title: Rozhodnutie Rady z 28. mája 2001 o odovzdávaní vzoriek kontrolovaných látok

text:
Dôležité právne oznámenie

|

32001D0419

Úradný vestník L 150 , 06/06/2001 S. 0001 - 0003

		Rozhodnutie Radyz 28. mája 2001o odovzdávaní vzoriek kontrolovaných látok(2001/419/SVV)RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii a najmä na jej články 30, 31 a 34 ods. 2 písm. c),so zreteľom na podnet Švédskeho kráľovstva,so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu [1],keďže:(1) boj proti nezákonnej výrobe a obchodovaniu s drogami je vecou spoločného záujmu policajných a justičných orgánov v členských štátoch;(2) možnosť zákonného odovzdávania vzoriek zabavených kontrolovaných látok medzi orgánmi členských štátov na účely objasňovania, vyšetrovania a trestného stíhania alebo na forenznú analýzu vzoriek by zvýšila efektívnosť boja proti nezákonnej výrobe a obchodovaniu s drogami;(3) v súčasnosti nejestvujú žiadne právne záväzné predpisy upravujúce odovzdávanie vzoriek zabavených kontrolovaných omamných látok medzi orgánmi členských štátov. Preto treba vytvoriť systém na úrovni Európskej únie, ktorý umožní zákonné odovzdávanie takýchto vzoriek. Takýto systém sa má vzťahovať na všetky formy odovzdávania vzoriek zabavených kontrolovaných omamných látok medzi členskými štátmi. Odovzdávanie má byť založené na dohode medzi odovzdávajúcim a prijímajúcim členským štátom;(4) odovzdávanie sa má uskutočniť takým spôsobom, ktorý je bezpečný a ktorý zaručí, že prepravované vzorky nebude možné zneužiť,ROZHODLA TAKTO:Článok 1Ustanovenie systému odovzdávania vzoriek1. Toto rozhodnutie ustanovuje systém na odovzdávanie kontrolovaných látok medzi členskými štátmi.2. Odovzdávanie vzoriek kontrolovaných látok (ďalej len "vzorky") sa bude považovať za zákonné vo všetkých členských štátoch, ak je vykonávané v súlade s týmto rozhodnutím.Článok 2DefinícieNa účely tohto rozhodnutia kontrolované látky znamenajú:a) akúkoľvek látku, prírodnú alebo syntetickú, uvedenú na zoznamoch I a II Jednotného dohovoru OSN o omamných látkach z roku 1961 a na zozname tohto dohovoru, zmeneného a doplneného protokolom z roku 1972;b) akúkoľvek látku uvedenú v revidovaných zoznamoch I, II, III a IV Dohovoru OSN o psychotropných látkach z roku 1971;c) akúkoľvek látku, ktorá podlieha kontrolným opatreniam prijatým podľa článku 5 ods. 1 jednotnej akcie 97/396/SVV zo 16. júna 1997, týkajúcej sa výmeny informácií, hodnotenia rizika a kontroly nových syntetických drog [2].Článok 3Národné kontaktné miesta1. Každý členský štát určí národné kontaktné miesto na účely vykonávania tohto rozhodnutia.2. Informácie týkajúce sa určených národných kontaktných miest, vrátane následných zmien, budú odovzdané Generálnemu sekretariátu Rady, ktorý uverejní tieto informácie v úradnom vestníku.3. Ak to bude vhodné v súvislosti s ostatnými príslušnými vnútroštátnymi orgánmi, národné kontaktné miesta budú jedinými orgánmi príslušnými povoľovať odovzdávanie vzoriek podľa tohto rozhodnutia bez ohľadu na príslušné ustanovenia o vzájomnej právnej pomoci v trestných veciach.