právnych predpisoch. Cieľom právnych predpisov o zdaňovaní spoločností a záväzných stanovísk je však vybrať daň zo všetkých ziskov spoločností podliehajúcich dani v Luxembursku, ktorá sa uplatňuje bez ohľadu na to, či daňový subjekt patrí alebo nepatrí do skupiny.

                  (209)

                  Na základe týchto skutočností Komisia dospela k záveru, že referenčný systém, podľa ktorého je potrebné preskúmať sporné stanovisko, je všeobecný systém dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku, ktorý pozostáva z pravidiel v oblasti dani z príjmu spoločností (IRC) v Luxembursku opísaných v odôvodneniach 193 až 208. Tento referenčný systém sa konkrétne skladá z uceleného súboru pravidiel, ktoré sa uplatňujú na základe objektívnych kritérií na zdaňovanie zisku samostatných spoločností, pri ktorých sa zdaniteľný zisk zvyčajne zhoduje s účtovným ziskom (s výhradou určitých úprav ustanovených v daňových právnych predpisoch), ako aj zisku spoločností skupiny, ktoré využívajú transferové oceňovanie na rozdelenie zisku. Vzhľadom na základný cieľ tohto systému sa obidva typy spoločností, či už integrované spoločnosti alebo neintegrované spoločnosti, musia považovať sa spoločnosti v podobnej skutkovej a právnej situácii.

            7.2.1.2.   Článok 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu, obežník a správna prax v tejto oblasti nepredstavujú vhodný referenčný systém

                  (210)

                  Luxembursko sa domnieva, že referenčný systém by mal zahŕňať len spoločnosti skupiny podliehajúce článku 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu (99) a zdá sa, že spoločnosť FFT zachádza ešte ďalej, keď tvrdí, že referenčný systém by mal vychádzať z obežníka a zahŕňať len spoločnosti skupiny, ktoré vykonávajú činnosti financovania (100). Podľa týchto názorov selektívnosť opatrenia možno konštatovať, len ak by sa dokázalo, že so spoločnosťou FFT sa zaobchádzalo inak ako s inými subjektmi skupiny vykonávajúcimi činnosti financovania, ktoré sa nachádzajú v podobnej skutkovej a právnej situácii ako spoločnosť FFT vzhľadom na ciele článku 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu a/alebo obežníka. Komisia mala preto porovnať sporné záväzné stanovisko s predchádzajúcimi cenovými dohodami 21 iných daňových subjektov, ktoré jej boli predložené (pozri odôvodnenie 8) (101). Luxembursko a spoločnosť FFT tvrdia, že vzhľadom na to, že so spoločnosťou FFT sa zaobchádzalo v súlade s článkom 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu a s obežníkom a so správnou praxou v tejto oblasti, záväzným stanoviskom sa neudelila žiadna selektívna výhoda.

                  (211)

                  Komisia túto argumentáciu zamieta.

                  (212)

                  Ako je vysvetlené v odôvodnení 198, cieľom systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku je zdaniť zisk všetkých spoločností, ktoré spadajú do jeho daňovej právomoci, či už ide o integrované spoločnosti alebo neintegrované spoločnosti. Ako je vysvetlené v odôvodnení 194, daň z príjmu právnických osôb sa vyberá zo ziskov, ktoré na celosvetovej úrovni dosiahli domáce spoločnosti a zahraničné spoločnosti, ktoré sú rezidentmi v Luxembursku (pokiaľ sa neuplatňuje dohovor o zamedzení dvojitého zdanenia) vrátane luxemburských pobočiek zahraničných spoločností, zatiaľ čo pri nerezidentných spoločnostiach sa zdaňujú len určité typy konkrétnych príjmov luxemburského pôvodu.

                  (213)

                  Prístup Luxemburska a spoločnosti FFT, podľa ktorých referenčný systém zahŕňa len spoločnosti skupiny, pretože len takéto spoločnosti musia stanovovať ceny v súlade s princípom nezávislého vzťahu na účely stanovenia ich základu dane, vedie k umelému rozlišovaniu medzi spoločnosťami na základe ich štruktúry v súvislosti s určovaním ich zdaniteľného zisku, pričom takéto rozdelenie všeobecný systém dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku neuznáva pri zdaňovaní zisku spoločností, ktoré spadajú do jeho daňovej právomoci.

                  (214)

                  Podobne rozlišovanie spoločnosti FFT medzi skupinami a samostatnými spoločnosťami na základe činností vykonávaných subjektmi posudzovanej skupiny, pričom tvrdí, že referenčný systém zahŕňa len spoločnosti, ktoré uplatňujú obežník, nie je v súlade s cieľom systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku. Síce je pravda, že činnosti spoločnosti FFT sa týkajú takmer výlučne transakcií v rámci skupiny (102), finančné transakcie, ktoré vykonáva, by mohli byť vykonávané aj mimo skupiny nezávislými finančnými inštitúciami, ako sa uvádza v obežníku. Na účely výberu dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku je teda vhodné porovnávať spoločnosť FFT s akýmkoľvek iným typom spoločnosti, či už je integrovaná alebo neintegrovaná, ktorá vykonáva hospodársku činnosť, keďže podľa luxemburských právnych predpisov o zdaňovaní spoločností zisk nezávislých finančných inštitúcií podlieha tým istým pravidlám zdaňovania spoločností ako zisk vytvorený transakciami v rámci skupiny vypočítaný na základe princípu nezávislého vzťahu. Komisia preto zamieta argument spoločnosti FFT, podľa ktorého by referenčný systém mal zahŕňať len spoločnosti skupiny, ktoré vykonávajú transakcie financovania skupiny.

                  (215)

                  Komisia preto dospela k záveru, že v predmetnom prípade referenčný systém, podľa ktorého sa má preskúmať sporné záväzné stanovisko, je všeobecný systém dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku opísaný v odôvodneniach 193 až 208 bez ohľadu na to, či sa daň z príjmu právnických osôb vyberá zo zisku spoločností skupiny alebo samostatných spoločností, a bez ohľadu na činnosti vykonávané týmito spoločnosťami.

            7.2.2.   Selektívna výhoda vyplývajúca z výnimky zo všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku

                  (216)

                  Všeobecný systém dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku sa považuje za referenčný systém, podľa ktorého sa musí preskúmať sporné stanovisko, a preto je potrebné určiť, či toto stanovisko predstavuje výnimku z tohto referenčného systému, z ktorej vyplýva nerovnocenné zaobchádzanie so spoločnosťami, ktoré sú v podobnej skutkovej a právnej situácii.

                  (217)

                  V súvislosti s touto druhou fázou analýzy selektívnosti otázku, či daňové opatrenie predstavuje výnimku z referenčného systému, zvyčajne sprevádza identifikácia výhody poskytnutej príjemcovi prostredníctvom tohto opatrenia. V skutočnosti, keď je výsledkom daňového opatrenia neodôvodnené zníženie dane splatnej príjemcom, ktorý by v prípade neexistencie tohto opatrenia musel zaplatiť vyššiu daň podľa referenčného systému, toto zníženie predstavuje výhodu získanú na základe daňového opatrenia, a zároveň výnimku z referenčného systému.

                  (218)

                  Podľa Súdneho dvora v prípade individuálneho opatrenia pomoci na rozdiel od režimu „určenie ekonomickej výhody v zásade umožňuje predpokladať jeho selektivitu“ (103). V predmetnom prípade individuálne opatrenie pomoci v prospech spoločnosti FFT je sporné záväzné stanovisko, v ktorom sa schvaľuje metodika výpočtu zdaniteľného zisku zainteresovanej strany v Luxembursku za funkcie, ktoré vykonáva v rámci skupiny Fiat, pričom tento zisk sa následne zdaňuje podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku.

            7.2.2.1.   Selektívna výhoda vyplývajúca z odklonenia sa od princípu nezávislého vzťahu

                  (219)

                  Cieľom záväzného stanoviska je v zásade vopred stanoviť, ako sa bude uplatňovať všeobecný daňový systém na konkrétny prípad vzhľadom na súbor skutočností a okolností daného prípadu počas daného obdobia, pokiaľ sa tieto skutočnosti a okolnosti podstatne nezmenia počas doby uplatňovania tohto stanoviska. Záväzné stanovisko založené na metóde hodnotenia, ktorá sa neodôvodnene odkláňa od výsledku bežného uplatňovania všeobecného daňového systému, sa bude považovať za zdroj selektívnej výhody pre príjemcu, pokiaľ toto selektívne zaobchádzanie vedie k zníženiu daňového dlhu daného príjemcu v dotknutom členskom štáte v porovnaní so spoločnosťami, ktoré sa nachádzajú v podobnej skutkovej a právnej situácii.

                  (220)

                  Výhodou v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ je každá hospodárska výhoda, ktorú by podnik nezískal za bežných trhových podmienok, teda bez zásahu štátu (104). Výhoda je teda prítomná vždy, keď sa v dôsledku zásahu štátu zlepší finančná situácia podniku (105). Toto zlepšenie sa preukáže porovnaním finančnej situácie podniku vyplývajúcej zo sporného opatrenia a finančnej situácie toho istého podniku za neprítomnosti sporného opatrenia (106). Výhoda môže spočívať v udelení pozitívnych hospodárskych výhod, ako aj v odľahčení nákladov, ktoré za bežných okolností zaťažujú rozpočet podniku (107).

                  (221)

                  Ako bolo vysvetlené v odôvodnení 52 a nasl., Luxembursko prijatím sporného záväzného stanoviska schválilo metódu na stanovenie zdaniteľného zisku spoločnosti FFT v Luxembursku, ktorú navrhol daňový poradca tejto spoločnosti vo svojej správe o transferovom oceňovaní a ktorá umožňuje spoločnosti FFT vypočítať daň z príjmu právnických osôb, ktorú musí zaplatiť v Luxembursku, na ročnom základe počas celej doby uplatňovania tohto záväzného stanoviska. V správe o transferovom oceňovaní prijatej v spornom záväznom stanovisku sa za predpokladu neexistencie transakcií odvíjajúcich sa od trhu, ako by to bolo v prípade nezávislej neintegrovanej spoločnosti, konkrétne stanovuje zisk, ktorý sa má pripísať tejto spoločnosti skupiny Fiat a ktorý sa premieta do stanovenia cien za transakcie, ktoré spoločnosť uzatvára s ostatnými spoločnosťami skupiny.

                  (222)

                  Súdny dvor už rozhodol, že znížením základu dane, ktoré vyplýva z daňového opatrenia umožňujúceho daňovému subjektu využívať transferové ceny v rámci vnútroskupinových transakcií, ktoré sa odďaľujú od cien, ktoré by medzi sebou uplatnili rokujúce nezávislé podniky v nezávislých trhových podmienkach za porovnateľných okolností v súlade s princípom nezávislého vzťahu, sa tomuto daňovému subjektu udeľuje selektívna výhoda, pretože daň, ktorú má zaplatiť pri uplatnení všeobecného daňového systému, je nižšia ako daň, ktorú majú zaplatiť nezávislé spoločnosti, ktoré vypočítavajú svoj základ dane za základe účtovného zisku (108).

                  (223)

                  V rozsudku Súdneho dvora o daňovom režime uplatňovanom Belgickom na koordinačné centrá (109) Súdny dvor preskúmal žalobu podanú proti rozhodnutiu Komisie, v ktorom sa konštatovalo najmä to, že spôsobom určenia zdaniteľných príjmov podľa tohto režimu sa týmto centrám udelila selektívna výhoda (110). Zdaniteľný zisk bol v rámci uvedeného režimu stanovený v paušálnej výške zodpovedajúcej percentuálnej sadzbe z plnej výšky prevádzkových nákladov a výdavkov, z ktorých boli vylúčené náklady na zamestnancov a finančné náklady. Podľa Súdneho dvora „na preskúmanie otázky, či určenie zdaniteľných príjmov, ako je stanovené v režime koordinačných centier, poskytuje týmto centrám výhodu, je potrebné, ako to naznačuje Komisia v bode 95 napadnutého rozhodnutia, porovnať tento režim so všeobecným daňovým režimom na základe rozdielov medzi príjmami a nákladmi podniku prevádzkujúceho svoju činnosť v podmienkach voľnej hospodárskej súťaže“. Súdny dvor takisto uviedol, že „vyňatie [nákladov na zamestnancov a finančných nákladov] z výdavkov slúžiacich na určenie zdaniteľných príjmov týchto centier neumožňuje dospieť k prevodným cenám blízkym cenám používaným v podmienkach voľnej hospodárskej súťaže“, a ďalej rozhodol, že „táto skutočnosť poskytuje dotknutým koordinačným centrám výhodu“ (111).

                  (224)

                  Súdny dvor teda uznal, že daňovým opatrením, na základe ktorého spoločnosť patriaca do skupiny účtuje transferové ceny neprimerané cenám, ktoré by sa účtovali v podmienkach voľnej hospodárskej súťaže, t. j. ceny vyplývajúce z rokovaní medzi nezávislými podnikmi za porovnateľných okolností podľa princípu nezávislého vzťahu, sa tejto spoločnosti udeľuje výhoda, pretože vedie k zníženiu jej základu dane, a teda k zníženiu splatnej dane pri uplatnení všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb.

                  (225)

                  Princíp, podľa ktorého transakcie uskutočňované medzi spoločnosťami tej istej skupiny musia byť odmeňované spôsobom, s ktorým by súhlasili nezávislé spoločnosti rokujúce za porovnateľných okolností a za nezávislých trhových podmienok, sa zvykne nazývať „princíp nezávislého vzťahu“. Súdny dvor vo svojom rozsudku o belgických koordinačných centrách schválil princíp nezávislého vzťahu ako referenčné kritérium na stanovenie toho, či spoločnosť skupiny má k dispozícii výhodu podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ v dôsledku daňového opatrenia, v ktorom sú stanovené jej transferové ceny, a teda aj základ dane.

                  (226)

                  Cieľom princípu nezávislého vzťahu je zaručiť, aby sa s transakciami, ktoré medzi sebou vykonávajú spoločnosti tej istej skupiny, zaobchádzalo na daňové účely s prihliadnutím na zisk, ktorý by dosiahli, ak by tie isté transakcie uzavreli nezávislé spoločnosti, pretože v opačnom prípade by spoločnosti skupiny získali výhodné zaobchádzanie podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb, pokiaľ ide o výpočet ich zdaniteľného zisku, oproti nezávislým spoločnostiam, čo by viedlo k nerovnakému zaobchádzaniu so spoločnosťami, ktoré sa nachádzajú v podobnej skutkovej a právnej situácii vzhľadom na cieľ daného systému, ktorým je zdaniť zisk všetkých spoločností podliehajúcich jeho daňovej právomoci.

                  (227)

                  Komisia preto na posúdenie toho, či Luxembursko udelilo spoločnosti FFT selektívnu výhodu, musí overiť, či sa metóda prijatá luxemburskou daňovou správou v spornom záväznom stanovisku na účely stanovenia zdaniteľného zisku spoločnosti FFT v Luxembursku odkláňa od metódy vedúcej k dôveryhodnej aproximácii výsledku odvíjajúceho sa od trhu, a teda aj od princípu nezávislého vzťahu. V rozsahu, v akom metóda prijatá Luxemburskom v spornom záväznom stanovisku vedie k zníženiu daňového dlhu spoločnosti FFT pri uplatnení všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku v porovnaní s neintegrovanými spoločnosťami, ktorých zdaniteľné príjmy sa podľa tohto systému stanovujú na základe trhu, toto záväzné stanovisko sa považuje za stanovisko, ktorým sa udeľuje selektívna výhoda spoločnosti FFT podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  (228)

                  Princíp nezávislého vzťahu teda nevyhnutne tvorí súčasť posúdenia Komisie týkajúceho sa daňových opatrení v prospech spoločností skupiny podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ bez ohľadu na to, či členský štát začlenil tento princíp do svojho vnútroštátneho právneho systému. Uplatňuje sa s cieľom určiť, či zdaniteľný zisk spoločnosti patriacej do skupiny na účely výpočtu dane z príjmu právnických osôb bol vypočítaný s uplatnením metódy, ktorá sa približuje trhovým podmienkam tak, aby táto spoločnosť nezískala priaznivejšie zaobchádzanie pri uplatnení všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb oproti zaobchádzaniu s neintegrovanými spoločnosťami, ktorých zdaniteľný zisk sa stanovuje podľa trhu. V záujme odstránenia akýchkoľvek nejasností Komisia pri posudzovaní štátnej pomoci neuplatňuje princíp nezávislého vzťahu podľa článku 9 modelovej daňovej zmluvy OECD, ktorá predstavuje nezáväzný nástroj. Ide o všeobecný princíp o rovnakom zaobchádzaní v daňovej oblasti odvíjajúci sa od uplatnenia článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorým sú viazané členské štáty a ktorého rozsah pôsobnosti nevylučuje vnútroštátne daňové pravidlá (112).

                  (229)

                  V reakcii na tvrdenie Luxemburska, podľa ktorého sa Komisia vykonaním takéhoto posúdenia stavia na miesto vnútroštátnych daňových orgánov pri výklade luxemburského práva (113), Komisia pripomína, že neskúma, či je sporné záväzné stanovisko v súlade s princípom nezávislého vzťahu, ktorý je vymedzený v článku 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu alebo v obežníku, ale jej zámerom je určiť, či luxemburská daňová správa udelila selektívnu výhodu spoločnosti FFT podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ prostredníctvom prijatia záväzného stanoviska, v ktorom schválila rozdelenie zisku odkláňajúceho sa od výšky zisku, ktorý by bol zdaňovaný pri uplatnení všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku, ak by tie isté transakcie vykonali nezávislé spoločnosti, ktoré rokujú za porovnateľných okolností a pridržiavajú sa princípu nezávislého vzťahu.

                  (230)

                  V reakcii na tvrdenie Luxemburska a spoločnosti FFT, podľa ktorého by malo byť posudzovanie Komisie týkajúce sa dohody o stanovení metódy ocenenia prijatej v spornom záväznom stanovisku nevyhnutne obmedzené, keďže stanovenie transferového oceňovania nie je exaktná veda, Komisia poukazuje na to, že „aproximačná“ zložka transferového oceňovania sa musí posudzovať z hľadiska tohto cieľa. V odseku 1.13 zásad OECD o transferovom oceňovaní sa skutočne uznáva, že transferové oceňovanie nie je exaktná veda, no na tom istom mieste sa vysvetľuje, že, po prvé, „je dôležité nezabúdať na cieľ, ktorým je dosiahnuť logickú aproximáciu nezávislého trhového výsledku na základe spoľahlivých informácií“. Cieľom zásad OECD o transferovom oceňovaní je vymedziť pre daňové správy a nadnárodné podniky najvhodnejšie metódy na odhadovanie nezávislých trhových cien za cezhraničné transakcie, ktoré vykonávajú prepojené podniky na daňové účely. Tento cieľ by nebolo možné dosiahnuť, ak by sa aproximačná povaha stanovenia transferových cien mohla využiť na obchádzanie konsenzu o vhodných metódach na stanovenie transferového oceňovania, ktorý predstavujú tieto zásady. Aproximačná povaha princípu nezávislého vzťahu sa preto nemôže použiť na odôvodnenie analýzy transferového oceňovania, ktorá nie je logická vzhľadom na metodiku alebo sa opiera o nevhodný výber porovnateľných prvkov.

                  (231)

                  Keďže možno na záver preukázať, že metóda, ktorú prijala luxemburská daňová správa prostredníctvom sporného záväzného stanoviska na účely stanovenia zdaniteľného zisku spoločnosti FFT v Luxembursku, sa odkláňa od metódy vedúcej k dôveryhodnej aproximácii výsledku odvíjajúceho sa od trhu, a teda od princípu nezávislého vzťahu, toto záväzné stanovisko sa bude považovať za stanovisko, ktorým sa udeľuje selektívna výhoda spoločnosti FFT podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ v rozsahu, v akom vedie k zníženiu daňového dlhu spoločnosti FFT pri uplatnení všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku v porovnaní s neintegrovanými spoločnosťami, ktorých základ dane sa určuje podľa zisku dosiahnutého za trhových podmienok.

            7.2.2.2.   Úvodná pripomienka – pochybnosti o existencii pevne stanoveného základu dane

                  (232)

                  Prvá pochybnosť Komisie v rozhodnutí o začatí konania sa týkala skutočnosti, že základ dane spoločnosti FFT prijatý v spornom záväznom stanovisku sa javí ako pevne stanovené rozpätie. Dokumenty predložené počas formálneho zisťovania dosvedčujú, že základ dane spoločnosti FFT bol pevne stanovený na 2 milióny EUR ročne pred tým, ako bolo prijaté sporné záväzné stanovisko. Napriek tomu, že spoločnosť FFT je podľa obežníka povinná obnoviť svoju predchádzajúcu žiadosť o záväzné stanovisko na základe správy o transferovom oceňovaní, správa o transferovom oceňovaní vypracovaná na účely sporného záväzného stanoviska vedie k výsledku, pokiaľ ide o základ dane, ktorý je prakticky totožný s predtým prijatou paušálnou sumou.

                  (233)

                  Vzhľadom na spresnenia poskytnuté v rámci administratívneho postupu Luxemburskom, ktoré vysvetlilo, že v spornom záväznom stanovisku sa prijala metóda, a nie pevne stanovené rozpätie (114), ako aj vzhľadom na údaje preukazujúce, že základ dane spoločnosti FFT za rok 2012 a za rok 2013 bol nižší ako spodná hranica údajne prijatého rozpätia v danom záväznom stanovisku (115), sa však Komisia domnieva, že jej pochybnosti boli dostatočne vyvrátené.

            7.2.2.3.   Zvolenie metódy, parametrov a úprav na podloženie sporného záväzného stanoviska

                  (234)

                  V spornom záväznom stanovisku sa prijíma metóda na stanovenie rozdelenia zisku v prospech spoločnosti FFT, ktorá sa odvíja od analýzy transferového oceňovania, ktorú vypracoval daňový poradca tejto spoločnosti, pričom vypočítal odmenu za funkcie financovania v rámci skupiny a správy pokladnice poskytované spoločnosťou FFT a za riziká znášané touto spoločnosťou.

                  (235)

                  Táto analýza transferového oceňovania je podložená niekoľkými metodickými voľbami: i) rozhodnutie uplatniť metódu čistého obchodného rozpätia na odhadnutie zdaniteľného zisku spoločnosti FFT v Luxembursku; ii) zvolenie kapitálu ako ukazovateľa zisku na účely metódy čistého obchodného rozpätia; iii) zvolenie rámca Bazilej II na účely výpočtu tohto kapitálu a iv) rozhodnutie uplatniť model CAPM založený na cene za akcie s cieľom určiť požadovanú návratnosť tohto kapitálu.