Článok 4Dohoda o odovzdávaní vzoriek a potvrdenie prijatia1. Národné kontaktné miesto členského štátu, ktoré má v úmysle odoslať vzorku, a národné kontaktné miesto členského štátu, ktoré má v úmysle prijať vzorku, sa dohodnú o preprave skôr, ako sa odovzdanie uskutoční.2. Keď odovzdanie vzorky zahrnuje prepravu cez územie iného členského štátu (ďalej len "tranzitný členský štát"), národné kontaktné miesto odosielajúceho členského štátu následne informuje národné kontaktné miesto takéhoto tranzitného členského štátu o plánovanej preprave. Pre tento cieľ obdrží každý tranzitný členský štát kópiu riadne vyplneného formuláru o odovzdaní vzorky predtým, ako sa odovzdávanie začne.3. Prijímajúci členský štát potvrdí odosielajúcemu členskému štátu prijatie vzorky.Článok 5Spôsoby prepravy1. Preprava vzoriek sa uskutoční bezpečným spôsobom.2. Za bezpečné sa považujú tieto spôsoby prepravy:a) preprava prostredníctvom úradníka odosielajúceho alebo prijímajúceho členského štátu;b) preprava kuriérom;c) preprava diplomatickou poštou;d) preprava doporučenou (expresnou) poštou.3. Riadne vyplnený formulár o odovzdaní vzorky uvedený v článku 4 sprevádza vzorku počas celej prepravy.4. Príslušné orgány členských štátov nebudú brániť alebo zadržiavať žiadnu prepravu sprevádzanú riadne vyplneným formulárom o odovzdaní vzorky, pokiaľ nevzniknú pochybnosti o tom, či sa preprava vykonáva zákonne. V prípade pochybností ohľadom právnej platnosti formuláru o odovzdaní vzorky národné kontaktné miesto členského štátu, ktoré zadržiava prepravu, sa bezodkladne spojí s národnými kontaktnými miestami členských štátov, ktoré sú zodpovedné za vyplnenie formuláru o odovzdaní vzorky, aby vec objasnili.5. Ak je zvoleným spôsobom prepravy preprava prostredníctvom úradníka odosielajúceho alebo prijímajúceho členského štátu, tomuto úradníkovi nie je dovolené mať na sebe uniformu. Okrem toho tento úradník nebude plniť žiadne operatívne úlohy v súvislosti s prepravou, pokiaľ to nie je zlučiteľné s uplatniteľnou vnútroštátnou legislatívou a odsúhlasené odosielajúcim, tranzitným alebo prijímajúcim členským štátom. Pri ceste lietadlom sa použijú iba letecké spoločnosti registrované v jednom z členských štátov.Článok 6Množstvo vzorky a jej použitie1. Vzorka nepresiahne množstvo, aké sa považuje za nevyhnutné na policajné alebo súdne účely alebo na analýzu vzoriek.2. Použitie vzorky v prijímajúcom členskom štáte sa dohodne medzi odosielajúcim a prijímajúcim členským štátom, čo treba chápať tak, že tieto vzorky sa môžu použiť na objasňovanie, vyšetrovanie a trestné stíhanie alebo na forenznú analýzu vzoriek.Článok 7Hodnotenie1. Toto rozhodnutie podlieha hodnoteniu v rámci rady najmenej po dvoch a najneskôr po piatich rokoch od jeho nadobudnutia platnosti.2. Na účel hodnotenia bude národné kontaktné miesto každého odosielajúceho členského štátu uchovávať vo svojich archívoch kópiu každého formuláru o odovzdaní vzorky vydaného najmenej za posledných päť rokov.Článok 8Nadobudnutie platnostiToto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. júla 2001.V Bruseli 28. mája 2001Za RadupredsedaT. Bodström[1] Stanovisko doručené 4. mája 2001 (dosiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).[2] Ú. v. ES L 167, 25.6.1997, s. 1.--------------------------------------------------PRÍLOHA+++++ TIFF +++++--------------------------------------------------


title: 2011/213/EÚ: Rozhodnutie Rady z  9. marca 2011 o uzavretí Dohody medzi Európskym spoločenstvom a vládou Japonska o vedeckej a technickej spolupráci

text:
               6.4.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 90/1