                  (236)

                  Ako sa vysvetľuje v nasledujúcich oddieloch v odôvodneniach 241 až 301, voľba i) je výberom z piatich metód, ktoré sú podrobne opísané a preskúmané v zásadách OECD. Zásady OECD sa takisto vzťahujú na voľbu ii) týkajúcu sa ukazovateľa zisku na účely uplatnenia metódy čistého obchodného rozpätia. Ďalšie metodické voľby iii) a iv) však nie sú pokryté týmito zásadami.

                  (237)

                  Daňový poradca spoločnosti FFT si následne zvolil niekoľko parametrov, t. j. aktuálne číselné údaje, ktoré sa majú použiť pri odhadovaní výšky vlastného imania pred ich odmeňovaním [v prípade voľby iii)] a požadovanej úrovne návratnosti kapitálu [v prípade voľby iv)]. Pokiaľ ide o výšku odmeňovaného vlastného imania, daňový poradca si zvolil parametre váženia rizika a minimálnych kapitálových požiadaviek s cieľom odhadnúť hypotetický regulatórny kapitál spoločnosti FFT. Pokiaľ ide o požadovanú úroveň návratnosti, ktorá sa má uplatniť na toto vlastné imanie, daňový poradca si zvolil parametre bezrizikovej sadzby, beta koeficientu a trhovej prirážky, ktoré sa vyžadujú pri uplatňovaní modelu CAPM (116).

                  (238)

                  Daňový poradca sa napokon rozhodol, že pri výpočte nezávislej trhovej odmeny nebude prihliadať na celkovú výšku vlastného imania spoločnosti FFT – od vlastného imania preto odpočítal sumu podielov, ktoré má spoločnosť FFT v spoločnostiach FFNA a FFC, a vypočítal odmenu za vykonávané funkcie na základe zostávajúcej sumy (117). Tieto voľby však nevychádzajú z parametrov. Naopak sa zdá, že na metódu sa nimi uplatňujú úpravy, ktoré umožňujú určiť rozdelenie zisku v prospech spoločnosti FFT, ale nezodpovedajú žiadnej bežne uplatňovanej metóde.

                  (239)

                  Na základe týchto metodických volieb, zvolenia parametrov na účely ich uplatnenia a úprav […], daňový poradca dospel k úrovni odmeňovania za činnosti financovania v rámci skupiny a správu pokladnice spoločnosti FFT, ktorá sa v spornom záväznom stanovisku prijíma ako v súlade s obežníkom a s princípom nezávislého vzťahu.

                  (240)

                  V nasledujúcich oddieloch v odôvodneniach 241 až 301 Komisia spresní dôvody, pre ktoré sa domnieva, že viaceré z týchto metodických volieb, zvolenie parametrov a úprav […] vedú k zníženiu dane splatnej spoločnosťou FFT pri uplatnení všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku oproti dani, ktorú by museli zaplatiť neintegrované spoločnosti, ktorých zdaniteľný zisk sa určuje na základe transakcií uzavretých podľa trhových podmienok, a teda prečo sa sporným záväzným stanoviskom prostredníctvom prijatia týchto volieb a úprav udeľuje spoločnosti FFT selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ tak, že sa odkláňa od princípu nezávislého vzťahu.

            7.2.2.4.   Zvolenie metódy čistého obchodného rozpätia a funkčná analýza uvedená v správe o transferovom oceňovaní

                  (241)

                  Pokiaľ ide o voľbu i), daňový poradca odhaduje odmenu za poskytované funkcie a znášanie rizika spoločnosťou FFT prijatú v spornom záväznom stanovisku prostredníctvom metódy čistého obchodného rozpätia (118). Táto voľba je výberom z piatich metód, ktoré sú podrobne opísané a preskúmané v zásadách OECD o transferovom oceňovaní. Vo všeobecnosti sa v týchto zásadách vyžaduje nájsť najvhodnejšiu metódu na odhadnutie nezávislej trhovej ceny v kontexte transferového oceňovania (119).

                  (242)

                  Uplatnenie metódy si vyžaduje aj použitie jedného alebo viacerých parametrov, aby táto metóda mohla viesť k aktuálnemu výsledku. Zvolenie metódy a parametrov nemôže byť ľubovoľné. Ak by sa táto voľba úplne ponechala na uváženie daňového subjektu, zvýhodňovali by sa cezhraničné integrované skupiny oproti spoločnostiam, ktoré uzatvárajú transakcie na trhu – tieto skupiny by si samé mohli zvoliť metódu a parametre na stanovenie ceny za transakcie v rámci skupiny na účely výpočtu ich základu dane, zatiaľ čo neintegrované spoločnosti by vykonávali svoje transakcie za trhových podmienok a nemali by možnosť upravovať svoj základ dane. Preto sa musia tieto voľby pridržiavať cieľa dosiahnutia nezávislej trhovej ceny za transakcie v rámci skupiny.

                  (243)

                  Pri odhadovaní nezávislej trhovej ceny na účely transferového oceňovania však uplatnenie metódy, ktorá predstavuje druhú najlepšiu voľbu, neprináša spravidla výhodu cezhraničným integrovaným skupinám. Ak sa použije takáto metóda a uplatní sa spolu so súborom nadmerne obozretných parametrov, výpočet odmeny môže napriek tomu viesť k výsledku, ktorý sa v tomto konkrétnom prípade rovná výsledku založenému na trhu, alebo môže viesť k nadmernému daňovému zaťaženiu, a v tom prípade by sa záväzným stanoviskom prijímajúcim túto druhú metódu neudeľovala žiadna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  (244)

                  Na druhej strane, aj keby sa použila najvhodnejšia metóda, pri jej uplatnení spolu s nadmerne priaznivými parametrami by odmena vypočítaná podľa tejto metódy mohla podceňovať daň splatnú daňovým subjektom, a teda by mu mohla udeľovať výhodu podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  (245)

                  V rozhodnutí o začatí konania Komisia vyjadrila pochybnosti o tom, že metóda čistého obchodného rozpätia môže predstavovať najvhodnejšiu metódu na stanovenie nezávislej trhovej odmeny, a teda aj zdaniteľného zisku spoločnosti FFT. V porovnaní s ostatnými štyrmi priamymi metódami zásad OECD o transferovom oceňovaní je metóda nezávislej trhovej ceny priamejšia a ak by sa uplatnila, poskytla by dôveryhodnejšiu aproximáciu výsledku založenú na trhu.

                  (246)

                  Vzhľadom na informácie poskytnuté počas konania vo veci formálneho zisťovania však Komisia uznáva tvrdenie spoločnosti FFT, že metóda nezávislej trhovej ceny by v prípade spoločnosti FFT nemusela byť najvhodnejšia. Z týchto informácií vyplýva, že spoločnosť FFT uzatvára transakcie s rôznymi protistranami skupiny Fiat a že uplatňované sadzby, forma a doba platnosti poskytnutých úverov a dlhopisov emitovaných spoločnosťou FFT sa rôznia, aj napriek tomu, že škála príslušných nástrojov sa javí nemenná. Keďže uplatnenie metódy nezávislej trhovej ceny na účely transferového oceňovania by si vyžadovalo nájdenie porovnateľných transakcií ku každému jednotlivému úveru poskytnutému spoločnosťou FFT, uplatnenie metódy čistého obchodného rozpätia daňovým poradcom pri odhadovaní nezávislej trhovej odmeny za vykonávané funkcie a znášané riziko spoločnosťou FFT sa zdá vhodné.

                  (247)

                  Komisia takisto uznáva, že analýza transferového oceňovania týkajúca sa spoločnosti FFT vychádza z návratnosti vlastného imania, ktorá predstavuje prijateľný ukazovateľ výkonnosti vo finančnom sektore, a že funkcie poskytované spoločnosťou FFT možno porovnať s funkciami finančných inštitúcií. Zložitosť štruktúry aktív a pasív spoločnosti FFT dosvedčuje, že táto spoločnosť zabezpečuje funkciu transformácie splatností a funkciu finančného sprostredkovania, pretože sa obracia na externých investorov, aby naplnila potreby financovania skupiny (120). Komisia preto konštatuje, že uplatnenie metódy čistého obchodného rozpätia na účely transferového oceňovania je v prípade spoločnosti FFT vhodná voľba.

            7.2.2.5.   Výška odmeňovaného vlastného imania

                  (248)

                  Komisia síce považuje za vhodné, že daňový poradca v prípade spoločnosti FFT použil metódu čistého obchodného rozpätia, no domnieva sa, že viaceré metodické voľby, zvolenie parametrov a úprav […], ktoré daňový poradca použil pri uplatnení metódy, nie sú vhodné na výpočet základu dane spoločnosti FFT v Luxembursku.

            7.2.2.6.   Použitie hypotetického regulatórneho kapitálu spoločnosti FFT ako ukazovateľa ziskovosti

                  (249)

                  Komisia si nemyslí, že regulatórny kapitál zvolený daňovým poradcom predstavuje vhodný ukazovateľ ziskovosti pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia s cieľom odhadnúť nezávislú trhovú odmenu za funkcie vykonávané spoločnosťou FFT. Komisia sa skôr domnieva, že vzhľadom na to, že daňový poradca zvolil metódu čistého obchodného rozpätia, ktorá súvisí s návratnosťou vlastného imania odhadovanou pomocou modelu CAPM, je vhodné použiť účtovné vlastné imanie ako ukazovateľ ziskovosti, na ktorý sa uplatňuje návratnosť vlastného imania s cieľom vypočítať túto odmenu, ak má byť hľadaný výsledok dôveryhodnou aproximáciou výsledku odvíjajúceho sa od trhu.

                  (250)

                  Konkrétnejšie, na zaistenie toho, aby základ dane spoločnosti FFT odzrkadľoval dôveryhodnú aproximáciu výsledku odvíjajúceho sa od trhu v súlade s princípom nezávislého vzťahu, metóda použitá na dosiahnutie nezávislej trhovej odmeny za funkcie, ktoré vykonáva, musí vykazovať metodickú logiku z účtovného hľadiska, čo neplatí pre voľby daňového poradcu.

                  (251)

                  V správe o transferovom oceňovaní sa uvádza, že odhadovaný základ dane spoločnosti FFT má dve zložky: „odmeňovanie rizika“ a „odmeňovanie funkcií“ (121). Daňový poradca stanovuje prvú zložku, t. j. odmeňovanie rizika pre spoločnosť FFT, vynásobením odhadu odmeňovaného vlastného imania, ku ktorého sa dopracoval vypočítaním hypotetického regulatórneho kapitálu spoločnosti FFT na základe analógie s rámcom Bazilej II (122), a požadovanej návratnosti tohto vlastného imania odhadovanej na základe modelu CAPM.

                  (252)

                  Modelom CAPM sa však odhaduje požadovaná teoretická miera návratnosti kapitálových investícií a beta koeficient použitý v tomto výpočte vychádza z kolísania návratnosti cien za akcie spoločností (alebo kapitálovej návratnosti) (123). Z výpočtu modelu CAPM konštrukčne vyplýva skôr návratnosť vlastného imania ako návratnosť akéhokoľvek iného typu kapitálu, ako je hypotetický regulatórny kapitál určený analogickým uplatnením rámca Bazilej II (124).

                  (253)

                  Návratnosť vlastného imania je ukazovateľom obratu aktív. Kapitál je odmeňovaný prostredníctvom čistého zisku spoločnosti, t. j. príjmy mínus celkové výdavky, ktoré znášala spoločnosť počas daňového roka svojej činnosti, ale aj mínus všetky finančné poplatky uhradené veriteľom. Tento čistý zisk je teda zisk, ktorý zostane spoločnosti na odmeňovanie akcionárov – predstavuje návratnosť vlastného imania prostredníctvom distribúcie alebo zvýšením hodnoty spoločnosti. Na zaručenie logiky je preto vhodné, aby sa návratnosť vlastného imania rovnala čistému zisku v účtovnom vyjadrení, ktorý sa ponecháva akcionárom po zaplatení všetkých ostatných výdavkov, vydelenému hodnotou akcií v účtovnom vyjadrení (t. j. kapitál), ktoré sa odmeňujú zo zisku.

                  (254)

                  Naopak, nie je logické zohľadniť čistý účtovný zisk spoločnosti na odmeňovanie regulatórneho kapitálu. Regulatórny kapitál je odhad regulačného orgánu týkajúci sa minimálnej úrovne kapitalizácie, ktorú musí zachovávať banka alebo iná finančná inštitúcia, a ako taký nepredstavuje v tom istom pomere právo na zisk regulovaného subjektu. Finančné inštitúcie musia mať neustále v držbe kapitál na tejto úrovni, čo prakticky znamená, že vo všeobecnosti majú v držbe väčší kapitál ako len požadovanú úroveň regulatórneho kapitálu, aby mali vankúš, ktorý im umožňuje neporušovať minimálne kapitálové požiadavky v prípade strát, čím sa znižuje výška disponibilného kapitálu. Akékoľvek vlastné imanie doplnené k minimálnej požadovanej úrovni sa musí rovnako odmeňovať z hľadiska investorov.

                  (255)

                  Na zaručenie logickej metodiky z účtovného hľadiska, a teda dôveryhodnej aproximácie trhového výsledku, mal daňový poradca spoločnosti FFT uplatniť na účtovné vlastné imanie spoločnosti FFT návratnosť vlastného imania vypočítanú pomocou modelu CAPM. Vodorovné šípky v uvedenej tabuľke naznačujú, aké prístupy by boli logické z hľadiska metodiky, diagonálna šípka znázorňuje prístup uplatnený daňovým poradcom spoločnosti FFT:

                  (256)

                  Použitím nelogickej metódy, ktorá spočívala v uplatnení návratnosti vlastného imania na hypotetický regulatórny kapitál spoločnosti FFT, daňový poradca spoločnosti FFT dospel k odhadovanej úrovni odmeny za vykonávané funkcie a riziká vzniknuté spoločnosti FFT, ktorá nepredstavuje dôveryhodnú aproximáciu výsledku odvíjajúceho sa od trhu. Táto nedostatočná logika má značný vplyv na zdaniteľnú odmenu spoločnosti FFT v Luxembursku. V roku 2011 účtovné vlastné imanie spoločnosti FFT dosahovalo 287,5 milióna EUR, no daňový poradca pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia použil ako ukazovateľ ziskovosti hypotetický regulatórny kapitál spoločnosti FFT – 28,5 milióna EUR. Uplatnením odhadovanej návratnosti vlastného imania, ku ktorej daňový poradca dospel pomocou metódy čistého obchodného rozpätia, na hypotetický regulatórny kapitál spoločnosti FFT namiesto účtovného vlastného imania sa desaťnásobne znížila zdaniteľná odmena spoločnosti FFT v Luxembursku (125). Inými slovami, metodické voľby daňového poradcu vedú k zníženiu základu dane spoločnosti FFT v Luxembursku oproti daňovo neintegrovaným spoločnostiam, ktorých zdaniteľný zisk vymedzujú trhové podmienky.

                  (257)

                  Keďže úroveň vlastného imania spoločnosti FFT je pozorovateľná a metódou čistého obchodného rozpätia možno odhadnúť návratnosť vlastného imania, daňový poradca mal pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia použiť účtovné vlastné imanie spoločnosti FFT namiesto hypotetickej úrovne regulatórneho kapitálu s cieľom stanoviť základ dane spoločnosti FFT v Luxembursku v súlade s princípom nezávislého vzťahu.

                  (258)

                  Komisia nesúhlasí s tvrdením spoločnosti FFT v tejto súvislosti, podľa ktorého nie je potrebné pri stanovovaní transferových cien prihliadať na svoju aktuálnu úroveň vlastného imania, pretože táto úroveň vyplýva z predchádzajúcich rozhodnutí (126). Toto tvrdenie naznačuje, že úroveň účtovného vlastného imania spoločnosti FFT je príliš vysoké z historických dôvodov a nemusí sa odmeňovať v danom rozsahu. Toto tvrdenie však nevyhovuje trhovým požiadavkám, pretože nevyhovujúca úroveň vlastného imania nie je na konkurenčnom trhu udržateľná. Pre spoločnosti je nákladnejšie odmeňovať vlastné imanie ako pohľadávky. Ak by spoločnosť pôsobiaca v situácii voľnej hospodárskej súťaže bola prekapitalizovaná z historických dôvodov, ako to tvrdí spoločnosť FFT, nadbytočné vlastné imanie by vrátila svojim akcionárom (napr. odkúpením alebo distribúciou akcií), pretože tieto finančné prostriedky by bolo možné efektívnejšie využiť v iných investičných projektoch. Pri výpočte základu dane spoločností pôsobiacich v situácii voľnej hospodárskej súťaže musia tieto spoločnosti odmeňovať celé vlastné imanie poskytnuté ich akcionármi na úrovni, ktorú možno považovať za vyhovujúcu trhovým požiadavkám.

                  (259)

                  V zásadách OECD o transferovom oceňovaní sa uvádza, že kapitálová návratnosť môže byť dobrým ukazovateľom ziskovosti pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia na finančné činnosti s vysokou kapitálovou intenzitou (127). V tých istých zásadách sa zároveň poukazuje na „vložený kapitál“, ktorý môže byť možným vhodným ukazovateľom ziskovosti pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia (128). Pojem „vložený kapitál“ sa síce v zásadách OECD presnejšie nevymedzuje, no zjavne nezodpovedá označeniu regulatórny kapitál, ktorý sa používa v rámci Bazilej II či Bazilej III alebo v príslušných transpozičných smerniciach.

                  (260)

                  V obežníku sa takisto presnejšie nevymedzuje kapitál, ktorý má slúžiť ako ukazovateľ ziskovosti pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia (129). Uvádzajú sa dva možné základy odmeňovania funkcií financovania a správy pokladnice, konkrétne hodnota poskytnutých úverov a objem spravovaných aktív (130). Výberom metódy čistého obchodného rozpätia so základom vo forme hypotetického regulatórneho kapitálu si však spoločnosť FFT nezvolila odmeňovanie priamo založené na hodnote poskytnutých úverov, pričom spravované aktíva sa týkajú aktív držaných v mene tretích strán (napr. správcovia fondov), čo je funkcia, ktorú v zásade spoločnosť FFT nevykonáva.

                  (261)

                  V každom prípade, hoci sa účtovné vlastné imanie bežne používa vo finančnom sektore ako základ výpočtu ziskovosti spoločnosti, Komisia uznáva, že iný kapitálový základ by v zásade mohol byť použitý pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia na účely transferového oceňovania, pokiaľ je metóda použitá na dopracovanie sa k odmeňovaniu transakcií v rámci skupiny logická. V konkrétnom prípade spoločnosti FFT sa však Komisia domnieva, že voľba daňového poradcu v tejto otázke, t. j. použitie hypotetického regulatórneho kapitálu spoločnosti FFT, nie je vhodná na dosiahnutie dôveryhodnej aproximácie výsledku odvíjajúceho sa od trhu, a to z dôvodov vysvetlených ďalej v texte.

                  (262)

                  Po prvé, keďže spoločnosť FFT nie je regulovaný finančný subjekt, na ktorý sa vzťahuje rámec Bazilej II, pokiaľ sa tento rámec použije len na daňové účely, je ťažké overiť jeho uplatnenie na odhadnutie hypotetického regulatórneho kapitálu. Rámcom Bazilej II sa vymedzuje požadovaný regulatórny kapitál ako podiel aktív v držbe inštitúcie vážený rizikom súvisiacim s jednotlivými aktívami. Konkrétne, váženie rizika jednotlivých aktív vykonávané na regulačné účely závisí najmä od úverového ratingu protistrany, ale aj od ďalších kritérií, ktoré sa posudzujú podľa konkrétneho aktíva. Zaťaženie správy, pokiaľ ide o overovanie rizikových váh jednotlivých aktív, sa vymyká z jej rámca prudenciálneho dohľadu, keď táto váha slúži na výpočet základu dane s cieľom stanoviť transferové ceny namiesto minimálnych požiadaviek na regulatórny kapitál. Je preto málo pravdepodobné, že výsledky získané takýmto spôsobom môže daňová správa ľahko overiť a považovať ich za dôveryhodnú aproximáciu výsledku odvíjajúceho sa od trhu v súlade s princípom nezávislého vzťahu.

                  (263)

                  Po druhé, keďže návratnosť minimálneho regulatórneho kapitálu nie je vo finančnom sektore bežne používaný ukazovateľ výkonnosti, priemery tejto návratnosti sa bežne neanalyzujú a nie sú k dispozícii (131). Znamená to, že akýkoľvek výsledok dosiahnutý na základe kapitálu istotne povedie k menej dôveryhodnej aproximácii výsledku odvíjajúceho sa od trhu v porovnaní s použitím účtovného vlastného imania ako ukazovateľa ziskovosti, na ktorý sa uplatní návratnosť vlastného imania v súlade s normami sektora.

                  (264)

                  Po tretie, 66 porovnateľných prvkov, ktoré vybral daňový poradca na odhadnutie návratnosti vlastného imania pomocou modelu CAPM, je jednoznačne nevhodných na odhadnutie priemerného regulatórneho kapitálu v sektore alebo požadovanej návratnosti týchto vlastných zdrojov. Viaceré z týchto spoločností nie sú regulované subjekty podľa rámca Bazilej (ako napr. burzy). Tieto spoločnosti by nemohli vypočítať odhad svojich požiadaviek na regulatórny kapitál a len na základe verejne dostupných informácií by nebolo možné odhadnúť minimálne regulatórne požiadavky jednotlivých neregulovaných inštitúcií.

                  (265)

                  Ak by sa v predmetnom prípade použilo účtovné vlastné imanie ako ukazovateľ ziskovosti, daňový poradca by nemusel vypočítať samostatnú „odmenu za funkcie“, čo je druhý prvok odhadovaného základu dane spoločnosti FFT v Luxembursku, ktorý ako taký nie je založený na žiadnej solídnej metóde, ako je vysvetlené v odôvodnení 80 rozhodnutia o začatí konania. To, čo daňový poradca spoločnosti FFT v správe o transferovom oceňovaní nazýva „vlastné zdroje použité na výkon funkcií“ zrejme nezodpovedá žiadnej zvyčajnej zložke vlastných zdrojov použitých pri výpočte požiadaviek na návratnosť v rámci trhového posúdenia. Tento pojem nie je vymedzený v správe o transferovom oceňovaní a nič nenasvedčuje tomu, že takéto riziko založené na denominácii použitej daňovým poradcom by nebolo pokryté niektorou z kategórií regulatórneho kapitálu, napr. vlastnými zdrojmi držanými na pokrytie prevádzkového rizika, a najmä riziko súvisiace s postupom, keby daňový poradca správne odhadol hypotetický regulatórny kapitál spoločnosti FFT, čo nespravil. Ďalšie obavy súvisiace s rozdelením jednotlivých zložiek, na ktoré sa uplatňujú rôzne úrovne návratnosti až po nulu, sú podrobne opísané v ďalšom texte v odôvodneniach 277 až 289.

                  (266)

                  Komisia v dôsledku uvedeného dospela k záveru, že sporné záväzné stanovisko sa odkláňa od výsledku odvíjajúceho sa od trhu v súlade s princípom nezávislého vzťahu, pretože schvaľuje voľbu daňového poradcu, ktorou je použiť hypotetický regulatórny kapitál spoločnosti FFT ako ukazovateľ ziskovosti pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia a uplatniť naň návratnosť vlastného imania odhadnutého na základe modelu CAPM s cieľom dospieť k zložke zdaniteľného zisku spoločnosti FFT v Luxembursku. Keďže táto metodická voľba vedie k zníženiu dane splatnej spoločnosťou FFT podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku oproti daňovo neintegrovaným spoločnostiam, ktoré uzatvárajú transakcie za trhových podmienok (132), je vhodné konštatovať, že sporným záväzným stanoviskom sa spoločnosti FFT udeľuje selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

            7.2.2.7.   Nelogické uplatnenie rámca Bazilej II na výpočet daného kapitálu

                  (267)

                  Bez toho, aby boli dotknuté námietky Komisie týkajúce sa použitia hypotetického regulatórneho kapitálu spoločnosti FFT pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia, sa Komisia takisto domnieva, že nelogickým spôsobom, ktorým daňový poradca spoločnosti FFT analogicky uplatnil rámec Bazilej II, aby sa dopracoval k úrovni hypotetického regulatórneho kapitálu, sa udeľuje selektívna výhoda spoločnosti FFT na účely článku 107 ods. 7 ZFEÚ, pretože z nej zároveň vyplýva zníženie dane splatnej spoločnosťou FFT podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku oproti daňovo neintegrovaným spoločnostiam, ktoré uzatvárajú transakcie za trhových podmienok.

                  (268)

                  Správne uplatnenie rámca Bazilej II si v prvom rade vyžaduje odhadnutie rizikovo vážených aktív spoločnosti FFT a následne uplatnenie vhodného pomeru regulatórneho kapitálu na tento odhad. Daňový poradca spoločnosti FFT podceňuje tieto dve zložky v správe o transferovom oceňovaní.

                  (269)

                  Po prvé, hypotetické rizikovo vážené aktíva spoločnosti FFT neboli správne vypočítané, pretože daňový poradca pripisuje vnútroskupinovým aktívam nulovú rizikovú váhu (133). Z odôvodnenia 123 je zrejmé, že úvery v rámci skupiny, ktoré predstavujú väčšinu aktív spoločnosti FFT, nie sú bez rizika, čo protirečí tvrdeniam Luxemburska a spoločnosti FFT, a nič nenasvedčuje tomu, že tieto úvery predstavujú menšie riziko ako úvery poskytované bankami. V každom prípade, keďže v internom dokumente skupiny Fiat o politike transferového oceňovania sa úverové riziko a riziko zlyhania protistrany spoločnosti FFT označujú skôr za „obmedzené“ ako za neexistujúce, nulová riziková váha je jednoznačne nevhodná. Hypotetické rizikovo vážené aktíva spoločnosti FFT boli navyše vypočítane nesprávne, pretože Luxembursko ani spoločnosť FFT nikdy neopodstatnili rizikovú váhu 20 % uplatnenú na aktíva tretích strán.

                  (270)

                  Ak by sa priemerná európska riziková váha aktív bánk vo výške 36 % platná v roku 2010 uplatnila ako relevantný porovnateľný prvok (134) (ktorý bol k dispozícii v čase vydania sporného stanoviska) na celkové aktíva spoločnosti FFT vo výške 14 827 674 000 EUR s cieľom preukázať, ako by mohla vyzerať správna úroveň hypotetických rizikovo vážených aktív spoločnosti FFT, tieto hypotetické rizikovo vážené aktíva by sa pohybovali okolo sumy 5 338 000 000 EUR. Ak by sa požadovaný pomer vlastných zdrojov 8 % ustanovený v rámci Bazilej použil ako minimálna úroveň kapitalizácie, spoločnosť FFT by musela disponovať minimálnou úrovňou hypotetického regulatórneho kapitálu podľa rámca Bazilej II vo výške 427 miliónov EUR, a nie minimálnou úrovňou 28,5 milióna EUR, ktorú odhadol daňový poradca spoločnosti FFT v správe o transferovom oceňovaní.

                  (271)

                  Po druhé, výpočet úverového rizika a rizika zlyhania protistrany znášaných spoločnosťou FFT, ktorý daňový poradca vykonal analogickým uplatnením rámca Bazilej II (135), na základe ktorého musia banky disponovať vlastnými zdrojmi pomerne k svojim rizikovo váženým aktívam, je v rozpore s týmto rámcom. Na stanovenie vlastných zdrojov spoločnosti FFT vystavených riziku v rámci analýzy transferového oceňovania daňový poradca použil požadovaný pomer vlastných zdrojov 6 % s cieľom vypočítať tieto riziká, zatiaľ čo správny pomer podľa rámca je 8 %.

                  (272)

                  V reakcii na obavy Komisie v tejto otázke uvedené v rozhodnutí o začatí konania (136) spoločnosť FFT odôvodnila pomer 6 % poukázaním na transpozíciu požiadavky na nebankové finančné inštitúcie v Taliansku (137). Spoločnosť FFT však neposkytla žiadnu referenciu na túto transpozíciu ani nespresnila, prečo by sa mala transpozícia talianskeho zákonodarcu uplatňovať v Luxembursku alebo používať ako referencia.

                  (273)

                  Zatiaľ čo v rámci Bazilej II by polovica požiadavky 8 % mohla pozostávať z vlastných zdrojov kategórie 2, spoločnosť FFT podľa všetkého nevlastní tento typ vlastných zdrojov, ktoré by mohli byť použité na regulačné účely, ak by sa táto požiadavka uplatnila. V prípade neexistencie iných oprávnených foriem disponibilného kapitálu by sa muselo na krytie vlastného imania použiť 8 %.

                  (274)

                  Komisia preto potvrdzuje svoje stanovisko, že požadovaný pomer vlastných zdrojov podľa rámca Bazilej II je 8 % a že použitie pomeru 6 % daňovým poradcom a jeho schválenie daňovou správou v Luxembursku spochybňuje záver uvedený v spornom stanovisku, t. j. že rozdelenie zisku v spoločnosti FFT, ktoré z neho vyplýva, odzrkadľuje dôveryhodnú aproximáciu výsledku odvíjajúceho sa od trhu v súlade s princípom nezávislého vzťahu.

                  (275)

                  Pokiaľ ide o výpočet prevádzkového rizika, ktorý vykonal daňový poradca, Komisia síce schvaľuje použitie číselného údaju 15 % na základe vysvetlení spoločnosti FFT (138) a Luxemburska (139), základ, na ktorý sa táto marža 15 % uplatňuje, zrejme nezodpovedá správnemu odhadu hrubého ročného príjmu spoločnosti FFT. Daňový poradca spoločnosti FFT uplatnil tento percentuálny podiel len na čistý príjem pochádzajúci z bankových vkladov a úverov (140), čo nie je v súlade s metodikou predloženou Luxemburskom (141), zatiaľ čo celá vnútroskupinová činnosť bola vylúčená z výpočtu hrubého ročného príjmu. Úvery a vklady v bankách však predstavujú len malú časť aktív a pasív spoločnosti FFT.

                  (276)

                  Komisia dospela k záveru, že aj keby bolo možné schváliť hypotetický regulatórny kapitál spoločnosti FFT ako ukazovateľ ziskovosti pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia, daňový poradca podcenil tieto vlastné zdroje, pretože na aktíva uplatnil ľubovoľný a slabý faktor rizikovej váhy (s vylúčením väčšiny aktív rizikovej váhy), pričom použil nižší pomer, ako je predpísaný v rámci Bazilej II a nezahrnul príjem vytvorený aktívami a pasívami skupiny do hrubého ročného príjmu spoločnosti FFT. Komisia preto konštatuje, že sporné záväzné stanovisko sa prijatím týchto volieb odkláňa od výsledku odvíjajúceho sa od trhu v súlade s princípom nezávislého vzťahu. Keďže tieto voľby vedú k zníženiu dane splatnej spoločnosťou FFT podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku oproti daňovo neintegrovaným spoločnostiam, ktoré uzatvárajú transakcie za trhových podmienok, je vhodné konštatovať, že sporným záväzným stanoviskom sa spoločnosti FFT udeľuje selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

            7.2.2.8.   Nevhodné odpočty odmeňovaných vlastných zdrojov

                  (277)

                  Daňový poradca okrem podcenenia hypotetického regulatórneho kapitálu spoločnosti FFT takisto pristúpil k viacerým odpočtom zostávajúceho vlastného imania spoločnosti FFT, ktoré sa odkláňajú od výsledku odvíjajúceho sa od trhu. Ako vyplýva z tabuľky 2, na dosiahnutie sumy, ktorú daňový poradca nazval „vlastné zdroje pokrývajúce vykonávané funkcie“, sa zostávajúce vlastné imanie spoločnosti FFT bez podceneného hypotetického regulatórneho kapitálu odpočítavajú od toho, čo daňový poradca nazval „vlastné zdroje pokrývajúce finančné investície do FFNA a FFC“. V prípade správneho odhadnutia hypotetického regulatórneho kapitálu spoločnosti FFT by vlastné imanie pravdepodobne nebolo vyššie ako regulatórny kapitál (142). Znamená to, že ani jedna z dvoch zložiek odhadovaných vlastných zdrojov by sa neuplatňovala.

                  (278)

                  Bez ohľadu na túto pripomienku sa Komisia takisto domnieva, že rozhodnutie daňového poradcu oddeliť zložku vlastných zdrojov nazvanú „vlastné zdroje pokrývajúce finančné investície do FFNA a FFC“ a prideliť jej nulové odmeňovanie na účely odhadu základu dane spoločnosti FFT je nevhodné (143), pretože vedie k zníženiu dane splatnej spoločnosťou FFT podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku oproti daňovo neintegrovaným spoločnostiam, ktoré uzatvárajú transakcie za trhových podmienok.

                  (279)

                  Predbežne nie je zrejmé, či voľba daňového poradcu oddeliť dve zložky vlastného imania je údajné uplatnenie rámca Bazilej II alebo či odpočet podielov v spoločnostiach FFNA a FFC vykonaný daňovým poradcom bola úprava ad hoc, pričom tieto podiely by takisto odpočítal od vlastného imania spoločnosti FFT na účely výpočtu základu dane spoločnosti FFT, ak by správne zvolil účtovné vlastné imanie spoločnosti FFT ako ukazovateľ ziskovosti pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia. Ako je vysvetlené v odôvodnení 238, dôvod bol taký, že daňový poradca zrejme nevychádzal z nijakej bežne používanej metódy, keď rozdelil vlastné imanie spoločnosti FFT na tri zložky (144).

                  (280)

                  V každom prípade, z dôvodov uvedených v odôvodneniach 281 až 290, voľba daňového poradcu prideliť nulové odmeňovanie tejto zložke vlastných zdrojov FFT nazvanej „vlastné zdroje pokrývajúce finančné investície do FFNA a FFC“ je nevhodná. Keďže táto voľba skutočne vedie k neopodstatnenému zníženiu odmeňovaného vlastného imania, a teda aj základu dane spoločnosti FFT na daňové účely, žiadnu metódu transferového oceňovania založenú na tejto voľbe nie je možné považovať za metódu vedúcu k dôveryhodnej aproximácii výsledku odvíjajúceho sa od trhu v súlade s princípom nezávislého vzťahu.

                  (281)

                  Po prvé, tvrdenia Luxemburska o odpočítateľnosti podielov v iných úverových inštitúciách podľa rámca Bazilej II sa v prípade spoločnosti FFT neuplatňujú (145). Dôvodom nie je len to, čo sa uvádza v odôvodnení 262, a síce že spoločnosť FFT nie je regulovaná inštitúcia, ale aj to, že odseky tohto rámca, na ktoré odkazujú Luxembursko a spoločnosť FFT, sa uplatňujú na nekonsolidované subjekty, pričom v predmetnom prípade sú spoločnosti FFNA a FFC konsolidované subjekty. Ako je vysvetlené v odôvodnení 112, spoločnosť FFT predkladá konsolidované účty v Luxembursku. V zásade by konsolidované vlastné zdroje mali byť vyššie ako vlastné zdroje, ktoré sa nachádzajú v nekonsolidovaných účtoch spoločnosti FFT pred akýmkoľvek odpočtom za podiely. Ak by teda Luxembursko a skupina Fiat správne a systematicky uplatňovali regulačné odpočty, odhad vlastného imania, na ktoré by sa uplatnila návratnosť vlastného imania, by bol vyšší, čo znamená, že aj výsledný základ dane spoločnosti FFT v Luxembursku by bol vyšší.

                  (282)

                  Po druhé a zo všeobecnejšieho pohľadu, pokiaľ ide o odpočty vlastného imania podľa rámca Bazilej II a v rámci oceňovania účtovného vlastného imania spoločnosti FFT, tvrdenie Luxemburska, podľa ktorého nákup podielov spoločnosťou FFT bol úplne financovaný z vlastného imania (146), čo je spôsob financovania automaticky naznačujúci, že tieto zdroje viac nie sú dostupné na krytie iných rizík znášaných spoločnosťou FFT, toto tvrdenie nie je pre Komisiu prijateľné. Zdroje financovania, či už ide o vlastné imanie alebo dlhy uvedené na strane pasív účtovnej súvahy, sa nepripisujú identifikovateľnému aktívu, pokiaľ sa osobitnými právnymi ustanoveniami neprepája pasívum a aktívum s konkrétnym celkom aktív (ako to platí pre hypotekárne záložné listy). Ak žiadna konkrétna pohľadávka nie je prepojená s pasívami spoločnosti, vlastné imanie a pasíva spoločne prispievajú na financovanie aktív spoločnosti. V prípade platobnej neschopnosti by tieto zdroje boli dostupné na absorbovanie strát vyplývajúcich z aktív spoločnosti FFT v protiklade k tvrdeniu Luxemburska, ktoré sa uvádza skôr v texte. Skutočnosť, že sumy odpočtov z vlastného imania spoločnosti FFT uvedené v správe o transferovom oceňovaní zodpovedajú cenám za nákup spoločností FFNA a FFC (147), nemá žiadny vplyv na to, že zdroje financovania sa v zásade nemôžu prideliť konkrétnym aktívam, čo by platilo pre akúkoľvek sumu podielov. Celé vlastné imanie spoločnosti FFT je dostupné na podporu solventnosti spoločnosti FFT a malo by sa odmeňovať v celom svojom rozsahu podľa rizík aktív spoločnosti FFT.

                  (283)

                  V každom prípade, výročné správy spoločnosti FFT zjavne nepotvrdzujú tvrdenie Luxemburska, že tieto akvizície boli financované z vlastného imania, pokiaľ toto tvrdenie znamená, že skupina poskytla dodatočné vlastné imanie spoločnosti FFT na účely akvizície spoločností FFNA a FFC. Úroveň vlastných zdrojov spoločnosti FFT (t. j. deklarovaný kapitál a rezervy) dosahovala 286 000 000 EUR v roku 2010, čiže pred akvizíciou, a v roku 2011, čiže po akvizícii, sa zachovala na 287 000 000 EUR.

                  (284)

                  Luxembursko takisto tvrdí, že náklady na podiely nie sú v Luxembursku daňovo odpočítateľné a že dividendy nie sú zdaniteľné (148). Keďže podiely v spoločnostiach FFNA a FFC sú odmeňované prostredníctvom dividend, nemali by sa zdaňovať a započítavať do oceňovania vykonávaných funkcií a znášaných rizík (149). Toto tvrdenie, ako aj všetky podobné tvrdenia spoločnosti FFT (150), je nutné zamietnuť. Komisia v tejto súvislosti konštatuje, že spoločnosti FFNA a FFC nevydali počas doby platnosti sporného záväzného stanoviska žiadnu dividendu. Ak by tak aj niektorá z nich spravila, nijako by sa tým nezmenil výpočet zdaniteľnej odmeny spoločnosti FFT, pretože táto odmena bola stanovená daňovým poradcom prostredníctvom metódy čistého obchodného rozpätia uplatnenej na vlastné imanie. Metóda čistého obchodného rozpätia je transakčná metóda vychádzajúca zo ziskov, ktorá sa uplatňuje na úroveň vlastných zdrojov za funkcie správy pokladnice vykonávané spoločnosťou FFT. Keby daňový poradca spoločnosti FFT použil metódu nezávislej trhovej ceny na stanovenie transferového oceňovania, jednotlivé transakcie alebo toky odmeňovania, ako sú jednotlivé úvery alebo v prípade spoločnosti FFT vyplácanie dividend, by boli relevantné na výpočet zdaniteľnej odmeny spoločnosti FFT. Metóda nezávislej trhovej ceny spočíva v stanovení jednotlivých transferových cien, zatiaľ čo cieľom metódy čistého obchodného rozpätia je odhadnúť ziskovosť funkcie. Z dôvodov uvedených v odôvodnení 161 však daňový poradca spoločnosti FFT usúdil, že metóda čistého obchodného rozpätia bola najvhodnejšia metóda v prípade spoločnosti FFT. Poukazovaním na relevantnosť určitých typov odmien vyplácaných za určité aktíva spoločnosti FFT (dividendy) sa Luxembursko a spoločnosť FFT usilujú o skombinovanie metódy nezávislej trhovej ceny a metódy čistého obchodného rozpätia s cieľom stanoviť zdaniteľnú odmenu spoločnosti FFT bez toho, aby akokoľvek odôvodnili túto hybridnú metódu v správe o transferovom oceňovaní. Vzhľadom na to, že daňový poradca v danej správe odôvodnil použitie metódy čistého obchodného rozpätia, použitie tejto kombinácie bez ďalšieho odôvodnenia by neviedlo k dôveryhodnej aproximácii výsledku odvíjajúceho sa od trhu.

                  (285)

                  Po tretie, pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia založenej na vlastnom imaní, by sa pri akomkoľvek odhadovaní vlastného imania malo dbať na to, aby bola spoločnosť FFT správne kapitalizovaná podľa sektorových noriem. Vyplýva to aj z prístupu uvedeného v obežníku, v ktorom sa funkcie vykonávané spoločnosťami vnútroskupinového financovania v zásade považujú za porovnateľné s funkciami nezávislých finančných inštitúcií.

                  (286)

                  Na konci roka 2011, čo je referenčný dátum uvedený v správe o transferovom oceňovaní, priemerný pákový pomer vymedzený ako pomer medzi vlastnými zdrojmi kategórie 1 a celkovou expozíciou účtovnej súvahy (151) bol podľa Európskeho orgánu pre bankovníctvo 2,9 % pre banky z kontrolnej skupiny 1 (väčšie európske banky) a 3,3 % pre banky z kontrolnej skupiny 2 (menšie európske banky). Z uplatnenia pákového pomeru (vlastné zdroje/celkové aktíva) v súlade so sektorovými normami (a opäť s rámcom Bazilej III) vyplýva, že vlastné imanie spoločnosti FFT podľa IFRS nie je vyššie v porovnaní s trhom. Na základe tohto výpočtu je pákový pomer spoločnosti FFT [2 – 3 %] (152), […]. Inými slovami, […] úroveň vlastného imania spoločnosti FFT neumožňuje žiadny odpočet, či už odhadovaných vlastných zdrojov alebo akýchkoľvek iných podielov, pretože takýmito odpočtami by klesla úroveň vlastného imania spoločnosti FFT […].

                  (287)

                  Úroveň kapitalizácie spoločnosti FFT preto neumožňovala žiadne zníženie vlastného imania alebo hypotetického regulatórneho kapitálu na daňové účely (153), […]. Vzhľadom na tento záver obavy uvedené v odôvodnení 80 rozhodnutia o začatí konania, ktoré sa týkali zníženej úrovne miery odmeňovania nadmerných vlastných zdrojov, sú neopodstatnené, pretože nie je priestor na diferencované odmeňovanie.

                  (288)

                  Po štvrté, nelogickosť odpočtu podielov v spoločnostiach FFNA a FFC z vlastného imania spoločnosti FFT na výpočet odhadu odmeňovaného kapitálu v rámci analýzy transferového oceňovania sa prejaví v celom svojom rozsahu pri uplatnení tej istej metódy na účty spoločnosti FF. Podľa interného dokumentu skupiny Fiat o politike transferového oceňovania (154) sa odmeňovanie spoločností FFT a FF za stanovenie cien za úvery riadi tou istou metódou, no v tomto dokumente sa opisuje len uplatnenie tejto metódy pri podrobnom odhadovaní základu dane spoločnosti FFT. Ak by sa však odmeňované vlastné imanie spoločnosti FF odhadovalo podľa tej istej metódy, ako sa uplatňuje na spoločnosť FFT v správe o transferovom oceňovaní, v roku 2010, keď spoločnosť FF vlastnila podiely v spoločnostiach FFNA a FFC, by z tohto odhadu vyplývalo, že odhadované vlastné imanie spoločnosti FF je negatívne (155). Na konci roka 2010 vlastné imanie spoločnosti FF dosahovalo 271 miliónov EUR, zatiaľ čo celková hodnota podielov, ktoré by sa odpočítali od tohto vlastného imania v prípade uplatnenia tej istej metódy, ako bola schválená v spornom záväznom stanovisku, by bola 358 miliónov EUR. Odmeňované vlastné imanie spoločnosti FF by tak bolo negatívne vo výške 87 miliónov EUR. Keďže hodnota podielov bola vyššia ako celková suma vlastného imania spoločnosti FF, odhad odmeňovaného kapitálu pomocou tej istej metódy, ako sa uplatnila v správe o transferovom oceňovaní s cieľom určiť základ dane spoločnosti FFT v Luxembursku, by viedol k negatívnemu vlastnému imaniu, ktoré sa vyskytuje u nesolventných spoločností. Spoločnosť FF však v tom čase nebola nesolventná a len na základe tejto skutočnosti možno preukázať, že odpočet podielov z vlastného imania spoločnosti FFT sa nejaví ako dobrá metóda na výpočet odhadu odmeňovaného kapitálu na účely stanovenia základu dane spoločnosti FFT v Luxembursku.