         ROZHODNUTIE RADY
   z 9. marca 2011
   o uzavretí Dohody medzi Európskym spoločenstvom a vládou Japonska o vedeckej a technickej spolupráci
   (2011/213/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 186 v spojení s článkom 218 ods. 6 písm. a) bodom v),
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
   keďže:

               (1)

               Komisia rokovala v mene Európskeho spoločenstva o dohode o vedeckej a technickej spolupráci s vládou Japonska.

               (2)

               Uvedenú dohodu podpísali zástupcovia zmluvných strán 30. novembra 2009 v Bruseli s výhradou jej uzavretia k neskoršiemu dátumu.

               (3)

               V dôsledku nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy 1. decembra 2009 Európska únia nahradila Európske spoločenstvo a stala sa jeho právnym nástupcom.

               (4)

               Dohoda by sa mala uzavrieť v mene Únie,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Únie schvaľuje Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a vládou Japonska o vedeckej a technickej spolupráci.
   Text dohody je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Komisia prijme pozíciu, ktorú má Únia prijať v rámci spoločného výboru ustanoveného v článku 6 ods. 1 dohody s prihliadnutím na zmeny a doplnenia dohody podľa článku 13 ods. 5 dohody.
   Článok 3
   Predseda Rady vydá v mene Únie oznámenie stanovené v článku 13 ods. 1 dohody a pre vládu Japonska urobí toho oznámenie:

      „V dôsledku nadobudnutia platnosti Lisabonskej zmluvy 1. decembra 2009 Európska únia nahradila Európske spoločenstvo a stala sa jeho právnym nástupcom a od tohto dátumu vykonáva všetky práva a preberá všetky povinnosti Európskeho spoločenstva. Odkazy na ‚Európske spoločenstvo‘ v texte dohody sa preto tam, kde je to vhodné, považujú za odkazy na ‚Európsku úniu‘.“

   Článok 4
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 9. marca 2011

            Za Radu

            predseda

         CSÉFALVAY Z.

      DOHODA
      medzi Európskym spoločenstvom a vládou Japonska o vedeckej a technickej spolupráci
      EURÓPSKE SPOLOČENSTVO, ďalej len „Spoločenstvo“,
      a
      VLÁDA JAPONSKA,
      ŽELAJÚC SI ďalšie prehlbovanie blízkych a priateľských vzťahov medzi Japonskom a Spoločenstvom a súc si vedomí rýchleho rozvoja vedeckých poznatkov a ich pozitívneho vplyvu pri posilňovaní bilaterálnej a medzinárodnej spolupráce,
      ŽELAJÚC SI rozšíriť rozsah vedeckej a technickej spolupráce vo viacerých oblastiach spoločného záujmu prostredníctvom vytvorenia produktívneho partnerstva, ktoré bude slúžiť na mierové účely a prinášať obojstranný prospech,
      SÚC PRESVEDČENÍ, že takáto spolupráca a uplatňovanie jej výsledkov prispeje k hospodárskemu a sociálnemu rozvoju Japonska a Spoločenstva,
      ŽELAJÚC SI zriadiť formálny rámec na realizáciu celkových činností spolupráce, ktorým sa posilní spolupráca medzi zmluvnými stranami v oblasti vedy a techniky,
      SA DOHODLI TAKTO:
      Článok 1
      1.   Zmluvné strany podporujú, rozvíjajú a uľahčujú činnosti spolupráce v rámci tejto dohody v oblasti vedy a techniky na mierové účely.
      2.   Činnosti spolupráce v rámci tejto dohody sa vykonávajú na základe týchto zásad:

                  a)

                  obojstranných a rovnocenných príspevkov a výhod;

                  b)

                  recipročného prístupu k programom, projektom a prostriedkom v oblasti výskumu a vývoja pre hosťujúcich výskumných pracovníkov;

                  c)

                  včasnej výmeny informácií, ktoré môžu mať vplyv na činnosti spolupráce v rámci tejto dohody;

                  d)

                  posilňovania znalostnej spoločnosti v prospech hospodárskeho a sociálneho rozvoja Japonska a Spoločenstva.