                  (289)

                  Takýto nelogický výsledok by sa vyskytol aj v prípade, ak by spoločnosť FFT nadobudla nové podiely počas doby platnosti sporného záväzného stanoviska. Potvrdením odpočtu podielov na základe chybnej metódy by sporné záväzné stanovisko mohlo skutočne viesť k nulovému zdaneniu spoločnosti FFT v Luxembursku, keby hodnota podielov nadobudnutých neskôr spôsobila, že odmeňovaný kapitál spoločnosti FFT by bol nulový, alebo dokonca negatívny. V takom prípade by funkcie vnútroskupinového financovania vykonávané spoločnosťou FFT mohli zostať nemenné, ale zdanenie by bolo značne menšie, ba dokonca nulové, ak by sa uplatnila metóda potvrdená v spornom záväznom stanovisku.

                  (290)

                  Keby daňový poradca spoločnosti FFT správne uplatnil rámec Bazilej II s cieľom stanoviť transferové oceňovanie, tieto odpočty by neboli možné vzhľadom na aktuálnu úroveň kapitalizácie spoločnosti FFT. Keďže však spoločnosť FFT nie je regulovaný subjekt, k dispozícii nie sú žiadne informácie o úrovni rizikovo vážených aktív, ktoré by orgán pre reguláciu finančných inštitúcií mohol považovať za prijateľné. Táto úroveň hypotetického regulatórneho kapitálu by spoločnosti FFT takisto neumožnila vlastniť podiely, ak ich hodnota musí byť odpočítaná od vlastných zdrojov (156).

                  (291)

                  Na základe týchto pripomienok Komisia dospela k záveru, že sporným záväzným stanoviskom sa schválením návrhu daňového poradcu na uplatnenie návratnosti odhadnutej pomocou modelu CAPM na hypotetický regulatórny kapitál, pričom tento hypotetický regulatórny kapitál bol podcenený vzhľadom na nesprávne uplatnenie rámca Bazilej II a nevhodné odpočty, sa odkláňa od princípu nezávislého vzťahu. Keďže táto odchýlka vedie k zníženiu základu dane spoločnosti FFT podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku oproti daňovo neintegrovaným spoločnostiam, ktoré uzatvárajú transakcie za trhových podmienok, je vhodné konštatovať, že sporným záväzným stanoviskom sa spoločnosti FFT udeľuje selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

            7.2.2.9.   Úroveň požadovanej návratnosti uplatňovanej na odmeňovaný kapitál

                  (292)

                  Okrem záveru o nelogickom spôsobe, akým daňový poradca spoločnosti FFT dospel k odhadu výšky odmeňovaného kapitálu pri uplatnení metódy čistého obchodného rozpätia, sa Komisia domnieva, že spôsob, akým daňový poradca spoločnosti FFT dospel k odhadu požadovanej návratnosti, ktorá sa má uplatniť na tento kapitálový základ, nevedie k dôveryhodnej aproximácii výsledku odvíjajúceho sa od trhu, a teda nie je v súlade s princípom nezávislého vzťahu z dôvodov uvedených ďalej v texte v odôvodneniach 293 až 300.

                  (293)

                  Po prvé, beta koeficient 0,29, ktorý si zvolil daňový poradca na použitie v modeli CAPM, pravdepodobne nezodpovedá beta koeficientom spoločností finančného sektora, ktoré sa považujú za platné porovnateľné prvky v analýze transferového oceňovania a ktoré mali byť zvolené za referenčné parametre odhadovanej úrovne požadovanej návratnosti. Úroveň beta koeficientov týchto spoločností zvykne byť veľmi vysoká (pozri tabuľku 3) a často je oveľa vyššia ako priemerný beta koeficient na trhu, ktorý sa rovná 1. Komisia sa odvoláva napríklad na beta koeficient podindexu Stoxx 50 Bank, ktorý sa rovnal 1,36 v období od 31. decembra 2009 do 31. decembra 2011 (157), pričom poukazuje na to, že takmer všetky banky zahrnuté do tohto podindexu mali beta koeficient vyšší ako 1.

                  (294)

                  Po druhé, zoznam 66 spoločností uvedených v tabuľke 3 obsahuje spoločnosti, ktoré pôsobia v obchodných sektoroch, ktoré sa veľmi odlišujú od sektora spoločnosti FFT, a dokonca zahŕňajú dve centrálne banky: Banque Nationale de Belgique a Schweizerische Nationalbank. Mnohé spoločnosti zahrnuté do vzorky vykonávajú špecializovanú finančnú činnosť, ako je lízing alebo faktoring alebo sú skôr burzy ako banky (158), zatiaľ čo veľa európskych bánk, ktoré sa v zásade zapájajú do činností financovania veľkoobchodu, nie sú súčasťou vzorky. Porovnateľné prvky zvolené daňovým poradcom na výpočet beta koeficientu nie sú teda vhodné v tomto postupe v záujme dosiahnutia dôveryhodnej aproximácie výsledku odvíjajúceho sa od trhu.

                  (295)

                  Po tretie a nezávisle od vhodnosti alebo nevhodnosti porovnateľných prvkov zahrnutých do vzorky, ktorú si zvolil daňový poradca spoločnosti FFT, sa v analýze transferového oceňovania na výpočet beta koeficientu nepoužíva medián, ale 25. percentil, a to bez akéhokoľvek opodstatnenia. Takýmto spôsobom si spoločnosť FFT zvolila relatívne slabý beta koeficient 0,29, pričom z mediánu vzorky by vyplynul beta koeficient 0,64 (159). Z odseku 3.57 zásad OECD o transferovom oceňovaní však vyplýva, že čím viac je problémov s porovnateľnosťou, tým viac sa musí v nezávislom trhovom rozpätí zohľadňovať centrálna tendencia vzorky.

                  (296)

                  Komisia v tejto súvislosti poznamenáva, že beta koeficient predstavuje nediverzifikovateľné riziko návratnosti vlastného imania. V tomto kontexte by úverové portfóliá bánk boli v zásade diverzifikovanejšie ako portfólio spoločnosti FFT, ktorého expozícia je sústredená na spoločnosti automobilového priemyslu patriace do skupiny Fiat. Preto možno konštatovať, že daňový poradca spoločnosti FFT mal pri stanovovaní beta koeficientu zvoliť vyššie umiestnený prvok zo zoznamu porovnateľných prvkov, bezpochyby skôr nad mediánom ako na úrovni 25. percentilu.

                  (297)

                  Samotný obežník sa pri stanovovaní vhodného odmeňovania konkrétne odvoláva na riziko zlyhania protistrany, a konkrétnejšie na sektorové riziko, ktoré je v danom prípade zvýšené koncentráciou spoločnosti FFT v jedinom sektore. V obežníku sa síce konkrétne neuvádza, ako sa majú tieto riziká zapracovať do aktuálneho výpočtu odmeňovania, no metóda zvolená daňovým poradcom spoločnosti FFT, pri uplatnení ktorej riziká vnútroskupinových úverov (oproti pohľadávkam voči tretím stranám) sa nespájajú so žiadnou rizikovou váhou, a teda z nich nevyplýva žiadna požiadavka na vlastné zdroje a žiadne odmeňovanie, nie je v súlade s obežníkom. Preto nemožno prijať úvahy o zníženom riziku činností spoločnosti FFT.

                  (298)

                  V internom dokumente skupiny Fiat o politike transferového oceňovania sa navyše vyzdvihuje dôležitá funkcia, ktorá nie je uvedená v správe o transferovom oceňovaní. Ako je uvedené v odôvodnení 123, spoločnosť nevykonáva len funkcie uvedené v tejto správe, ale poskytuje aj záruky pre spoločnosti skupiny Fiat. V roku 2013 sa tieto záruky rovnali 10 miliónom EUR (160). V dokumente o politike transferového oceňovania sa takisto uznáva, že v protiklade s tým, čo je uvedené v správe o transferovom oceňovaní, úvery v rámci skupiny predstavujú určité riziko zlyhania protistrany a úverové riziko (161). […]

                  (299)

                  Pokiaľ ide o záruky, ktoré spoločnosť Fiat S.p.A. poskytla spoločnosti FFT a ktoré Luxembursko spomína vo svojich pripomienkach (162), tieto záruky pokrývajú pasíva spoločnosti FFT, ale nie jej aktíva. Znamená to, že z nich majú prospech držitelia vydaných záručných zmeniek, ale neznižuje sa nimi riziko aktív spoločnosti FFT. Zisk vo forme nákladov na financovanie, ktorý vytvárajú záruky za zmenky a dlhopisy vydané spoločnosťou Fiat S.p.A., je prenesený na spoločnosti skupiny pomocou mechanizmu stanovenia cien opísaného v odôvodnení 124. Ceny úverov poskytovaných spoločnostiam sa vypočítajú uplatnením marže nákladov na financovanie spoločností financovania, v ktorej sa odzrkadľuje prípadný zisk vytvorený zárukou materskej spoločnosti.

                  (300)

                  Na základe týchto pripomienok Komisia konštatuje, že implicitnými zárukami ani explicitnými zárukami sa výrazne neznižuje riziko znášané spoločnosťou FFT pri vykonávaní funkcií. Toto riziko je vyššie ako riziko predstavené v správe o transferovom oceňovaní vzhľadom na existenciu záruk poskytnutých spoločnostiam skupiny, ktoré vedú k výraznej expozícii mimo účtovnej súvahy, a preto sa mal zvoliť vyšší beta koeficient ako 25. percentil.

                  (301)

                  Záverom Komisia konštatuje, že sporné záväzné stanovisko prostredníctvom schválenia voľby daňového poradcu, pokiaľ ide o beta koeficient 0,29 pri uplatnení modelu CAPM s cieľom stanoviť návratnosť vlastného imania, ktorá sa má uplatniť na hypotetický regulatórny kapitál spoločnosti FFT, vedie k prideleniu zisku spoločnosti FFT, ktoré sa odkláňa od trhových podmienok v súlade s princípom nezávislého vzťahu. Keďže táto odchýlka vedie k zníženiu splatnej dane spoločnosti FFT podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku oproti daňovo neintegrovaným spoločnostiam, ktoré uzatvárajú transakcie za trhových podmienok, je vhodné konštatovať, že sporným záväzným stanoviskom sa spoločnosti FFT udeľuje selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

            7.2.2.10.   Závery o výške odmeňovaného kapitálu a požadovanej úrovni návratnosti tohto kapitálu

                  (302)

                  Vzhľadom na to, že daňový poradca si zvolil metódu čistého obchodného rozpätia v analýze transferového oceňovania a na základe pripomienok uvedených v predchádzajúcom texte, Komisia zastáva názor, že na zabezpečenie vhodnej úrovne odmeny pre spoločnosť FFT odvíjajúcej sa od trhu za funkcie financovania a správy pokladnice, ktoré zabezpečuje v skupine Fiat v súlade s princípom nezávislého vzťahu, sa táto odmena musí stanoviť na základe účtovných vlastných zdrojov spoločnosti FFT na základe konkrétneho skutkového stavu a okolností.

                  (303)

                  Komisia schvaľuje rok 2012 ako referenčný rok na posúdenie základu dane spoločnosti FFT v Luxembursku. Komisia sa nestavia ani voči vyhľadávaniu v základni porovnateľných prvkov s cieľom odhadnúť nezávislú trhovú návratnosť, ale potvrdzuje svoje námietky týkajúce sa vhodného výberu porovnateľných prvkov uvedených v odôvodnení 294.

                  (304)

                  Z analýzy uvedenej v oddiele 7.2.2.9 vyplýva, že riziká vzniknuté spoločnosti FFT, ktoré musia byť zohľadnené vo výpočte nezávislej trhovej odmeny, sú vyššie ako riziká predstavené v správe o transferovom oceňovaní, a teda že návratnosť vlastného imania pred zdanením vo výške 6,05 % (a po zdanení 4,3 %) schválená v spornom záväznom stanovisku, ktorú vypočítal daňový poradca spoločnosti FFT pomocou modelu CAPM, je oveľa nižšia ako návratnosť vlastného imania požadovaná vo finančnom sektore, ktorá sa neustále drží na 10 % a vyššie, čo potvrdzuje záver Komisie, podľa ktorého porovnateľné prvky zvolené daňovým poradcom neboli vhodné.

                  (305)

                  Okrem toho z porovnania návratnosti vykázanej spoločnosťou FF a spoločnosťou FFT, ktoré sú spoločnosti financovania skupiny Fiat v eurozóne, vyplýva, že rozdiel v zisku spoločnosti FF a spoločnosti FFT napriek podobnej štruktúre aktív, podobným funkciám a príjmom možno vysvetliť zámerom zníženia úrovne vykázanej návratnosti v Luxembursku. Na základe štruktúry aktív a pasív a výkazu ziskov a strát spoločností FF a FFT (163) tieto dve spoločnosti majú veľmi podobný objem súvahy a štruktúru aktív. Výška ich úrokových výnosov a výška ich výdavkov sú takisto porovnateľné. Spoločnosť FF je hlavnou protistranou spoločnosti FFT, ktorá využíva trh na získanie zdrojov financovania a časť financovania posúva spoločnosti FF, ktorá tieto prostriedky požičiava talianskym spoločnostiam skupiny Fiat. […]

                  (306)

                  Pravdepodobným cieľom interného dokumentu skupiny Fiat o politike transferového oceňovania je odmeňovať obidve spoločnosti s podobnými výnosmi (164). Skutočné zapísané a zdaniteľné výnosy z vlastného imania na úrovni spoločností sú však oveľa vyššie v prípade spoločnosti FF ako v prípade spoločnosti FFT. Na základe údajov uvedených v tabuľkách v odôvodneniach 113 a 114, tabuľky uvedené v tomto odôvodnení predstavujú dosiahnutú návratnosť vlastného imania vypočítanú pre spoločnosť FF a spoločnosť FFT.

                              FF

                              2010

                              2011

                              2012

                              2013

                              Čistý zisk v tisícoch EUR

                              17 292

                              25 290

                              24 450

                              10 514

                              Vlastné imanie v tisícoch EUR

                              271 047

                              268 610

                              268 837

                              256 053

                              Návratnosť vlastného imania (%)

                              6,4

                              9,4

                              9,1

                              4,1

                              FFT

                              2010

                              2011

                              2012

                              2013

                              Čistý zisk v tisícoch EUR

                              1 737

                              1 851

                              1 217

                              1 146

                              Vlastné imanie v tisícoch EUR

                              285 625

                              287 477

                              288 693

                              289 839

                              Návratnosť vlastného imania (%)

                              0,6

                              0,6

                              0,4

                              0,4

                  (307)

                  Z tabuliek uvedených v odôvodnení 306 vyplýva, že za obdobie rokov 2010 – 2013 bola priemerná návratnosť vlastného imania 7,2 % pre spoločnosť FF a 0,5 % pre spoločnosť FFT, čo opäť potvrdzuje, že voľba porovnateľných prvkov vykonaná daňovým poradcom v správe o transferovom oceňovaní a návratnosť vlastných zdrojov, ktorá z nej vyplýva, neboli vhodné.

                  (308)

                  Na stanovenie primeranej návratnosti vlastného imania, ktorá sa má uplatniť na účtovné vlastné imanie spoločnosti FFT, sa súhrnné štatistické údaje o bankovom sektore javia vhodnejšie ako súbor 66 finančných spoločností, z ktorých väčšina vykonáva osobitné finančné činnosti. Prvé riešenie by v každom prípade umožnilo viac sa priblížiť k centrálnej tendencii.

                  (309)

                  Ako bolo uvedené v odôvodnení 304, aktuálna návratnosť vlastného imania požadovaná od európskych bánk je približne 10 %, čo je úroveň zachovaná dokonca aj počas finančnej krízy. Informácie z obdobia sporného záväzného stanoviska potvrdzujú túto úroveň požadovanej návratnosti vlastného imania. Podľa publikácie Banky pre medzinárodné zúčtovanie z roku 2011 „z dlhodobého hľadiska sa návratnosť vlastných zdrojov finančných podnikov pohybuje v rozmedzí 11 – 12 %“ (165). Okrem toho v štúdii ECB z roku 2011 bol uvedený záver, podľa ktorého „na úrovni priemernej kapitalizácie vo vzorke [54 medzinárodných bánk] požadovaná návratnosť vlastného imania dosahuje približne […] 10,3 %“ (166). Tieto úrovne sa potvrdzujú aj v rešeršných správach o nehnuteľnom majetku z roku 2011 – Deutsche Bank uvádza, že „[Deutsche Bank] sa zameriava na [cieľ oceňovania akcií] odvíjajúci sa od životaschopnej návratnosti vlastného imania nad hodnotou desať, ale v okolí tejto hodnoty, a od nákladov na vlastné zdroje, ktoré [Deutsche Bank] chce zachovať nad 10 % v rámci aktuálneho cyklu“ (167), zatiaľ čo v rešeršnej správe o nehnuteľnom majetku z 19. marca 2015, ktorú vypracovali Morgan Stanley a Oliver Wyman, sa stanovuje cieľová návratnosť 10 – 12 %.

                  (310)

                  Komisia ďalej poukazuje na to, že nezávislá trhová odmena nemôže byť nižšia ako rozdiel medzi príjmom a výdavkami spoločnosti. Ak by musela byť upravená odmena za poskytované úvery a inkasované vklady spoločnosťou FFT a ak by vyplývajúca odmena spoločnosti FFT bola vyššia ako odmena vypočítaná prostredníctvom transferového oceňovania, musel by sa zdaniť celkový zaznamenaný zisk, pretože tretia strana by nesúhlasila so znížením svojej odmeny bez oprávneného nároku jej protistrán na zvýšenie odmeny, ktoré inkasujú za svoje vklady, alebo na zníženie odmeny, ktorú platia za získané úvery.

                  (311)

                  Komisia preto zastáva názor, že ak by sa použila metóda čistého obchodného rozpätia na účely transferového oceňovania s cieľom vypočítať vhodnú odmenu splatnú spoločnosti FFT za funkcie vykonávané v rámci skupiny Fiat, správny odhad základu dane spoločnosti FFT v Luxembursku by zodpovedal najmenej 10 % po zdanení, ktoré by sa uplatnili na celkovú sumu jej účtovného vlastného imania, ktoré sa všeobecne považuje za vyhovujúce priemeru v sektore, pokiaľ ide o pomer finančnej páky. Základ dane vypočítaný na tomto základe by viedol k rozdeleniu zisku odvíjajúcemu sa od trhových podmienok v súlade s princípom nezávislého vzťahu, pretože je to úroveň zisku, ktorej dosiahnutie by očakávali samostatné finančné inštitúcie na trhu, a takto by sa akýmkoľvek záväzným stanoviskom schvaľujúcim tento základ na stanovenie dane splatnej spoločnosťou FFT podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku neudeľovala žiadna selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

            7.2.3.   „Výhoda pre skupinu“

                  (312)

                  Spoločnosť FFT vo svojich pripomienkach k rozhodnutiu o začatí konania tvrdí, že Komisia mala zohľadniť „vplyv [opatrenia] na skupinu“, t. j. na skutočnosť, že skupina Fiat nezískala žiadnu výhodu, pretože akékoľvek zvýšenie základu dane v Luxembursku by takisto bolo kompenzované zvýšením odpočtu dane v iných členských štátoch (168). Podľa spoločnosti FFT bol tento vplyv uznaný vo viacerých rozhodnutiach Komisie (169).

                  (313)

                  Komisia predbežne pripomína, že nie je viazaná svojou rozhodovacou praxou a že každé opatrenie sa musí posudzovať na základe príslušnej skutkovej podstaty v súlade s článkom 107 ods. 1 ZFEÚ (170). V každom prípade, odvolanie spoločnosti FFT na rozhodnutie o odpočte vnútroskupinových úrokov z daňového základu v Maďarsku, v rámci ktorého Komisia uznala takýto „vplyv na skupinu“, vychádza z chybného čítania tohto rozhodnutia. V danom rozhodnutí Komisia zamietla tvrdenie Maďarska, ktoré presadzovalo posúdenie existencie výhody na úrovni skupiny, pričom dospela k záveru, že výhoda sa musí posudzovať na úrovni každého subjektu.

                  (314)

                  V predmetnom rozhodnutí sa skúma, či Luxembursko vydaním sporného záväzného stanoviska udelilo selektívnu výhodu spoločnosti FFT tak, že sa znížila jeho daň splatná v tomto členskom štáte. Posúdenie, podľa ktorého sa týmto stanoviskom udeľuje výhoda, musí vychádzať so zaobchádzania, ktoré sa uplatňuje na spoločnosť v predmetnom členskom štáte, t. j. na spoločnosť FFT v Luxembursku, a nemôže zohľadňovať možnosť, či je vplyv neutrálny na úrovni iných spoločností skupiny Fiat v dôsledku zaobchádzania, ktoré sa na ne uplatňuje v iných členských štátoch (171). V každom prípade, podľa judikatúry (172) samotná okolnosť, že dané opatrenie oslobodenia je kompenzované zhoršením špecifického zaťaženia, ktoré nesúvisí s prvým opatrením, neznamená, že prvé opatrenie sa vyhne kvalifikácii ako štátnej pomoci. Inými slovami, výhoda udelená spoločnosti členským štátom nemôže byť kompenzovaná nevýhodou, ktorá postihuje inú spoločnosť, a to ani vtedy, ak obidve spoločnosti patria do tej istej skupiny.

            7.2.4.   Doplnková úvaha – selektívna výhoda z dôvodu odchýlenia sa od článku 164 zákona o dani z príjmu a/alebo obežníka

                  (315)

                  Luxembursko a spoločnosť FFT presadzovali článok 164 zákona o dani z príjmu alebo obežník za referenčný systém, na základe ktorého je vhodné stanoviť existenciu selektívnej výhody vyplývajúcej zo sporného záväzného stanoviska. Luxembursko zároveň tvrdilo, že luxemburská daňová správa len vyložila pravidlá a že nič nenasvedčuje tomu, že by sa v prípade spoločnosti FFT odklonila od všeobecne platných daňových predpisov, ak by ich Komisia preskúmala (173).

                  (316)

                  Ako sa uvádza v odôvodneniach 210 až 215, Komisia nesúhlasí s tvrdeniami Luxemburska a spoločnosti FFT o platnom referenčnom rámci. V rámci doplnkovej úvahy však Komisia konštatuje, že sporným záväzným stanoviskom sa udeľuje selektívna výhoda spoločnosti FFT aj v rámci obmedzenejšieho referenčného systému pozostávajúceho zo spoločností skupiny, ktoré uplatňujú transferové oceňovanie a podliehajú článku 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu a obežníku. Týmto ustanovením sa v luxemburskom daňovom práve ustanovuje princíp nezávislého vzťahu, podľa ktorého transakcie medzi spoločnosťami tej istej skupiny musia byť odmeňované na úrovni cien, s ktorými by súhlasili nezávislé spoločnosti rokujúce za porovnateľných okolností a za nezávislých trhových podmienok. Časť 2 obežníka takisto obsahuje opis princípu nezávislého vzťahu tak, ako je vymedzený v zásadách OECD o transferovom oceňovaní, a tak, ako je prevzatý do vnútroštátneho práva (174).

                  (317)

                  S prihliadnutím na to, že Komisia už v oddiele 7.2.2 preukázala, že v spornom záväznom stanovisku je prijatých niekoľko metód, parametrov vykonávania a úprav ad hoc, ktoré daňový poradca spoločnosti zvolil na stanovenie transferového oceňovania a ktoré nemožno považovať za prvky umožňujúce dôveryhodnú aproximáciu výsledku odvíjajúceho sa od trhu a vedú k zníženiu základu dane spoločnosti FFT v Luxembursku, Komisia môže takisto konštatovať, že týmto záväzným stanoviskom sa udeľuje selektívna výhoda aj podľa obmedzenejšieho referenčného systému vychádzajúceho z článku 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu alebo z obežníka, pretože vedie k zníženiu dane splatnej spoločnosťou FFT v porovnaní so situáciou správneho uplatnenia princípu nezávislého vzťahu uvedeného v tomto ustanovení.

            7.2.5.   Komisia neidentifikovala žiadnu ucelenú prax v oblasti záväzných stanovísk vychádzajúcu z obežníka, ktorá by mohla predstavovať vhodný referenčný systém

                  (318)

                  Spoločnosť FFT rovnako tvrdila, že na preukázanie existencie selektívneho zaobchádzania v jej prospech, ktorá by vyplývala zo sporného záväzného stanoviska, by Komisia musela porovnať toto stanovisko so správnou praxou luxemburskej daňovej správy vychádzajúcej z obežníka, a najmä so stanoviskami vydanými iným spoločnostiam financovania a správy pokladnice, ktoré Luxembursko predložilo Komisii v rámci vzorky predstavujúcej jeho prax v oblasti záväzných stanovísk (175).

                  (319)

                  Komisia nesúhlasí s týmito úvahami, pretože by to znamenalo, že referenčným systémom, na základe ktorého by sa malo preskúmať sporné záväzné stanovisko, by bola luxemburská prax v oblasti záväzných stanovísk vychádzajúca z obežníka, ktorý sa týka iných spoločností financovania a správy pokladnice. Komisia už preukázala, prečo všeobecný systém dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku predstavuje vhodný referenčný rámec pre potreby analýzy selektívnosti (176).

                  (320)

                  Komisia napriek tomu v rámci doplnkových úvah preukáže, prečo luxemburská prax v oblasti záväzných stanovísk vychádzajúca z obežníka predstavuje vhodný referenčný rámec na určenie toho, či sa sporným záväzným stanoviskom udeľuje spoločnosti FFT selektívna výhoda. Prvým dôvodom je skutočnosť, že obežník je zostavený príliš všeobecne a neumožňuje identifikovať objektívne kritériá, ktoré sa uplatňujú na všetky spoločnosti financovania a správy pokladnice, ktoré žiadajú o vydanie záväzného stanoviska na účely stanovenia transferového oceňovania. Z preskúmania stanovísk, ktoré poskytlo Luxembursko, Komisia takisto vyvodila, že neexistuje žiadny ucelený súbor pravidiel, ktoré by sa všeobecne uplatňovali na základe objektívnych kritérií, podľa ktorých by sporné záväzné stanovisko mohlo byť preskúmané s cieľom určiť, či spoločnosť FFT získala selektívnu výhodu vyplývajúcu z tohto stanoviska.

            7.2.5.1.   Obežník je zostavený príliš všeobecne, aby mohol predstavovať vhodný referenčný systém

                  (321)

                  Ako je uvedené v odôvodnení 193, referenčný systém sa skladá z uceleného súboru pravidiel, ktoré na základe objektívnych kritérií všeobecne platia pre všetky podniky patriace do jeho rozsahu pôsobnosti definovaného jeho cieľom. Komisia sa domnieva, že pre spoločnosti financovania a správy pokladnice v skupine obežník nemôže predstavovať takýto systém vzhľadom na neexistenciu objektívnych kritérií, ktoré by umožňovali jednotné uplatnenie princípu nezávislého vzťahu na transakcie vnútroskupinového financovania.

                  (322)

                  Obežník je zostavený veľmi všeobecne a faktory, ktoré má zohľadňovať daňová správa na účely uplatnenia princípu nezávislého vzťahu na spoločnosti financovania v rámci skupiny sú opísané veľmi stručne. Medzi týmito faktormi je uvedená povinnosť pre spoločnosti vykonať analýzu vzniknutých rizík a určiť dodatočné výdavky súvisiace s udelením úveru, ktoré sa pripočítavajú k základným nákladom, čo si opäť vyžaduje analýzu úverového rizika. V obežníku sa ďalej uvádza, že „spoločnosť financovania skupiny musí mať dostatočné vlastné imanie, aby mohla znášať riziká súvisiace s jej činnosťou“, a že „je vhodné […] posúdiť na základe skutkovej podstaty a okolností jednotlivých prípadov, aké sú znášané riziká […] a či spoločnosť vykonávajúca transakcie financovania skupiny má dostatočnú úroveň vlastného imania, aby mohla znášať tieto riziká“ (177).

                  (323)

                  V obežníku sa však neposkytujú žiadne informácie o tom, ako sa má odhadovať očakávaná návratnosť vlastného imania, ako zistiť, či bolo použitie modelu CAPM prijateľné a, ak sa uplatňuje, o tom, ako určiť príslušné parametre tohto modelu. Takisto obsahuje veľmi málo informácií o vlastných zdrojoch, ktoré sa majú zohľadniť, pričom sa uvádza len to, že musia byť „dostatočné, aby bolo možné znášať tieto riziká“.

                  (324)

                  V pripomienkach k rozhodnutiu o začatí konania Luxembursko tvrdí, že záväzné stanovisko vychádza z uplatnenia obmedzenej diskrečnej právomoci udelenej článkom 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu, ktorým sa princíp nezávislého vzťahu zakotvuje do luxemburského daňového práva (178), ale zároveň spresňuje, že „daňové predpisy […] sa vykladajú vo svetle skutkovej podstaty jednotlivého prípadu, čo si automaticky vyžaduje zohľadnenie povahy činností, ktoré daňový subjekt skutočne vykonáva, a podmienok ich výkonu“ (179). Luxembursko na jednej strane uznáva, že pravidlá musia byť vykladané na základe okolností jednotlivého prípadu, ale na druhej strane nevysvetľuje, ako premietnuť všeobecné kritériá uvedené v obežníku do konkrétneho preskúmania daňovej situácie spoločnosti FFT ani ako zaručiť ucelené zaobchádzanie so všetkými daňovými subjektmi pri uplatňovaní obežníka. Preto nie je prekvapujúce, že okrem jedného odkazu na obežník na začiatku textu sa v správe spoločnosti FFT o transferovom oceňovaní neuvádza žiadny iný odkaz na kritériá obežníka ani sa nespresňuje, ako sa obežník uplatňuje v konkrétnom prípade spoločnosti FFT.

                  (325)

                  Vo svojom závere, podľa ktorého analýza transferového oceňovania „bola vykonaná v súlade s obežníkom 164/2 z 28. januára 2011 a dodržiava princíp nezávislého vzťahu“, luxemburská daňová správa nevychádzala zo žiadneho objektívneho kritéria, ktoré by bolo uvedené v obežníku, pretože tento dokument neobsahuje žiadne presné kritériá či ciele, ktoré by umožňovali ucelené uplatnenie princípu nezávislého vzťahu na transakcie vnútroskupinového financovania.

            7.2.5.2.   Luxemburská prax v oblasti záväzných stanovísk je príliš neucelená, aby mohla predstavovať vhodný referenčný systém

                  (326)

                  Okrem všeobecnej povahy obežníka Komisia preskúmala záväzné stanoviská, ktoré jej poslalo Luxembursko, pričom skonštatovala, že jeho prax v tejto oblasti uplatňovaná na spoločnosti financovania a správy pokladnice skupiny takisto dosvedčuje neexistenciu uceleného súboru pravidiel, ktoré by sa všeobecne uplatňovali na všetky daňové subjekty nachádzajúce sa v podobnej situácii na základe objektívnych kritérií.

                  (327)

                  Z 21 stanovísk, ktoré boli počiatočne predložené súčasne so stanoviskom k metóde ocenenia vo FFT, sa len dve týkajú činností financovania, ktoré boli schválené na základe obežníka a ku ktorým bola priložená správa o transferovom oceňovaní:

                              —

                              Stanovisko z […] 2013 (č. 2) (180) sa týka uplatnenia obežníka na činnosti finančného sprostredkovania […].

                              —

                              Stanovisko z […] 2013 (č. 4) sa týka aj analýzy uplatnenia princípu nezávislého vzťahu podľa obežníka na činnosti vnútroskupinového financovania. […]

                  (328)

                  Zo zbežného prečítania týchto dvoch stanovísk a z porovnania so sporným záväzným stanoviskom vyplýva, že luxemburská daňová správa nejednotne zaobchádza so spoločnosťami financovania podľa obežníka a nejednotne preskúmava vytvorený zdaniteľný zisk. Nezávisle od otázky, či tieto dve dotknuté stanoviská správne uplatňujú metódu nezávislej trhovej ceny, vyslovene sa v nich uznáva, že na transakcie finančného sprostredkovania je táto metóda v každom prípade najvhodnejšia na základe funkčnej analýzy a dostupnosti porovnateľných prvkov, ktoré zahŕňajú najmä banky. Vyplýva to aj z obežníka, v ktorom sa funkcie vykonávané spoločnosťami vnútroskupinového financovania v zásade považujú za porovnateľné s funkciami nezávislých finančných inštitúcií. Na rozdiel od týchto dvoch stanovísk sa na sporné záväzné stanovisko neuplatnila metóda nezávislej trhovej ceny, pretože daňový poradca spoločnosti FFT usúdil, že metóda čistého obchodného rozpätia bola najvhodnejšia, pričom ako dôvod uviedol, že „metóda čistého obchodného rozpätia sa javí ako vhodná“ (181).

                  (329)

                  Tri ďalšie stanoviská predložené Luxemburskom sa takisto týkajú činností vnútroskupinového financovania založených na obežníku, ale nie je k nim pripojená správa o transferovom oceňovaní na podloženie žiadosti:

                              —

                              Stanovisko z […] 2012 (č. 1) sa týka činnosti financovania […].

                              —

                              Stanovisko z […] 2012 (č. 5) sa týka predovšetkým indexovaného úveru […].

                              —

                              Stanovisko z […] 2013 (č. 22) sa týka predovšetkým činnosti financovania […].

                  (330)

                  Pokiaľ ide o porovnanie stanovísk č. 1, č. 5 a č. 22 so sporným záväzným stanoviskom, zrejmé rozdielne zaobchádzanie zavedené luxemburskou daňovou správou spočíva v tom, že na rozdiel od sporného záväzného stanoviska k žiadostiam o stanoviská č. 1, 5 a 22 nebola pripojená správa o transferovom oceňovaní, napriek tomu, že v obežníku sa výslovne vyžaduje (182).

                  (331)

                  Dve ďalšie stanoviská, ktoré Luxembursko poskytlo Komisii, sa týkajú činností financovania, ale nevychádzajú z obežníka:

                              —

                              Stanovisko z […] 2012 (č. 6) sa týka reštrukturalizácie podniku. Zahŕňa predovšetkým indexovaný úver […].

                              —

                              Stanovisko z […] 2012 (č. 21) sa týka akvizície […].

                  (332)

                  Komisia napokon preskúmala dve záväzné stanoviská poskytnuté Luxemburskom v rámci 13 stanovísk týkajúcich sa funkcie správy pokladnice, ktoré boli identifikované v zozname 5 323 stanovísk poskytnutom touto krajinou 22. decembra 2014 (183). Obidve stanoviská vychádzajú z obežníka:

                              —

                              Stanovisko o funkciách správy pokladnice spoločnosti E pozostáva zo zápisníc zo stretnutí s daňovým poradcom tejto spoločnosti, ktoré podpísali zástupcovia luxemburskej daňovej správy […]. […]

                              —

                              Stanovisko z […] o funkciách správy pokladnice spoločnosti G, ktorým sa schvaľuje žiadosť podaná v ten istý deň touto spoločnosťou. […]

                  (333)

                  Komisia poznamenáva, že na rozdiel od sporného záväzného stanoviska sa v žiadnom z týchto dvoch stanovísk neuplatňuje metóda čistého obchodného rozpätia ani model CAPM a v žiadnom z nich sa nestanovuje zdaniteľný zisk spoločnosti ako návratnosť hypotetického regulatórneho kapitálu. Napriek tomu, že v žiadosti spoločnosti G o vydanie stanoviska sa odkazuje na správu o transferovom oceňovaní, ktorá sa má poskytnúť neskôr, táto správa podľa všetkého nikdy nebola predložená luxemburskej daňovej správe (184). V stanovisku pre spoločnosť G sa síce jasne neuvádza výška marže ani na čo sa uplatňuje, no odlišuje sa od sporného záväzného stanoviska, pretože podľa žiadosti o stanovisko sa marža bude zakladať na aktívach a pripočíta sa k návratnosti vlastného imania. Daňové zaobchádzanie poskytnuté týmto spoločnostiam za ich funkcie správy pokladnice teda nevychádza zo žiadneho uceleného prístupu alebo metódy v súlade so sporným záväzným stanoviskom.

                  (334)

                  Luxembursko tvrdí, že spoločnosť FFT nemožno porovnávať s inými spoločnosťami financovania, pretože získava finančné prostriedky na trhu, zatiaľ čo iné spoločnosti financovania si väčšinou zabezpečujú financovanie v rámci skupiny. Tvrdí aj, že spoločnosť FFT nemožno porovnávať so žiadnou inou spoločnosťou podliehajúcou dani v Luxembursku: „situácia každého daňového subjektu je natoľko osobitá, že znemožňuje porovnávanie so spismi iných daňových subjektov“ (185).

                  (335)

                  Komisia nesúhlasí s týmito tvrdeniami a v tejto súvislosti poukazuje na to, že neexistenciu uceleného súboru pravidiel všeobecne platných pre spoločnosti financovania a správy pokladnice, ktoré podali žiadosť o vydanie stanoviska na základe objektívnych kritérií, veľmi dobre dosvedčuje existencia iného záväzného stanoviska v prospech [spoločnosti F]. V stanovisku týkajúcom sa [spoločnosti F], ktoré bolo prijaté v ten istý deň a vzťahuje sa na rovnaké funkcie ako sporné záväzné stanovisko ([spoločnosť F] financuje priemyselné odvetvie […] v inej štruktúre spoločností financovania skupiny), sa dospelo k podstatne odlišnému záveru v otázke príslušných základov dane oboch spoločností bez očividného opodstatnenia takéhoto odlišného zaobchádzania. V spornom záväznom stanovisku sa schvaľuje základ dane približne 2,5 milióna EUR, zatiaľ čo v záväznom stanovisku v prospech [spoločnosti F] sa schvaľuje odmeňovanie podobných činností financovania a správy pokladnice, na základe ktorých vzniká základ dane […] EUR. Na tomto odlišnom zaobchádzaní, ktoré sa bez zjavného opodstatnenia zaviedlo medzi takmer rovnakými spoločnosťami, možno takisto preukázať, že luxemburská prax v oblasti záväzných stanovísk vychádzajúca zo všeobecných ustanovení obežníka nepredstavuje vhodný referenčný systém na účely analýzy selektívnosti.

                  (336)

                  Na základe preskúmania praxe luxemburskej daňovej správy v oblasti záväzných stanovísk nie je možné identifikovať ucelený súbor pravidiel, ktoré na základe objektívnych kritérií všeobecne platia pre všetky podniky patriace do jeho rozsahu pôsobnosti definovaného jeho cieľom. Táto prax preto nemôže predstavovať rámec, podľa ktorého sa má preskúmať sporné záväzné stanovisko s cieľom určiť, či bola spoločnosti FFT udelená selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

            7.2.6.   Opodstatnenie povahou a všeobecnou štruktúrou daňového systému

                  (337)

                  Luxembursko ani spoločnosť FFT neposkytli žiadny dôvod opodstatňujúci selektívne zaobchádzanie so spoločnosťou FFT, ktoré vyplýva zo sporného záväzného stanoviska. Komisia pripomína, že poskytnutie tohto opodstatnenia prináleží členskému štátu.

                  (338)

                  V každom prípade nebol identifikovaný žiadny dôvod, ktorým by bolo možné opodstatniť preferenčné zaobchádzanie poskytnuté spoločnosti FFT v dôsledku sporného záväzného stanoviska a ktorý by sa mohol považovať za priamo odvodený od základných alebo riadiacich zásad referenčného systému alebo vyplýva z vlastných mechanizmov systému nevyhnutných na jeho fungovanie a účinnosť (186), či už je referenčným systémom všeobecný systém dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku, ako to tvrdí Komisia, alebo článok 164 zákona o dani z príjmu a obežník, ako to presadzujú Luxembursko a skupina Fiat.

            7.2.7.   Závery o existencii selektívnej výhody

                  (339)

                  Komisia dospela k záveru, že v dôsledku schválenia metódy, ktorá umožňuje pristupovať k prideľovaniu ziskov spoločnosti FFT v rámci skupiny Fiat, ktoré sa odkláňa od trhového výsledku v súlade s princípom nezávislého vzťahu a ktoré vedie k zníženiu dane splatnej spoločnosťou FFT podľa všeobecného systému dane z príjmu právnických osôb v Luxembursku oproti neintegrovaných spoločnostiam podliehajúcim dani v tejto krajine, ktoré vykonávajú transakcie za trhových podmienok, sa sporným záväzným stanoviskom udeľuje spoločnosti FFT selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  (340)

                  Na základe doplnkovej úvahy Komisia dospela k záveru, že v dôsledku schválenia metódy, ktorá umožňuje pristupovať k prideľovaniu ziskov v prospech spoločnosti FFT v rámci skupiny Fiat, ktoré sa odkláňa od trhového výsledku v súlade s princípom nezávislého vzťahu a ktoré vedie k zníženiu dane splatnej spoločnosťou FFT podľa článku 164 ods. 3 zákona o dani z príjmu a obežníka v porovnaní s daňou splatnou inými spoločnosťami skupiny podliehajúcimi dani v Luxembursku, sa sporným záväzným stanoviskom udeľuje spoločnosti FFT selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

            7.3.   Príjemca sporného opatrenia

                  (341)

                  Komisia sa domnieva, že sporným záväzným stanoviskom sa spoločnosti FFT udeľuje selektívna výhoda podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, pretože z neho vyplýva zníženie zdaniteľného zisku tohto subjektu v Luxembursku oproti neintegrovaným spoločnostiam, ktorých zdaniteľný zisk sa stanovuje na základe transakcií vykonávaných za trhových podmienok. Komisia však poznamenáva, že spoločnosť FFT patrí do nadnárodnej skupiny, konkrétne do skupiny Fiat Chrysler Automobiles (ďalej len „FCA“), a že jej funkcia v rámci skupiny spočíva v poskytovaní služieb financovania a správy pokladnice ostatným podnikom skupiny Fiat, čo je funkcia, ktorá je predmetom sporného záväzného stanoviska.

                  (342)

                  Viaceré oddelené právne subjekty možno na účely uplatnenia pravidiel štátnej pomoci pokladať za jednu hospodársku jednotku. Táto hospodárska jednotka sa následne považuje za dotknutý podnik, ktorý využil opatrenie pomoci. Súdny dvor v minulosti konštatoval, že „v práve hospodárskej súťaže pod pojmom ‚podnik‘ sa musí rozumieť hospodárska jednotka […], aj keď z právneho hľadiska je táto hospodárska jednotka zložená z viacerých fyzických alebo právnických osôb“ (187). Súdny dvor skúma kontrolný podiel alebo funkčné, hospodárske alebo organické väzby pri určovaní, či niekoľko subjektov tvorí hospodársku jednotku (188). V predmetnom prípade je spoločnosť FFT vo vlastníctve spoločnosti Fiat S.p.A. (v súčasnosti Fiat Chrysler Automobiles, NV) a spoločnosti FF, ktorá je v 100 % vlastníctve spoločnosti Fiat, S.p.A. (189). Spoločnosť FFT je teda pod 100 % kontrolou spoločnosti Fiat S.p.A., ktorá kontroluje skupinu Fiat (190).

                  (343)

                  Rozhodnutie o založení spoločnosti FFT v Luxembursku prijala skupina Fiat, a preto je príjemcom sporného záväzného stanoviska, pretože ako sa uvádza v odôvodnení 52, skupina určuje, aký zisk sa má prideľovať spoločnosti FFT v rámci skupiny za služby financovania a správy pokladnice, ktoré poskytne spoločnostiam skupiny. Sporné záväzné stanovisko je koniec koncov rozhodnutie, ktorým sa schvaľuje metóda na stanovenie transferových cien za transakcie vykonávané v rámci skupiny Fiat, a z akéhokoľvek priaznivého daňového zaobchádzania, ktoré luxemburská daňová správa poskytne spoločnosti FFT, bude profitovať skupina Fiat ako celok vďaka prideleniu dodatočných prostriedkov nielen spoločnosti FFT, ale celej skupine. Inými slovami, ako sa uvádza v odôvodnení 221, keď je potrebné stanoviť transferové ceny s cieľom určiť ceny za výrobky a služby poskytované v rámci rôznych právnych subjektov tej istej skupiny, mechanizmus na stanovenie transferového oceňovania má už vo svojej podstate vplyv na viac ako len jednu spoločnosť skupiny (zvýšením cien v rámci spoločnosti sa zníži zisk v inej spoločnosti).

                  (344)

                  Napriek tomu, že skupina je zorganizovaná do oddelených právnických osôb, v kontexte stanoviska k stanoveniu metódy ocenenia sa musia tieto podniky vnímať ako jedna skupina, ktorá je príjemcom sporného opatrenia pomoci (191).