            Článok 2
      1.   Činnosti spolupráce v rámci tejto dohody zahŕňajú priame činnosti spolupráce a nepriame činnosti spolupráce.
      2.   Na účely tejto dohody:

                  a)

                  pojem „zmluvné strany“ znamená vládu Japonska a Spoločenstvo;

                  b)

                  pojem „priame činnosti spolupráce“ znamená činnosti spolupráce medzi zmluvnými stranami alebo ich agentúrami;

                  c)

                  pojem „nepriame činnosti spolupráce“ znamená činnosti spolupráce medzi subjektmi Japonska a Spoločenstva, ktoré sa vykonávajú v rámci programov a projektov výskumu a vývoja;

                  d)

                  pojem „programy a projekty výskumu a vývoja“ znamená rámcový program pre výskum a technologický vývoj prevádzkovaný Spoločenstvom alebo programy a projekty s konkurenčným systémom financovania prevádzkované vládou Japonska, jeho agentúrami alebo oficiálnymi inštitúciami;

                  e)

                  pojem „subjekty“ znamená:

                              i)

                              pokiaľ ide o Japonsko, ktoréhokoľvek občana Japonska alebo ktorúkoľvek právnickú osobu zriadenú podľa vnútroštátnych zákonov Japonska a

                              ii)

                              pokiaľ ide o Spoločenstvo, ktoréhokoľvek občana členských štátov Spoločenstva alebo ktorúkoľvek právnickú osobu zriadenú podľa vnútroštátnych zákonov členských štátov Spoločenstva alebo podľa právnych predpisov Spoločenstva;

                  f)

                  pojem „agentúry“ znamená:

                              i)

                              pokiaľ ide o Japonsko, vládne agentúry Japonska a

                              ii)

                              pokiaľ ide o Spoločenstvo, Európsku komisiu;

                  g)

                  pojem „oficiálne inštitúcie“ znamená oficiálne inštitúcie, ktorých rozpočet a prevádzkové plány schvaľujú príslušné ministerstvá vlády Japonska a ktorých programy a projekty výskumu a vývoja s konkurenčným systémom financovania sú s ich súhlasom zahrnuté do programov a projektov v oblasti nepriamych činností spolupráce;

                  h)

                  pojem „práva duševného vlastníctva“ má význam vymedzený pre pojem „duševné vlastníctvo“ uvedený v článku 2 Dohovoru o založení Svetovej organizácie duševného vlastníctva, uzatvoreného v Štokholme 14. júla 1967.

            Článok 3
      1.   Formy priamych činností spolupráce môžu zahŕňať:

                  a)

                  rozličné druhy stretnutí, ako napríklad stretnutia odborníkov, s cieľom diskutovať a vymieňať si informácie o vedeckých a technických aspektoch všeobecných alebo špecializovaných otázok a identifikovať projekty a programy výskumu a vývoja, ktoré možno realizovať na základe spolupráce k vzájomnému prospechu;

                  b)

                  výmenu informácií o činnostiach, politikách, praxi, zákonoch a právnych predpisoch v oblasti výskumu a vývoja;

                  c)

                  návštevy a výmenné pobyty vedeckých pracovníkov, technického personálu alebo iných odborníkov na všeobecné alebo špecializované otázky;

                  d)

                  vykonávanie akýchkoľvek iných foriem činností spolupráce, ktoré prípadne určil a navrhol a o ktorých rozhodol spoločný výbor pre vedeckú a technickú spoluprácu uvedený v článku 6 tejto dohody.