                  (345)

                  V predmetnom prípade výška dane zaplatená spoločnosťou v Luxembursku má vplyv na podmienky oceňovania vnútropodnikových úverov, ktoré poskytuje spoločnostiam skupiny Fiat, vzhľadom na to, že tieto úvery vychádzajú z vážených priemerných nákladov kapitálu a z marže (192), čiže zníženie dane splatnej spoločnosťou FFT sa nevyhnutne pretaví do zníženia podmienok oceňovania úverov v rámci skupiny. Zníženie dane spoločnosti FFT v Luxembursku nie je výhodné len pre túto spoločnosť, ale aj pre všetky spoločnosti skupiny, ktoré získavajú od spoločnosti FFT financovanie, a teda aj pre skupinu Fiat.

            7.4.   Závery o existencii pomoci

                  (346)

                  Vzhľadom na skutočnosti uvedené v predchádzajúcom texte Komisia dospela k záveru, že sporným záväzným stanoviskom, ktoré Luxembursko poskytlo spoločnosti FFT, sa tejto spoločnosti a skupine Fiat udeľuje selektívna výhoda, ktorá je pripísateľná tomuto štátu a financovaná zo štátnych zdrojov a ktorá narúša alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže a môže ovplyvniť obchod vo vnútri EÚ. Sporné záväzné stanovisko preto predstavuje štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                  (347)

                  Keďže sporné záväzné stanovisko vedie k zníženiu výdavkov, ktoré by spoločnosť FFT musela bežne znášať pri výkone svojej činnosti, musí sa považovať za stanovisko, ktorým sa poskytuje pomoc na fungovanie spoločnosti FFT a skupiny Fiat.

            8.   NEZLUČITEĽNOSŤ POMOCI S VNÚTORNÝM TRHOM

                  (348)

                  Štátna pomoc sa považuje za zlučiteľnú s vnútorným trhom, ak patrí do niektorej z kategórií uvedených v článku 107 ods. 2 ZFEÚ (193). Za zlučiteľnú s vnútorným trhom sa môže považovať aj vtedy, ak Komisia stanoví, že patrí do niektorej z kategórií uvedených v článku 107 ods. 3 ZFEÚ. Je však na členskom štáte, aby preukázal, že štátna pomoc, ktorú poskytol, je zlučiteľná s vnútorným trhom na základe článku 107 ods. 2 a 3 ZFEÚ.

                  (349)

                  Luxembursko neuviedlo žiadnu z výnimiek vymedzených v ustanoveniach uvedených v odôvodnení 345 s cieľom stanoviť zlučiteľnosť pomoci poskytnutej spoločnosti FFT a skupine Fiat prostredníctvom sporného záväzného stanoviska.

                  (350)

                  Ako už bolo uvedené v odôvodnení 347, sporné záväzné stanovisko sa musí považovať za stanovisko, ktorým sa udeľuje pomoc na fungovanie spoločnosti FFT a skupiny Fiat. Podľa všeobecného pravidla by sa takáto pomoc za bežných okolností nemohla považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom na základe článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, pretože neslúži na podporu rozvoja určitých činností alebo určitých hospodárskych oblastí a pretože daňové stimuly nie sú časovo obmedzené, postupne sa neznižujú a nie sú pomerné tomu, čo by bolo nutné na nápravu konkrétnej hospodárskej nevýhody v predmetnej oblasti.

                  (351)

                  Z toho vyplýva, že štátna pomoc, ktorú Luxembursko poskytlo spoločnosti FFT a skupine Fiat prostredníctvom sporného záväzného stanoviska je nezlučiteľná s vnútorným trhom.

            9.   NEOPRÁVNENOSŤ POMOCI

                  (352)

                  Podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ sú členské štáty povinné informovať Komisiu o akomkoľvek pláne na poskytnutie pomoci (oznamovacia povinnosť) a navrhované opatrenia pomoci nemôžu vykonávať skôr, ako Komisia o nich neprijme konečné rozhodnutie (povinnosť zachovať existujúci stav).

                  (353)

                  Komisia poznamenáva, že Luxembursko jej neoznámilo žiadny plán prijatia sporného záväzného stanoviska a nesplnilo si povinnosť zachovať existujúci stav, ktorá mu vyplýva z článku 108 ods. 3 ZFEÚ. V súlade s článkom 1 písm. f) nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 (194) sporné záväzné stanovisko predstavuje nezákonnú štátnu pomoc poskytnutú v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ.

            10.   VRÁTENIE POMOCI

                  (354)

                  V článku 16 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2015/1589 sa Komisii ukladá povinnosť nariadiť vrátenie akejkoľvek pomoci, ktorá je neoprávnená a nezlučiteľná s vnútorným trhom. V tomto ustanovení sa zároveň spresňuje, že dotknutý členský štát prijme všetky potrebné opatrenia, aby zabezpečil vrátenie neoprávnenej pomoci, ktorá bola vyhlásená za nezlučiteľnú s vnútorným trhom. V článku 16 ods. 2 tohto nariadenia sa ustanovuje, že pomoc je potrebné vrátiť spolu s úrokmi odo dňa, keď dostal príjemca neoprávnenú poskytnutú pomoc k dispozícii, do dňa jej skutočného vrátenia. Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 (195) obsahuje podrobné informácie o metódach výpočtu vymožiteľných úrokov. V článku 16 ods. 3 nariadenia (EÚ) 2015/1589 sa napokon stanovuje, že „vymáhanie sa uskutoční bez meškania a v súlade s postupmi podľa vnútroštátneho práva dotknutého členského štátu za predpokladu, že umožnia okamžité a účinné vykonanie rozhodnutia Komisie“.

            10.1.   Oprávnené očakávania a právna istota

                  (355)

                  V článku 16 ods. 1 nariadenia (EÚ) 2015/1589 sa takisto ustanovuje, že Komisia nevyžaduje vymáhanie pomoci, ak by to bolo v rozpore so všeobecnou zásadou práva.

                  (356)

                  Luxembursko v prvom rade tvrdí, že podľa zásady oprávneného očakávania rozhodnutie o existencii pomoci nemôže nadobudnúť účinnosť pred skončením platnosti sporného záväzného stanoviska, t. j. v predmetnom prípade pred skončením daňového roka 2016. Podľa Luxemburska skupina pre kódex správania aj fórum OECD o škodlivých daňových praktikách potvrdili, že prax v oblasti záväzných stanovísk vychádzajúca z obežníka je v súlade s kódexom správania a so zásadami OECD. Luxembursko tvrdí, že na zasadnutí Rady z 27. mája 2011 bolo výslovne potvrdené, že vzhľadom na prijatie obežníka prax v oblasti záväzných stanovísk sa nemusí posudzovať na základe kódexu správania (196).

                  (357)

                  Podľa platnej judikatúry členský štát, ktorého orgány udelili pomoc a porušili tak procesné pravidlá ustanovené v článku 108 ods. 3 ZFEÚ sa nemôže odvolávať na oprávnené očakávania príjemcu s cieľom odôvodniť nesplnenie povinnosti prijať nevyhnutné opatrenia vzhľadom na vykonanie rozhodnutia Komisie, ktoré mu predpisuje vymoženie tejto pomoci. Ak by sa povolila takáto možnosť, články 107 a 108 by boli zbavené akéhokoľvek praktického účinku, pretože vnútroštátne orgány by takto mohli opodstatňovať svoje neoprávnené správanie s cieľom znemožniť účinné vykonávanie rozhodnutí prijatých Komisiou podľa uvedených článkov ZFEÚ (197). Preto nie je na dotknutom členskom štáte, ale na podniku, ktorý je príjemcom pomoci, aby sa odvolal na existenciu výnimočných okolností, ktorými môže podložiť svoje oprávnené očakávanie, s cieľom namietať voči vráteniu neoprávnenej pomoci (198). Keďže spoločnosť FFT neuviedla žiadny argument na tento účel v pripomienkach odoslaných Komisii, Komisia konštatuje, že argument Luxemburska založený na zásade oprávneného očakávania nemožno uplatniť na účely tohto rozhodnutia.

                  (358)

                  V každom prípade na to, aby bolo možné uznať argument o oprávnenom očakávaní, toto očakávanie musí vyplynúť z predchádzajúcich krokov Komisie, ktoré spočívali v poskytnutí presných záruk (199). Podľa Luxemburska dohoda zo zasadnutia skupiny pre kódex správania o tom, že nie je potrebné posudzovať luxemburské daňové opatrenie týkajúce sa podnikov, ktoré vykonávajú činnosť financovania v rámci skupiny, podľa kritérií kódexu správania, predstavuje presnú záruku, na základe ktorej môže vzniknúť oprávnené očakávanie. Komisia pripomína, že kódex správania prijatý Radou ECOFIN (200) je nezáväzný právny nástroj, ktorého cieľom je poskytnúť členským štátom priestor na diskusiu zameranú na opatrenia, ktoré majú alebo môžu mať významný vplyv na umiestňovanie hospodárskej činnosti podnikov v rámci EÚ. Kódex správania a pravidlá štátnej pomoci majú rôzne ciele. Zatiaľ čo zámerom kódexu správania je odstraňovať nelojálnu daňovú hospodársku súťaž medzi členskými štátmi, cieľom pravidiel štátnej pomoci je naprávať narušenia hospodárskej súťaže vyplývajúce zo zvýhodneného zaobchádzania, ktoré členské štáty poskytujú určitým podnikom, predovšetkým vo forme zníženia dane. Zatiaľ čo skupina pre kódex správania má určitý manévrovací priestor, Komisia nemá žiadnu diskrečnú právomoc pri určovaní toho, či opatrenie možno kvalifikovať pojmom štátna pomoc, pretože tento pojem je objektívny. Dohoda dosiahnutá v rámci skupiny pre kódex správania preto nemôže viazať ani obmedzovať kroky Komisie pri výkone právomocí, ktoré jej boli zverené ZFEÚ v oblasti štátnej pomoci (201).

                  (359)

                  To isté platí pre dohody vyslovené na fóre OECD o škodlivých daňových praktikách. Počas zasadnutia zo 6. decembra 2011 sa fórum OECD dohodlo takto (v anglickom jazyku): „[…] týchto 10 režimov sa nemuselo podrobnejšie skúmať… Luxembursko – pokročilá daňová analýza vnútroskupinového financovania“ (voľný preklad). OECD nie je inštitúcia EÚ a EÚ nie je členom tejto organizácie (202). Jej závery, ktoré majú nezáväznú povahu, nemôžu viazať inštitúcie EÚ. Fórum OECD ani zďaleka neposkytlo presnú záruku a zdržalo sa podrobnejšieho preskúmania luxemburskej daňovej analýzy činností vnútroskupinového financovania. Na základe tejto citácie je preto nemožné vyvodiť akýkoľvek záver alebo akýkoľvek úsudok o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci na sporné záväzné stanovisko.

                  (360)

                  Luxembursko v druhom rade tvrdí, že Komisia porušila zásadu právnej istoty. Odvoláva sa na predchádzajúcu rozhodovaciu prax Komisie, podľa ktorej schválila obmedzené vrátenie pomoci na základe tejto zásady.

                  (361)

                  Neexistuje však žiadna predchádzajúca rozhodovacia prax, ktorá by mohla viesť k pochybnostiam o tom, že záväzné stanoviská môžu viesť k udeleniu štátnej pomoci. V rozhodnutí, na ktoré sa odvoláva Luxembursko, Komisia obmedzila vrátenie pomoci v dôsledku pochybností vyplývajúcich z predchádzajúceho rozhodnutia Komisie. V predmetnej veci sa naopak v oznámení o priamom zdaňovaní podnikov výslovne uvádzajú záväzné stanoviská a okolnosti, za ktorých sa musia považovať za stanoviská vedúce k udeleniu štátnej pomoci.

                  (362)

                  Pokiaľ ide o argument Luxemburska, že výška pomoci nemôže byť presne vyčíslená, najmä vzhľadom na novú povahu použitého prístupu a že vymáhanie by preto malo byť vylúčené, Komisia poznamenáva, že vo svojej predchádzajúcej rozhodovacej praxi uplatnila princíp nezávislého vzťahu, konkrétne v súvislosti s opatreniami prijatými Luxemburskom, a konštatovala, že porušenie tohto princípu môže predstavovať štátnu pomoc (203). Tento záver navyše potvrdil Súdny dvor (204). Na prístupe Komisie k spornému záväznému stanovisku teda nie je nič nové. Členské štáty by si mali všimnúť, že dohoda uzavretá medzi daňovým orgánom a spoločnosťou, ktorá tejto spoločnosti poskytuje zvýhodnené zaobchádzanie spočívajúce v umelom znižovaní jej základu dane, pretože použité transferové oceňovanie nie je dôveryhodnou aproximáciou výsledku odvíjajúceho sa od trhu, vedie k porušeniu pravidiel štátnej pomoci a musí to v prípade pochybností oznámiť Komisii.

                  (363)

                  A napokon, pokiaľ ide o údajne ťažké vyčíslenie výšky pomoci, ktorým sa opodstatnilo nenariadenie vymáhania, Súdny dvor v minulosti rozhodol (205), že Komisia nemusí uviesť presnú výšku pomoci, ktorá sa má vymôcť. V práve EÚ sa vyžaduje len to, aby sa spätne vymohla neoprávnene udelená pomoc s cieľom obnoviť pôvodnú situáciu, a že vrátenie pomoci sa vykonáva podľa pravidiel vnútroštátneho práva (206). Komisia sa teda môže obmedziť na uloženie povinnosti vrátiť spornú pomoc a výpočet jej presnej výšky prenechať vnútroštátnym orgánom (207).

                  (364)

                  Komisia preto môže vysloviť záver, že argumenty odvíjajúce sa od zásady oprávneného očakávania a právnej istoty uvedené Luxemburskom nemajú opodstatnenie, pokiaľ ide o povinnosť vymôcť pomoc, ktorú neoprávnene poskytlo spoločnosti FFT prostredníctvom sporného záväzného stanoviska.

            10.2.   Metóda vrátenia pomoci

                  (365)

                  Ak Komisia skonštatovala nezlučiteľnosť pomoci s vnútorným trhom, má podľa ZFEÚ a ustálenej judikatúry Súdneho dvora právo rozhodnúť o tom, že príslušný členský štát túto pomoc zruší alebo upraví. Súdny dvor takisto dôsledne trvá na tom, že povinnosť členského štátu zrušiť pomoc, ktorú Komisia považuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom, je určená na obnovenie predtým existujúcej situácie. Súdny dvor v tejto súvislosti stanovil, že cieľ sa dosiahne, keď príjemca splatí sumy poskytnuté na základe neoprávnenej pomoci, a tak stráca právo na výhodu, ktorú mal v porovnaní so svojimi konkurentmi na trhu, a obnoví sa situácia pred vyplatením pomoci.

                  (366)

                  V bode 35 oznámenia o priamom zdaňovaní podnikov (208) sa spresňuje, že v prípade štátnej pomoci vo forme daňového opatrenia sa výška pomoci, ktorá sa má vymôcť, vypočíta na základe porovnania skutočne zaplatenej dane a dane, ktorá mala byť zaplatená pri uplatnení všeobecne platného pravidla. Luxemburská daňová správa musí na výpočet výšky dane, ktorá mala byť zaplatená, ak by boli dodržané všeobecne platné pravidlá, t. j. ak by bol správne uplatnený princíp nezávislého vzťahu pri stanovovaní základu dane spoločnosti FFT v Luxembursku, zmeniť metódu ročného výpočtu, ktorú používa spoločnosť FFT v rámci metódy čistého obchodného rozpätia na základe modelu CAPM, t. j. i) výšku odmeňovaného vlastného imania a ii) úroveň odmeňovania uplatnenú na túto sumu vlastného imania požadovaného v súlade s posúdením v odôvodnení 311.

                  (367)

                  Žiadne ustanovenie práva Únie nevyžaduje, aby Komisia v rozhodnutí nariaďujúcom vrátenie pomoci, ktorá bola označená za nezlučiteľnú so spoločným trhom, stanovila presnú výšku pomoci, ktorá má byť vrátená. Stačí, ak rozhodnutie Komisie obsahuje údaje umožňujúce jeho adresátovi túto výšku určiť bez väčších ťažkostí (209).

                  (368)

                  Komisia v oddiele 7.2.2.10, a najmä v odôvodnení 311, navrhla metódu, ktorou možno odstrániť selektívnu výhodu udelenú spoločnosti FFT prostredníctvom sporného záväzného stanoviska (210), ak Luxembursko zachová metódu čistého obchodného rozpätia na stanovenie základu dane spoločnosti FFT. Je si však vedomá toho, že aj iné metódy na stanovenie transferového oceňovania môžu viesť k dôveryhodnej aproximácii výsledku odvíjajúceho sa od trhu v súlade s princípom nezávislého vzťahu. Ak by Luxembursko navrhlo pred dátumom nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia metódu na vrátenie pomoci s využitím inej metódy na stanovenie transferového oceňovania, Komisia je pripravená schváliť túto metódu, pokiaľ vedie k dôveryhodnej aproximácii výsledku odvíjajúceho sa od trhu a nezávisle od zvolenej metódy neopakuje voľby a úpravy použité daňovým poradcom spoločnosti FFT v správe o transferovom oceňovaní, ktoré Komisia považuje za odklonenie sa od princípu nezávislého vzťahu.

                  (369)

                  Konkrétnejšie, Komisia nevidí dôvod, pre ktorý by sa malo upravovať účtovné vlastné imanie na účely výpočtu výšky odmeňovaných vlastných zdrojov. Pokiaľ ide o odhadovanú nezávislú trhovú odmenu za tieto vlastné zdroje, použitie modelu CAPM sa síce javí ako zbytočne náročné, no nič nebráni tomu, aby sa použil na účely stanovenia transferového oceňovania, pokiaľ sa nepoužíva na značný odklon od výsledku odvíjajúceho sa od trhu, ktorý sa premieta do pozorovateľnej návratnosti vlastného imania u porovnateľných spoločností.

            10.3.   Subjekt, ktorý má vrátiť pomoc

                  (370)

                  Vzhľadom na pripomienky uvedené v odôvodneniach 341 až 345 sa Komisia domnieva, že Luxembursko musí najskôr vymáhať neoprávnenú pomoc, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom a bola poskytnutá prostredníctvom sporného záväzného stanoviska, od spoločnosti FFT. Ak spoločnosť FFT nemôže vrátiť celú výšku pomoci, ktorú získala prostredníctvom sporného záväzného stanoviska, Luxembursko musí vymáhať zostávajúcu výšku tejto pomoci od spoločnosti Fiat Chrysler Automobiles N.V., ktorá je nástupníčkou spoločnosti Fiat S.p.A., keďže tento subjekt riadi skupinu Fiat, s cieľom obnoviť situáciu hospodárskej súťaže, ktorá bola na trhu predtým.

            11.   ZÁVER

                  (371)

                  Komisia dospela k záveru, že Luxembursko prostredníctvom sporného záväzného stanoviska udelilo neoprávnenú štátnu pomoc spoločnosti FFT a skupine Fiat v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, že táto pomoc je nezlučiteľná s vnútorným trhom a že podľa článku 16 nariadenia (EÚ) 2015/1589 ju preto musí Luxembursko vymáhať od spoločnosti FFT, a ak táto spoločnosť nevráti celú výšku pomoci, vymáhať od spoločnosti Fiat Chrysler Automobiles N.V. nevrátenú výšku pomoci,

            PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
      Článok 1
      Záväzné stanovisko, ktoré Luxembursko prijalo 3. septembra 2012 v prospech spoločnosti Fiat Finance and Trade Ltd a ktoré umožňuje tejto spoločnosti stanovovať svoj základ dane v Luxembursku na ročnom základe počas piatich rokov, predstavuje pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, ktorá je nezlučiteľná s vnútorným trhom a bola poskytnutá neoprávnené Luxemburskom v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ.
      Článok 2
      1.   Luxembursko je povinné vymôcť nezlučiteľnú a neoprávnenú pomoc uvedenú v článku 1 od spoločnosti Fiat Finance and Trade Ltd.
      2.   Akákoľvek suma, ktorú nebude možné vymôcť od spoločnosti Fiat Finance and Trade Ltd v rámci vymáhania opísaného v odseku 1 sa bude vymáhať od spoločnosti Fiat Chrysler Automobiles N.V.
      3.   Zo súm, ktoré sa majú vrátiť, plynú úroky odo dňa, keď boli poskytnuté príjemcom, až do ich skutočného vrátenia.
      4.   Úroky sa vypočítajú na zloženom základe v súlade s kapitolou V nariadenia (ES) č. 794/2004.
      Článok 3
      1.   Vrátenie poskytnutej pomoci uvedenej v článku 1 je bezodkladné a účinné.
      2.   Luxembursko zabezpečí vykonanie tohto rozhodnutia do štyroch mesiacov odo dňa jeho oznámenia.
      Článok 4
      1.   Do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia Luxembursko predloží Komisii informácie o metóde použitej na výpočet presnej výšky pomoci.
      2.   Luxembursko bude informovať Komisiu o pokroku dosiahnutom v súvislosti s vnútroštátnymi opatreniami, ktoré sa prijali na vykonanie tohto rozhodnutia, až do úplného vrátenia pomoci uvedenej v článku 1. Na žiadosť Komisie okamžite predloží informácie o prijatých a plánovaných opatreniach s cieľom splniť toto rozhodnutie.
      Článok 5
      Toto rozhodnutie je určené Luxemburskému veľkovojvodstvu.

         V Bruseli 21. októbra 2015

               Za Komisiu

            Margrethe VESTAGER

               členka Komisie

         (1)  Od 1. decembra 2009 sa články 87 a 88 Zmluvy o ES stali článkami 107 a 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“). Uvedené dva súbory ustanovení sú vo svojej podstate totožné. Na účely tohto rozhodnutia sa prípadnými odkazmi na články 107 a 108 ZFEÚ rozumejú odkazy na články 87 a 88 Zmluvy o ES. V ZFEÚ sa takisto zaviedli určité terminologické zmeny, napr. pojem „Spoločenstvo“ sa nahradil pojmom „Únia“ a pojem „spoločný trh“ pojmom „vnútorný trh“. V tomto rozhodnutí sa používa terminológia podľa ZFEÚ.

         (2)  Ú. v. EÚ C 369, 17.10.2014, s. 37.

         (3)  Referencia HT.4020 – Prax v oblasti záväzných stanovísk.

         (4)  Luxemburské orgány vo svojich listoch používajú pojem „daňové rozhodnutie“ namiesto pojmu „záväzné stanovisko“. Obidva výrazy však označujú rovnaký typ postupu, na základe ktorého daňový subjekt získava určitý stupeň istoty o spôsobe, akým sa na daný prípad budú vzťahovať právne predpisy týkajúce sa zdanenia spoločností. V tomto rozhodnutí sa bude používať pojem „záväzné stanovisko“, pričom jeho význam je totožný s významom pojmu „daňové rozhodnutie“.