            2.   Každý subjekt jednej zo zmluvných strán sa na účel rozvíjania nepriamych činností spolupráce môže zúčastniť na programoch a projektoch výskumu a vývoja prevádzkovaných druhou zmluvnou stranou, jej agentúrami alebo oficiálnymi inštitúciami, a to v súlade so zákonmi a právnymi predpismi druhej zmluvnej strany a pri dodržaní podmienok uvedených v prílohách I a II k tejto dohode.
      Článok 4
      O podrobnostiach a postupoch v rámci každej činnosti spolupráce podľa tejto dohody môžu rozhodovať zmluvné strany, ich agentúry alebo oficiálne inštitúcie podieľajúce sa na takejto činnosti spolupráce.
      Článok 5
      Vzhľadom na priame činnosti spolupráce v rámci tejto dohody môže každá zmluvná strana alebo jej agentúry so súhlasom druhej zmluvnej strany alebo jej agentúr povoliť v prípade potreby účasť výskumných pracovníkov a organizácií zo všetkých sektorov výskumného centra vrátane súkromného sektora.
      Článok 6
      1.   V záujme účinného vykonávania tejto dohody zriaďujú zmluvné strany spoločný výbor pre vedeckú a technickú spoluprácu (ďalej len „spoločný výbor“). Spoločnému výboru spoločne predsedajú úradníci ministerstva zahraničných vecí Japonska a Európskej komisie.
      2.   Úlohou spoločného výboru je:

                  a)

                  zabezpečovať výmenu informácií a názorov o politických otázkach v oblasti vedy a techniky;

                  b)

                  určovať a navrhovať činnosti spolupráce v rámci tejto dohody a rozhodovať o nich;

                  c)

                  prehodnocovať dosiahnuté výsledky činností spolupráce v rámci tejto dohody a diskutovať o nich;

                  d)

                  poskytovať zmluvným stranám poradenstvo a podporu vzhľadom na vykonávanie tejto dohody;

                  e)

                  pravidelne prehodnocovať recipročný prístup k programom a projektom výskumu a vývoja, ako aj opatrenia týkajúce sa hosťujúcich výskumných pracovníkov, a preskúmavať konkrétne opatrenia na zlepšenie tohto prístupu a na zabezpečenie účinného uplatňovania zásady recipročného prístupu uvedenej v článku 1 tejto dohody.