         (5)  Pod číslom veci SA.37267 (2013/CP) – Prax v oblasti záväzných stanovísk – LU.

         (6)  Luxemburské orgány začiernili veľmi špecifické informácie, ako sú názvy spoločností a dcérskych spoločností.

         (*1)  Niektoré časti tohto textu boli zakryté, aby sa nezverejnili dôverné informácie. Tieto časti sú znázornené ako tri bodky v hranatých zátvorkách.

         (7)  V súvislosti s prešetrovaním Komisie zameraným na spoločnosť FFT Komisia vytvorila nové číslo veci a pripomienku zo 7. apríla 2014 a všetku nasledujúcu korešpondenciu posielala pod číslom veci SA.38375 (2014/CP) – Luxembursko – Údajná pomoc spoločnosti FFT.

         (8)  Nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 z 22. marca 1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. ES L 83, 27.3.1999, s. 1). Nariadenie (ES) č. 659/1999 bolo zrušené nariadením Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 24.9.2015, s. 9) s účinnosťou od 14. októbra 2015. Všetky procesné opatrenia prijaté počas postupu boli prijaté podľa nariadenia (ES) č. 659/1999. Všetky odkazy na nariadenie (ES) č. 659/1999 treba chápať ako odkazy na nariadenie (EÚ) 2015/1589 a čítať podľa tabuľky zhody uvedenej v prílohe II nového nariadenia.

         (9)  Pozri poznámku pod čiarou č. 2.

         (10)  Pozri poznámku pod čiarou č. 2.

         (11)  Pozri odôvodnenie 16.

         (12)  Pod číslom veci SA.37267 – Prax v oblasti záväzných stanovísk – Luxembursko.

         (13)  List z 24. marca 2015 bol doručený Komisii 24. marca 2014, a potom znova 26. marca 2015.

         (14)  Pozri výročnú správu spoločnosti Fiat Chrysler Automobiles za účtovný rok 2014. V tomto rozhodnutí odkazy na spoločnosť Fiat S.p.A. možno chápať ako odkazy na spoločnosť Fiat Chrysler Automobiles N.V. a naopak.

         (15)  V správe o transferovom oceňovaní sa niekedy uvádza spoločnosť FFT a niekedy „FF&T“, ide však o ten istý subjekt.

         (16)  Opis funkcií vykonávaných „spoločnosťou Fiat S.p.A.“, ktorý obsahovalo znenie sporného záväzného stanoviska poskytnutého Luxemburskom, tak ako je opísané v rozhodnutí o začatí konania, bol čiastočne začiernený. Výraz „spoločnosťou Fiat S.p.A.“ bol doplnený do tohto opisu na základe neredigovaného znenia tohto stanoviska, ktoré poskytlo Luxembursko 24. marca 2014.

         (17)  Správa o transferovom oceňovaní neobsahuje informácie na podloženie tohto tvrdenia.

         (18)  Sporné záväzné stanovisko však stratí platnosť, ak sa zistí, že skutočnosti alebo okolnosti opísané v žiadosti sú neúplné alebo nepresné, ak sa kľúčové prvky vykonaných transakcií odlišujú od opisu predloženého v žiadosti o informácie alebo ak záväzné stanovisko k stanoveniu metódy ocenenia prestane byť v súlade s vnútroštátnym alebo medzinárodným právom.

         (19)  Odôvodnenia 44 až 46 rozhodnutia o začatí konania poskytujú podrobnejšie vysvetlenie zdôvodnení predložených daňovým poradcom v súvislosti s výberom metódy čistého obchodného rozpätia na určenie zdaniteľného zisku spoločnosti FFT.

         (20)  Pozri odôvodnenie 51.

         (21)  Model CAPM sa používa na odhadnutie teoretickej miery návratnosti požadovanej pre aktíva, a presnejšie pre vlastné imanie. Odôvodnenia 39 až 42 rozhodnutia o začatí konania obsahujú presnejší opis modelu CAPM.

         (22)  Bazilejský výbor pre bankový dohľad, Medzinárodná konvergencia merania kapitálu a kapitálových noriem: Revidovaný rámec, jún 2004 (ďalej len „rámec Bazilej II“).

         (23)  Keďže spoločnosť FFT nie je regulovaný subjekt, výklad rámca Bazilej II v prípade spoločnosti FFT daňovým poradcom na účely prijatia sporného záväzného stanoviska nebol preskúmaný ani potvrdený orgánom na reguláciu finančných inštitúcií.

         (24)  „Vlastné zdroje použité na výkon funkcií“ podľa všetkého nezodpovedajú žiadnej inej osobitne vymedzenej regulatórnej kategórii vlastných zdrojov.

         (25)  Výrazy „rizikový kapitál“, „minimálne kapitálové požiadavky“, „minimálne kapitálové požiadavky podľa rámca Bazilej II“, „minimálny rizikový kapitál“ a „minimálny kapitál“ sa v správe o transferovom oceňovaní používajú bez rozlíšenia, no vyjadrujú tú istú koncepciu, t. j. hypotetický regulatórny kapitál spoločnosti FFT podľa odhadu daňového poradcu vychádzajúci z analogického uplatnenia rámca Bazilej II.

         (26)  Vlastné zdroje spoločnosti FFT boli znížené o hodnotu podielov v spoločnostiach FFNA a FFC, pričom tieto spoločnosti sú odmeňované prostredníctvom dividend.

         (27)  „Vlastné zdroje pokrývajúce vykonávané funkcie“ je ďalší názov, ktorý daňový poradca používa na označenie „vlastných zdrojov použitých na výkon funkcií“, čo je výraz, ktorý daňový poradca zaviedol v správe.

         (28)  Daňový poradca pri uplatnení modelu CAPM použil 25. percentil beta koeficientov, pretože usúdil, že spoločnosť FFT znášala obmedzené riziká.

         (29)  Údaje zostavil profesor A. Damodaran a sú dostupné na adrese: http://pages.stern.nyu.edu/~adamodar/.

         (30)  Ročný priemer indexu EONIA za rok 2011 (Euro OverNight Index Average).

         (31)  Podielom sa myslí investovanie do akcií (vlastných zdrojov) spoločnosti.

         (32)  Odôvodnenie 54.

         (33)  K dispozícii na tejto adrese: http://www.impotsdirects.public.lu/legislation/legi11/Circulaire_L_I_R__n___164-2_du_28_janvier_2011.pdf.

         (34)  Pod pojmom „spoločnosť financovania skupiny“ sa myslí akýkoľvek subjekt, ktorého hlavnou činnosťou sú transakcie financovania v rámci skupiny okrem držby podielov (obežník, s. 1).

         (35)  Pod pojmom „transakcia financovania v rámci skupiny“ sa myslí akákoľvek činnosť pozostávajúca z poskytnutia úverov alebo zálohových platieb pridruženým podnikom, ktoré sú refinancované prostredníctvom finančných prostriedkov a nástrojov, ako sú verejné emisie, súkromné úvery, zálohové platby či bankové úvery (obežník, s. 1).

         (36)  Podniky sú „pridruženými podnikmi“ vtedy, ak sa jeden podnik priamo alebo nepriamo podieľa na riadení, kontrole alebo kapitále iného podniku alebo ak sa tie isté osoby priamo alebo nepriamo zúčastňujú na riadení, kontrole alebo kapitále podnikov (obežník, s. 1).

         (37)  Obežník, s. 2.

         (38)  Tamže.

         (39)  Tamže.

         (40)  Obežník, s. 3.

         (41)  Obežník, s. 4.

         (42)  Obežník, s. 7.

         (43)  Obežník, s. 5 až 8.

         (44)  Daňovým správam členských krajín OECD sa odporúča riadiť sa týmito zásadami. Vo všeobecnosti sa však tieto zásady používajú ako referencia a výrazne ovplyvňujú daňovú prax v členských krajinách (ba dokonca aj v nečlenských krajinách) OECD.

         (45)  Daňové správy a zákonodarcovia vedia o tomto probléme a daňové predpisy vo všeobecnosti umožňujú daňovej správe vykonať opravy v daňových priznaniach integrovaných podnikov, ktoré neuplatňujú správne transferové oceňovanie, pričom príslušné ceny sa nahradia cenami, ktoré zodpovedajú dôveryhodnej aproximácii cien prijatých nezávislými podnikmi rokujúcimi za porovnateľných okolností a za nezávislých trhových podmienok.

         (46)  Zásady OECD o transferovom oceňovaní pre nadnárodné spoločnosti a správu daní, OECD, júl 1995.

         (47)  Zásady OECD o transferovom oceňovaní pre nadnárodné spoločnosti a správu daní, OECD, 22. júla 2010.

         (48)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií (Ú. v. EÚ L 177, 30.6.2006, s. 1).

         (49)  Tieto čísla Luxembursko poskytlo v rámci informácií predložených 24. marca 2015. Čísla týkajúce sa základu dane nie sú úplne zhodné so zdaniteľnými ziskami uvedenými v účtovníctve.

         (50)  Pozri odôvodnenie 21 rozhodnutia o začatí konania.

         (51)  Pozri odôvodnenie 24 rozhodnutia o začatí konania.

         (52)  Pozri odôvodnenie 51 v rozhodnutí o začatí konania, v ktorom sú uvedené finančné údaje o spoločnosti FFT za obdobie rokov 2009 – 2011 predstavené v správe o transferovom oceňovaní. V tabuľke 8 sa používa terminológia z výročnej správy a informácií poskytnutých skupinou Fiat 31. marca 2015, ktorá nemusí dokonale zodpovedať terminológii použitej daňovým poradcom v správe o transferovom oceňovaní.

         (53)  Luxembursko spresnilo, že poplatok za záruku za roky 2011 – 2013 bol uhradený spoločnosti Fiat S.p.A., zatiaľ čo informácia za rok 2010 nebola uvedená vo výročnej správe.

         (*2)  Čísla v zátvorkách sa musia čítať v spojení s predponou „približne“. Čísla sú zaokrúhlené k násobkom 50, 500, 5 000, 500 000 alebo 5 000 000.

         (54)  „Euro Medium Term Note“ – Európsky program emitovania poukážok so strednodobou splatnosťou.

         (55)  RoE – return on equity, t. j. návratnosť vlastného imania.

         (56)  Rozhodnutie Komisie 2014/200/EÚ zo 17. júla 2013 o schéme pomoci SA.21233 C/11 (ex NN/11, ex CP 137/06) poskytnutej Španielskom Daňový režim uplatniteľný na určité dohody o finančnom lízingu, tiež známy ako „španielsky systém zdanenia lízingu“ (Ú. v. EÚ L 114, 16.4.2014, s. 1).

         (57)  Rozhodnutie Komisie 2008/283/ES z 13. novembra 2007 schéme pomoci vykonávanej Belgickom v prospech koordinačných centier v Belgicku (Ú. v. EÚ L 90, 2.4.2008, s. 7).

         (58)  Rozhodnutie Komisie 2006/621/ES z 2. augusta 2004 o štátnej podpore, ktorú Francúzsko poskytlo spoločnosti France Télécom (Ú. v. EÚ L 257, 20.9.2006, s. 11).

         (59)  V správe o transferovom oceňovaní sa to vysvetľuje skutočnosťou, že investície do spoločností FFNA a FFC sa odmeňujú prostredníctvom dividend.

         (60)  Luxembursko sa v tejto súvislosti odvoláva na oznámenie Komisie Európskemu parlamentu a Rade a Európskemu hospodárskemu a sociálnemu výboru zo 4. júna 2014 o práci Spoločného fóra EÚ pre transferové oceňovanie v období od júla 2012 do januára 2014 [COM(2014) 315 final].

         (61)  Cituje sa táto časť: „49 ods. xv) Dospelo sa k záveru, že na účely výpočtu podielu rizikovo vážených vlastných zdrojov sa uplatnia tieto odpočty. Tieto odpočty zahŕňajú: […] investície do dcérskych spoločností vykonávajúcich bankové a finančné služby, ktoré nie sú konsolidované vo vnútroštátnych systémoch. V bežnej praxi by sa pristúpilo ku konsolidácii dcérskych spoločností s cieľom posúdiť výšku vlastných zdrojov bankových skupín. Ak sa táto prax neuplatňuje, je potrebné vykonať odpočet s cieľom vyhnúť sa viacnásobnému použitiu tých istých vlastných zdrojov v rôznych jednotkách skupiny. Tieto investície sa odpočítavajú v súlade s odsekom 37. Aktíva predstavujúce podiely v dcérskych spoločnostiach, ktorých kapitál bol odpočítaný od kapitálu materskej spoločnosti, sa nezahŕňajú do celkových aktív na účely výpočtu podielu.“

         (62)  V článku 57 smernice sa ustanovuje, že nekonsolidované vlastné zdroje úverových inštitúcií nezahŕňajú „podiely v iných úverových a finančných inštitúciách vo výške viac ako 10 % ich základného imania“.

         (63)  Dôvodom je vysoká integrácia činností skupiny a historická podpora spoločnosti Fiat S.p.A. pre svoje dcérske spoločnosti. Podľa spoločnosti FFT používajú ratingové agentúry pri hodnotení úverového ratingu spoločnosti Fiat S.p.A. konsolidované účty skupiny.

         (64)  Spoločnosť FFT má dočinenia len s veľkými finančnými inštitúciami so sídlom v krajinách eurozóny, pri ktorých vnútroštátne orgány dohľadu v zásade schválili „možnosť 1“ (možnosť, ktorá dovoľuje odvolávať sa na štátny rating, a nie na rating banky). V smernici CRD III sa navyše pripisuje riziková váha 0 % štátom, ktoré emitujú dlhopisy vo vlastnej mene bez ohľadu na ich rating (príloha VI časť 1 bod 1.2 ods. 4). Spoločnosť FFT a [daňový poradca] teda chápu rámec Bazilej II a pravidlá smernice CRD tak, že na dotknuté banky možno uplatniť rizikovú váhu nižšiu o jeden stupeň od váhy uplatňovanej na štát, v ktorom banka pôsobí. Takéto uplatňovanie rámca Bazilej II vedie k výberu rizikovej váhy 20 % pre expozíciu spoločnosti FFT voči bankám. Táto logika sa uplatňuje na úverové riziká aj na riziká zlyhania protistrany spoločnosti FFT voči bankám.

         (65)  Bazilejský výbor pre bankový dohľad, Medzinárodný regulačný rámec pre banky (Bazilej III).

         (66)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES (Ú. v. EÚ L 176, 27.6.2013, s. 338).

         (67)  Spoločnosť FFT tento argument podkladá odkazom na oddiel 5.3.2 oznámenia Komisie o zdaňovaní právnických osôb na vnútornom trhu [KOM(2001) 582 final z 23. októbra 2011].

         (68)  V tejto súvislosti sa spoločnosť FFT odvoláva na rozhodnutie Komisie vo veci Umicore [rozhodnutie Komisie z 26. mája 2010 o štátnej pomoci v prospech spoločnosti Umicore S.A., C 76/2003 (ex NN 69/2003)], v ktorej sa uvádza, že daňová výhoda musí byť „neúmerná“, aby podliehala preskúmaniu podľa pravidiel štátnej pomoci.

         (69)  Predovšetkým rozhodnutie Komisie z 28. októbra 2009 o štátnej pomoci C-0/07 (ex NN 13/07), ktorú Maďarsko poskytlo za účelom odpočtu vnútroskupinových úrokov z daňového základu (ďalej len „rozhodnutie o daňových pravidlách úrokov pre skupiny v Maďarsku“).

         (70)  Rozhodnutie Komisie 2009/809/ES z 8. júla 2009 o schéme C-4/07 (ex N 465/2006) groepsrentebox, ktorú Holandsko zamýšľa zaviesť [C 4/07 (ex N 465/06)] (Ú. v. EÚ L 288, 4.11.2009, s. 26) (ďalej len „rozhodnutie o groepsrentebox“).

         (71)  Rozhodnutie Komisie 2004/77/ES z 24. júna 2003 o schéme pomoci uplatnenej Belgickom – režim zdaňovania zahraničných vývozných spoločností zo Spojených štátov (Ú. v. EÚ L 23, 28.1.2004, s. 14); rozhodnutie Komisie 2003/755/ES zo 17. februára 2003 o schéme pomoci v prospech koordinačných centier v Belgicku (Ú. v. EÚ L 282, 30.10.2003, s. 25); rozhodnutie Komisie 2003/501/ES zo 16. októbra 2002 o schéme štátnej pomoci C 49/2001 (ex NN 46/2000) poskytnutej Luxemburskom – Koordinačné centrá (Ú. v. EÚ L 170, 9.7.2003, s. 20); rozhodnutie Komisie 2004/76/ES z 13. mája 2003 o schéme pomoci poskytnutej Francúzskom hlavným sídlam a logistickým centrám (Ú. v. EÚ L 23, 28.1.2004, s. 1); rozhodnutie Komisie 2003/512/ES z 5. septembra 2002 o schéme pomoci poskytnutej Nemeckom v prospech kontrolných a koordinačných centier (Ú. v. EÚ L 177, 16.7.2003, s. 17).

         (72)  Pozri rozsudok Súdneho dvora z 2. septembra 2010 vo veci C-399/08 P, Komisia/Deutsche Post, ECLI:EU:C:2010:481, bod 38 a citovanú judikatúru.

         (73)  Pozri rozsudok Súdneho dvora z 2. septembra 2010 vo veci C-399/08 P, Komisia/Deutsche Post, ECLI:EU:C:2010:481, bod 39 a citovanú judikatúru.

         (74)  Pozri rozsudok z 15. novembra 2011 v spojených veciach C-106/09 P a C-107/09 P, Komisia/Government of Gibraltar a Spojené kráľovstvo, ECLI:EU:C:2011:732, bod 72 a citovanú judikatúru.

         (75)  Pozri rozsudok zo 17. septembra 1980 vo veci 730/79, Philip Morris, ECLI:EU:C:1980:209, bod 11; a rozsudok z 15. júna 2000 v spojených veciach T-298/97, T-312/97 atď., Alzetta, ECLI:EU:T:2000:151, bod 80.

         (76)  Pozri rozsudok z 3. marca 2005 vo veci C-172/03, Heiser, ECLI:EU:C:2005:130, bod 40.

         (77)  Pozri rozsudok z 8. septembra 2011 v spojených veciach C-78/08 až C-80/08, Paint Graphos a i., ECLI:EU:C:2011:550.

         (78)  Pozri rozsudok z 8. septembra 2011 v spojených veciach C-78/08 až C-80/08, Paint Graphos a i., ECLI:EU:C:2011:550, bod 65.

         (79)  Pozri aj rozsudok z 8. septembra 2011 v spojených veciach C-78/08 až C-80/08, Paint Graphos a i., ECLI:EU:C:2011:550, bod 50.

         (80)  Do tejto kategórie patria príjmy pripísateľné subjektu s trvalým sídlom v Luxembursku, príjmy z profesionálnych služieb poskytovaných v krajine, dividendy, úroky z podielových úverov a úroky z dlhopisov, ak je vyplácajúci zástupca štát, rezidentná fyzická osoba alebo rezidentná spoločnosť, ako aj kapitálový výnos z predaja akcií v minimálnej výške 10 % kapitálu rezidentných spoločností (okrem rizikového kapitálu).

         (81)  V roku 2012. V daňovom roku 2013 sa prirážka na solidaritu zvýšila z 5 % na 7 %.

         (82)  Vzhľadom na zmeny zavedené v daňovom roku 2013 sa kumulovaná sadzba dane z príjmu právnických osôb v meste Luxemburg zvýšila z 28,80 % na 29,22 %.

         (83)  Spoločnosti v Luxembursku okrem toho podliehajú ročnej dani z majetku, ktorá sa vzťahuje na ich čisté aktíva a spočíva v uplatnení sadzby 0,5 % na čistú hodnotu celosvetového imania spoločnosti k 1. januáru každého roka.

         (84)  Sú to napríklad výdavky na úroky z aktív tvoriacich oslobodené príjmy alebo účastnícke poplatky, ktoré sa vymykajú z rámca bežnej správy spoločnosti.

         (85)  Režim daňovej integrácie sa uplatňuje za predpokladu splnenia niekoľkých podmienok: materská spoločnosť má priamo alebo nepriamo najmenej 95 % podiel na kapitáli dcérskej spoločnosti od začiatku účtovného obdobia, počas ktorého bola podaná žiadosť o uplatnenie režimu daňovej integrácie; dcérska spoločnosť je rezidentná kapitálová spoločnosť plne zdaniteľná v Luxembursku; materská spoločnosť je takisto rezidentná kapitálová spoločnosť plne zdaniteľná v Luxembursku alebo pobočka nerezidentnej spoločnosti plne zdaniteľnej na území jej usadenia s uplatnením dane zodpovedajúcej dani z príjmu spoločností (impôt sur le revenu des collectivités) v Luxembursku; a režim daňovej integrácie sa požaduje najmenej na päť rokov prevádzky.

         (86)  Integrovaná spoločnosť môže kompenzovať straty, ktoré utrpela v niektorých zo svojich subjektov, ziskom vytvoreným v iných subjektoch. Režim daňovej integrácie priraďuje skupinu spoločností k jednému daňovému subjektu. Možno tak odstrániť nevýhody, s ktorými sa stretávajú skupiny spoločností v porovnaní s integrovanými spoločnosťami v oblasti zdanenia príjmu. Režim daňovej integrácie nepredstavuje opatrenie pomoci, ak po integrovaní skupina spoločností nie je zvýhodnená v porovnaní s integrovanou spoločnosťou.

         (87)  Vo všeobecnosti všetky podniky s príjmom sa považujú za podniky v podobnej skutkovej a právnej situácii z hľadiska priameho zdanenia podnikov.

         (88)  Pripomienky spoločnosti FFT k rozhodnutiu o začatí konania, bod 2.1.

         (89)  Pripomienky spoločnosti FFT k rozhodnutiu o začatí konania, bod 2.1.3.

         (90)  Pozri poznámky pod čiarou č. 66 a č. 67.

         (91)  Pozri rozsudok z 20. mája 2010 vo veci C-138/09, Todaro Nunziatina & C., ECLI:EU:C:2010:291, bod 21.

         (92)  Podľa schémy sa pozitívne saldo medzi úrokmi prijatými z úverov skupiny a úrokmi zaplatenými v súvislosti s transakciami vnútroskupinového financovania zdaňovalo v groepsrentebox („systéme úrokov vnútri skupiny“) pri sadzbe 5 % namiesto vtedajšej uplatniteľnej štandardnej sadzby dane z príjmu právnických osôb vo výške 25,5 %.

         (93)  Rozhodnutie o groepsrentebox, odôvodnenie 85.

         (94)  Rozhodnutie o groepsrentebox, odôvodnenie 101.

         (95)  Rozhodnutie o groepsrentebox, odôvodnenie 107.

         (96)  V obežníku sa ustanovuje, že „pokiaľ ide o spoločnosti financovania skupiny, funkcie, ktoré sa vykonávajú v rámci poskytovania úverov subjektom skupiny, sú v zásade porovnateľné s funkciami, ktoré vykonávajú nezávislé finančné inštitúcie podliehajúce dohľadu Komisie pre dohľad nad finančným sektorom (CSSF)“.

         (97)  Pozri článok 9 modelovej daňovej zmluvy OECD.

         (98)  V danej veci si mohli spoločnosti na základe opatrenia odpočítať od základu dane v Maďarsku 50 % z výšky čistých úrokov, ktoré prijali spoločnosti, s ktorými boli prepojené – čiže 50 % rozdielu medzi úrokmi prijatými spoločnosťami a úrokmi, ktoré im zaplatili. To znamená, že sa zdaňuje iba polovica čistých prijatých úrokov, zatiaľ čo pri bežnom uplatňovaní daňového systému by sa musela zdaňovať celá suma. Na úrovni prepojenej spoločnosti platiacej čistý úrok sa k základu dane pripočíta 50 % sumy zaplateného čistého úroku. Znamená to, že namiesto odpočítania celej sumy čistého zaplateného úroku, ako by to bolo v rámci bežného uplatnenia daňového režimu, si tieto spoločnosti môžu od základu dane odpočítať len polovicu tejto sumy. Režim sa vzťahuje len na úroky zaplatené a uhradené prepojeným spoločnostiach a jeho cieľom je zmenšiť rozdiel medzi financovaním prostredníctvom vlastného imania a financovaním prostredníctvom vnútroskupinového úveru.

         (99)  Pripomienky Luxemburska k rozhodnutiu o začatí konania, bod 73.

         (100)  Druhý súbor pripomienok spoločnosti FFT, body 2.1.3 a 2.1.4.

         (101)  Prvý súbor pripomienok spoločnosti FFT, bod 60.

         (102)  Ako je uvedené v odôvodnení 206.

         (103)  Pozri rozsudok zo 4. júna 2015 vo veci C-15/14 P, Komisia/MOL, ECLI:EU:C:2015:362, bod 60. Pozri aj rozsudok z 26. februára 2015 vo veci T-385/12, Orange/Komisia, ECLI:EU:T:2015:117.

         (104)  Vec C-39/94, SFEI a i., ECLI:EU:C:1996:285, bod 60; vec C-342/96, Španielsko/Komisia, ECLI:EU:C:1999:210, bod 41.

         (105)  Táto výhoda nesmie byť „neúmerná“, ako to uvádza spoločnosť FFT vo svojich pripomienkach (oddiely 1.7.1 a 1.7.2). Na to, aby výhoda predstavovala štátnu pomoc, stačí, ak spĺňa ostatné podmienky uvedené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Rozhodnutie vo veci Umicore [rozhodnutie Komisie z 26. mája 2010 o štátnej pomoci v prospech spoločnosti Umicore S.A., C 76/2003 (ex NN 69/2003)], ktoré cituje spoločnosť FFT, sa nevzťahuje na predmetnú vec, pretože Komisia nie je viazaná svojou rozhodovacou praxou (pozri odôvodnenie 202). V každom prípade rozdielnosť predmetnej veci a veci Umicore neumožňuje stanoviť paralely medzi týmito dvomi vecami. Vec Umicore sa týkala oslobodenia od DPH, ktoré si uplatňovala spoločnosť Umicore v rámci určitého predaja striebra podnikom so sídlom v iných členských štátoch. V decembri 2000 sa Špeciálny belgický kontrolný daňový úrad (ISI) dohodol na transakcii s podnikom. Táto transakcia spočívala v administratívnom postupe na strane belgických daňových orgánov, ale len v rozsahu, v akom sa týkala skutkového stavu v danom prípade, a nie na úrovni zdanenia: „V súlade s článkom 84 zákona o DPH sú však takéto urovnania možné iba za predpokladu, že neumožnia oslobodenie od dane ani zníženie dane. Podľa tejto zásady sa teda urovnanie nemôže týkať výšky dane vyplývajúcej z preukázaných skutočností, ale skutkových otázok“ (bod 154).

         (106)  Vec 173/73, Taliansko/Komisia, ECLI:EU:C:1974:71, bod 13.

         (107)  Pozri napríklad vec C-387/92, Banco Exterior de Espana, ECLI:EU:C:1994:100.

         (108)  Pozri spojené veci C-182/03 a C-217/03, Belgicko a Forum 187 ASBL/Komisia, ECLI:EU:C:2006:416.

         (109)  Tamže.

         (110)  Rozhodnutie Komisie zo 17. februára 2003 o schéme pomoci v prospech koordinačných centier v Belgicku (Ú. v. EÚ L 282, 30.10.2003, s. 25).

         (111)  Pozri spojené veci C-182/03 a C-217/03, Belgicko a Forum 187 ASBL/Komisia, ECLI:EU:C:2006:416, body 96 a 97.

         (112)  Pozri spojené veci C-182/03 a C-217/03, Belgicko a Forum 187 ASBL/Komisia, ECLI:EU:C:2006:416, bod 81.

         (113)  Pripomienky Luxemburska k rozhodnutiu o začatí konania, body 38 až 40.

         (114)  Pozri odôvodnenie 102.

         (115)  Pozri tabuľku 7.

         (116)  Pozri odôvodnenie 64.

         (117)  Pozri odôvodnenie 70.

         (118)  Opis metódy čistého obchodného rozpätia je uvedený v odôvodnení 91.

         (119)  Komisia nesúhlasí s tvrdením spoločnosti FFT, ktoré je uvedené v odôvodnení 162 a podľa ktorého skutočnosť, že metóda čistého obchodného rozpätia sa používa čoraz častejšie opodstatňuje jej uplatnenie. Toto tvrdenie protirečí odvolaniu sa spoločnosti FFT na odsek 22 zásad OECD uvedené v odôvodnení 161, podľa ktorého „pri výbere metódy transferového oceňovania je vždy potrebné zamerať sa na nájdenie najvhodnejšej metódy pre konkrétny prípad“. Tento cieľ zásad OECD nie je zlučiteľný s výkladom, podľa ktorého by si daňový subjekt mohol voľne vyberať z rôznych metód bez ohľadu na skutkovú podstatu a okolnosti predmetnej veci.

         (120)  Neplatilo by to v situácii, keď by spoločnosť napriek poskytovaniu úverov v rámci skupiny obmedzovala svoje funkcie na transakcie back-to-back, v súvislosti s ktorými by samostatná spoločnosť nesúhlasila s odmeňovaním tretích strán, pretože takéto transakcie nemajú ekonomické opodstatnenie oddelene od iných funkcií a operácií (transakcie back-to-back sa môžu použiť na krytie rizík vyplývajúcich z inej činnosti). Preto tieto transakcie ani iné funkcie nemožno porovnávať s hlavnými funkciami finančnej inštitúcie. Ich cenu nie je možné správne určiť na základe kapitálu, pretože v iných sektoroch môžu byť vhodnejšie iné ukazovatele, ako napr. návratnosť celkových aktív alebo návratnosť predaja.

         (121)  Pozri poznámku pod čiarou č. 114.

         (122)  Pozri odôvodnenia 58 a 59.

         (123)  Pozri aj odôvodnenie 68 rozhodnutia o začatí konania.

         (124)  Ďalšie príklady rozdielov medzi jednotlivými ukazovateľmi ziskovosti, ktoré sa odvíjajú od kapitálu, je možné nájsť najmä v McKinsey Working Papers on Risk, číslo 24, „The use of economic capital in performance management for banks“, január 2011, a predovšetkým graf 10, strana 13.

         (125)  V správe o transferovom oceňovaní daňový poradca dospel k odmene za riziko vo výške 1 726 000 EUR, no keby na účtovné vlastné imanie spoločnosti FFT uplatnil návratnosť 6,05 % vlastného imania vypočítanú daňovým poradcom, odmena za risk by dosahovala 17 392 000.

         (126)  Odôvodnenie 163.

         (127)  Pozri odsek 297 zásad OECD.

         (128)  Pozri odsek 286 zásad OECD.

         (129)  V obežníku sa uvádza, že poskytovatelia služieb, na ktorých sa zameriava, vykonávajú v zásade funkcie podobné funkciám, ktoré vykonávajú regulované inštitúcie. V obežníku sa takisto uvádzajú možné príplatky na základe pripočítania nákladov súvisiacich s poskytnutím úveru, pričom sa prihliada na povinnosť vyhovieť požiadavkám na solventnosť. Obežník však neobmedzuje tieto požiadavky na solventnosť len na odmeňované vlastné zdroje.

         (130)  Pozri odôvodnenie 81.

         (131)  Použitie návratnosti regulatórneho kapitálu v praxi sťažujú rôzne typy regulatórneho kapitálu držaného regulovanými inštitúciami, ako sú vlastné zdroje kategórie 1 a kategórie 2, zatiaľ čo vlastné imanie je jediným typom kapitálu, ktorým disponuje spoločnosť FFT. V rámci Bazilej III sa táto zložitosť zintenzívňuje. Finančné inštitúcie zväčša neposkytujú informácie o výške svojho minimálneho regulatórneho kapitálu, ktorý však možno nepriamo prepočítať. Tieto inštitúcie skôr poskytujú informácie o aktuálnej úrovni regulatórneho kapitálu, ktorý majú v držbe a ktorý je vždy vyšší ako požadovaný minimálny kapitál. Regulované inštitúcie niekedy používajú návratnosť kapitálu upravenú podľa rizika, ktorá sa môže považovať za podobnú návratnosti regulatórneho kapitálu, na účely interného stanovenia cien. V tom prípade sa však používa skôr na úrovni jednotlivých aktív, a nie vo forme agregátu, ktorý sa premieta do ukazovateľa ziskovosti inštitúcie ako celku, a teda sa v zásade takisto nezverejňuje.

         (132)  Pozri odôvodnenie 256.

         (133)  Pozri tabuľku 6.

         (134)  FMI WP/12/36, How Risky Are Banks' Risk Weighted Assets? Sonali Das a Amadou N.R. Sy, 2012, s. 6.

         (135)  Odôvodnenia 58 a 59.

         (136)  Rozhodnutie o začatí konania, odôvodnenie 72.

         (137)  Odôvodnenie 167.

         (138)  Tamže.

         (139)  Pozri odôvodnenie 98.

         (140)  Pozri odôvodnenie 58.

         (141)  Pozri poznámku pod čiarou č. 136.

         (142)  Keďže nie sú k dispozícii dostatočné údaje na výpočet správneho odhadu minimálneho regulatórneho kapitálu spoločnosti FFT, priemer sektora by viedol k minimálnemu regulatórnemu kapitálu vo výške 427 miliónov EUR, pozri odôvodnenie 270, čo je vyššia suma ako celkové vlastné zdroje spoločnosti FFT dosahujúce 287 miliónov EUR.

         (143)  Pozri odôvodnenie 69 a tabuľku 1.

         (144)  Pozri odôvodnenie 61.

         (145)  Pozri odôvodnenie 97.

         (146)  Pozri odôvodnenie 96.

         (147)  Ako je uvedené Luxemburskom v odôvodnení 154.

         (148)  Pozri odôvodnenie 154.

         (149)  Pozri odôvodnenie 95.

         (150)  Pozri odôvodnenie 165.

         (151)  Páka je podiel aktív financovaných z vlastných zdrojov. Keďže ostatné aktíva sú financované dlhom, páka je meradlom zadlženia, a z druhej strany kapitalizácie spoločnosti.

         (152)  V prípade spoločnosti FFT všetky vlastné zdroje sú vlastné zdroje kategórie 1, pretože spoločnosť FFT nevyužíva nástroje iných kategórií.

         (153)  Pozri odôvodnenie 268.

         (154)  Opísané v odôvodneniach 121 až 126.

         (155)  Na základe účtovných údajov spoločnosti FF uvedených v tabuľke v odôvodnení 114.

         (156)  Hypotetický regulatórny kapitál vo výške 427 miliónov EUR by takisto bol vyšší ako vlastné zdroje vo výške 286 miliónov EUR, ktoré vlastnila spoločnosť FFT v čase akvizície spoločností FFNA a FFC.

         (157)  Správa o transferovom oceňovaní bola vypracovaná v roku 2011. Toto referenčné obdobie je teda zachované. Na porovnanie, v období od 12. mája 2012 do 12. mája 2014 sa beta koeficient tohto indexu rovnal 1,3.

         (158)  Pozri tabuľku 6 v rozhodnutí o začatí konania.

         (159)  Pozri tabuľku 4.

         (160)  Pozri odôvodnenie 114.

         (161)  Ako je uvedené v odôvodnení 123.

         (162)  Pozri odôvodnenie 155.

         (163)  Pozri odôvodnenia 113 a 114.

         (164)  Pozri tabuľku v odôvodnení 125.

         (165)  Banka pre medzinárodné zúčtovanie, 81. výročná správa za obdobie od 1. apríla 2010 do 31. marca 2011, 26. júna 2011, s. 90.

         (166)  ECB, Správa o finančnej stabilite, december 2011, s. 130 (voľný preklad).

         (167)  Deutsche Bank, European Banks: Running the Numbers: Spring edition, 5. apríla 2011 (voľný preklad). V správe Deutsche Bank z 20. marca 2015 sa implicitné náklady na vlastné zdroje pre európske banky odhadujú na úrovni 10 %.

         (168)  Prvý súbor pripomienok spoločnosti FFT, bod 64; druhý súbor pripomienok spoločnosti FFT, body 1.8.1 a nasledujúce, bod 3.1.8.

         (169)  Rozhodnutie sa hlavne týka pravidiel odpočtu vnútroskupinových úrokov z daňového základu v Maďarsku.

         (170)  Pozri odôvodnenie 202.

         (171)  Pozri aj rozhodnutie o groepsrentebox, body 80 – 82; rozhodnutie o daňovom režime úrokov pre skupiny v Maďarsku, body 131 a 132.

         (172)  Pozri vec C-81/10 P, France Télécom/Komisia, ECLI:EU:C:2011:811, bod 43, vec C-66/02, Taliansko/Komisia, ECLI:EU:C:2005:768, bod 34; pozri aj spojené veci T-427/04 a T-17/05, Francúzsko a France Télécom/Komisia, ECLI:EU:T:2009:474, bod 207 a bod 215.

         (173)  Pripomienky Luxemburska k rozhodnutiu o začatí konania, bod 28.

         (174)  Pozri odôvodnenie 77.

         (175)  Prvý súbor pripomienok spoločnosti FFT, bod 60; druhý súbor pripomienok spoločnosti FFT, bod 1.4.

         (176)  Oddiel 7.2.1.1.

         (177)  Obežník, s. 3 a 4.

         (178)  Pripomienky Luxemburska k rozhodnutiu o začatí konania, bod 34.

         (179)  Pripomienky Luxemburska k rozhodnutiu o začatí konania, bod 36.

         (180)  Číslovanie sa pridržiava číslovania stanovísk, ktoré poskytlo Luxembursko Komisii.

         (181)  Strana 34 správy spoločnosti FFT o transferovom oceňovaní.

         (182)  Pozri odôvodnenie 83.

         (183)  Z týchto stanovísk sa dve stanoviská týkali žiadostí spoločnosti FFT a [spoločnosti F], pozri odôvodnenia 28 a 29.

         (184)  Žiadosť Komisie z 23. júna 2015 sa vzťahuje na všetky správy o transferovom oceňovaní predložené spoločnosťou a komunikácia Luxemburska z 25. júna 2015 neobsahuje žiadnu ďalšiu správu tohto typu.

         (185)  List Luxemburska z 24. marca 2015, odpoveď na otázku č. 6.

         (186)  Pozri rozsudok v spojených veciach C-78/08 až C-80/08, Paint Graphos a i., ECLI:EU:C:2011:550, bod 69.

         (187)  Rozsudok vo veci C-170/83, Hydrotherm, ECLI:EU:C:1984:271, bod 11. Rozsudok vo veci T-137/02, Pollmeier Malchow/Komisia, ECLI:EU:T:2004:304, bod 50.

         (188)  Rozsudok vo veci C-480/09 P Acea Electrabel Produzione SpA/Komisia, ECLI:EU:C:2010:787, body 47 až 55 a rozsudok vo veci C-222/04 Cassa di Risparmio di Firenze SpA e.a. ECLI:EU:C:2006:8, bod 112.

         (189)  Pozri odôvodnenie 110.

         (190)  Pozri odôvodnenie 34.

         (191)  Analogicky pozri bod 11 rozsudku vo veci 323/82, Intermills, ECLI:EU:C:1984:345, v ktorom sa uvádza: „Z informácií poskytnutých samotnými žalujúcimi stranami vyplýva, že v dôsledku reštrukturalizácie spoločnosť Intermills, ako aj tri priemyselné spoločnosti kontroluje Valónsky región, a že po presune výrobných zariadení do troch novo vytvorených spoločností si spoločnosť zachovala záujem o tieto spoločnosti. Preto je vhodné konštatovať, že napriek skutočnosti, že každá z troch priemyselných spoločností má právnu subjektivitu oddelenú od bývalej spoločnosti Intermills, všetky tieto spoločnosti spolu tvoria jednu skupinu, v každom prípade pokiaľ ide o pomoc belgických orgánov […]“.

         (192)  Pozri odôvodnenie 48.

         (193)  Výnimky uvedené v článku 107 ods. 2 ZFEÚ sa týkajú pomoci sociálnej povahy poskytovanej jednotlivým spotrebiteľom, pomoci určenej na náhradu škody spôsobenej prírodnými katastrofami alebo mimoriadnymi udalosťami a pomoci poskytovanej hospodárstvu určitých oblastí Spolkovej republiky Nemecko a v tomto prípade sa neuplatňujú.

         (194)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 24.9.2015, s. 9).

         (195)  Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004 ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999, ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 140, 30.4.2004, s. 1).

         (196)  Pripomienky Luxemburska k rozhodnutiu o začatí konania, body 104 a nasledujúce. Luxembursko cituje bod 19 správy skupiny pre kódex správania (v oblasti priameho zdaňovania podnikov) zo zasadnutia Rady (ECOFIN), v ktorom sa uvádza (v anglickom jazyku): „With respect to the Luxembourg tax measure concerning companies engaged in intra-group financing activities the Group discussed the agreed description at the meeting on 17 February 2011. Luxembourg informed the Group that Circular No 164/2 dated 28 January 2011 determines the conditions for providing advance pricing agreements confirming the remuneration of the transactions. At the meeting on 11 April 2011, Luxembourg informed that Group that Circular No 164/2 bis dated 8 April 2011 ensured that advance confirmations granted prior to the entry into force of Circular No 164/2 would cease to be valid by 31 December 2011. With the benefit of this information, the Group agreed that there was no need for this measure to be assessed against the criteria of the Code of Conduct.“

         (197)  Pozri rozsudok vo veci C-5/89 P, Komisia/Spolková republika Nemecko, ECLI:EU:C:1990:320, bod 17, a rozsudok vo veci C-310/99, Taliansko/Komisia, ECLI:EU:C:2002:143, bod 104.

         (198)  Pozri rozsudok vo veci T-67/94, Landbroke Racing/Komisia, ECLI:EU:T:1998:7, bod 183; pozri aj rozsudok v spojených veciach T-116/01 a T-118/01, P&O European Ferries (Vizcaya) SA a Diputacion Floral de Vizcaya/Komisia, ECLI:EU:T:2003:217, bod 202.

         (199)  Pozri rozsudok vo veci T-290/97, Mehibas Dordtselaan/Komisia, ECLI:EU:T:2000:8, bod 59, a rozsudok v spojených veciach C-182/03 a C-217/03, Belgicko a Forum 187 ASBL/Komisia, ECLI:EU:C:2006:416, bod 147.

         (200)  Závery zo zasadnutia Rady ECOFIN z 1. decembra 1997 týkajúce sa daňovej politiky (Ú. v. ES C 2, 6.1.1998, s. 1). Pozri aj dokumenty dostupné na tejto adrese: http://ec.europa.eu/taxation_customs/taxation/company_tax/harmful_tax_practices/index_fr.htm.

         (201)  V tejto súvislosti pozri závery generálneho advokáta Légera vo veci C-217/03, Belgicko a Forum 187 ASBL/Komisia, ECLI:EU:C:2006:89, bod 376.

         (202)  V dodatkovom protokole č. 1 k dohovoru o OECD zo 14. decembra 1960 sa signatári dohovoru dohodli, že Európska komisia sa zapája do činnosti organizácie. Zástupcovia Európskej komisie sa spolu s členmi zapájajú do diskusií o pracovnom pláne OECD a sú zahrnutí do činností celej organizácie a jej jednotlivých orgánov. Účasť Európske komisie je síce rozsiahlejšia ako účasť pozorovateľa, no Komisia nemá žiadne hlasovacie práva a oficiálne sa nezapája do prijímania nástrojov predložených Rade na schválenie.

         (203)  Rozhodnutie Komisie z 11. júla 2001 vo veci C-47/2011 (ex NN 42/2000) – Nemecko: riadiace a koordinačné centrá zahraničných spoločností (Ú. v. ES C 304, 30.10.2001, s. 2). Rozhodnutie 2003/501/ES.

         (204)  Pozri poznámku pod čiarou č. 105.

         (205)  Napriek tomu, že by to bolo v kontexte „nemožnosti vymôcť“, a nie v kontexte „ťažkosti vyčísliť výšku pomoci“.

         (206)  Rozsudok v spojených veciach T-427/04 a T-17/05, Francúzsko/Komisia, ECLI:EU:T:2009:474, bod 297.

         (207)  Rozsudok v spojených veciach T-427/04 a T-17/05, Francúzsko/Komisia, ECLI:EU:T:2009:474, bod 299.

         (208)  Oznámenie Komisie o uplatňovaní pravidiel štátnej pomoci pri opatreniach týkajúcich sa priameho zdaňovania podnikov (Ú. v. ES C 384, 10.12.1998, s. 3).

         (209)  Rozsudok vo veci C-441/06, Komisia/Francúzsko, ECLI:EU:C:2007:616, bod 29 a citovaná judikatúra.

         (210)  Pozri najmä odôvodnenia 308 až 311.