            3.   Rozhodnutia spoločného výboru sa prijímajú na základe vzájomnej dohody.
      4.   Termíny zasadnutí spoločného výboru sa stanovujú na základe vzájomnej dohody a zasadnutia sa konajú, pokiaľ možno, aspoň raz za dva roky.
      5.   Pokiaľ sa nerozhodne inak, vláda Japonska a Spoločenstvo sa pri organizácii zasadnutí spoločného výboru striedajú.
      6.   Náklady na cestovanie a ubytovanie účastníkov súvisiace so zasadnutím spoločného výboru bude znášať zmluvná strana, ktorej sa náklady týkajú. Akékoľvek iné náklady súvisiace so zasadnutím spoločného výboru bude znášať organizujúca zmluvná strana.
      7.   Spoločný výbor prijíma svoj vlastný vnútorný rokovací poriadok.
      8.   V prípade, ak spoločný výbor nezasadá, môže prijímať rozhodnutia diplomatickou cestou.
      Článok 7
      Vykonávanie tejto dohody závisí od dostupnosti vhodných finančných zdrojov a podlieha platným zákonom a iným právnym predpisom každej zmluvnej strany.
      Článok 8
      1.   Každá zo zmluvných strán môže bežným spôsobom a v súlade s bežnými postupmi zúčastnených agentúr sprístupniť verejnosti vedecké a technické informácie, ktoré nie sú chráneným vlastníctvom a ktoré vyplývajú z priamych činností spolupráce.
      2.   S právami duševného vlastníctva a nezverejnenými informáciami vyplývajúcimi z činností spolupráce v rámci tejto dohody, zavedenými počas realizácie týchto činností alebo získanými ich prostredníctvom, sa zaobchádza v súlade s ustanoveniami prílohy II k tejto dohode.
      Článok 9
      Každá zmluvná strana sa v rámci svojich zákonov a právnych predpisov čo najväčšmi usiluje zabezpečiť pre subjekty vykonávajúce činnosti spolupráce v rámci tejto dohody všetky možné prostriedky s cieľom uľahčiť voľný pohyb a pobyt výskumných pracovníkov zapojených do týchto činností spolupráce, ako aj uľahčiť vstup materiálov, údajov alebo zariadení určených na použitie v týchto činnostiach spolupráce na svoje územie a ich výstup zo svojho územia.
      Článok 10
      Ustanovenia tejto dohody sa uplatňujú bez toho, aby boli dotknuté práva a povinnosti vyplývajúce z platných a budúcich dohôd o spolupráci medzi zmluvnými stranami alebo medzi vládou Japonska a vládou ktoréhokoľvek členského štátu Spoločenstva.
      Článok 11
      Všetky otázky alebo spory súvisiace s výkladom alebo vykonávaním tejto dohody sa riešia vzájomnou konzultáciou medzi zmluvnými stranami.
      Článok 12
      Prílohy I a II k tejto dohode sú neoddeliteľnou súčasťou tejto dohody.
      Článok 13
      1.   Táto dohoda nadobúda platnosť dňom, keď si strany vymenia diplomatické nóty, v ktorých sa navzájom informujú, že ich vnútorné postupy potrebné na to, aby táto dohoda nadobudla platnosť, boli ukončené.
      2.   Obdobie platnosti je päť rokov a dohoda ostane v platnosti aj naďalej, pokiaľ ju nevypovie jedna zo strán na konci obdobia prvých piatich rokov alebo kedykoľvek potom prostredníctvom písomného oznámenia o úmysle vypovedať túto dohodu, zaslaného druhej zmluvnej strane aspoň šesť mesiacov pred ukončením jej platnosti.
      3.   Vypovedanie tejto dohody nemá vplyv na vykonávanie činností spolupráce začatých v rámci tejto dohody a ešte neukončených v čase jej vypovedania, ani na osobitné práva a povinnosti, ktoré vznikli v súlade s prílohou II k tejto dohode.
      4.   Každá zmluvná strana môže raz za päť rokov hodnotiť vplyv tejto dohody a činnosti vykonávané na jej základe a v takomto prípade informuje o výsledkoch tohto hodnotenia druhú zmluvnú stranu. Každá zmluvná strana sa bude usilovať čo najviac uľahčiť hodnotenie vykonávané druhou zmluvnou stranou.
      5.   Táto dohoda sa môže meniť a dopĺňať po vzájomnej dohode zmluvných strán prostredníctvom vzájomnej výmeny diplomatických nót. Pokiaľ sa nerozhodne inak, zmeny a doplnenia nadobúdajú účinnosť za rovnakých podmienok, ako sa uvádza v odseku 1.
      Táto dohoda a prílohy I a II k tejto dohode sú vypracované v dvoch vyhotoveniach v anglickom, bulharskom, českom, dánskom, estónskom, fínskom, francúzskom, gréckom holandskom írskom, litovskom, lotyšskom, maďarskom, maltskom, nemeckom, pol’skom, portugalskom, rumunskom, slovenskom, slovinskom, španielskom, švédskom, talianskom a japonskom jazyku, pričom každé znenie je rovnako autentické. V prípade rozdielneho výkladu majú anglické a japonské znenie prednosť pred ostatnými zneniami.

         NA DÔKAZ TOHO podpísaní, riadne poverení na tento účel Európskym spoločenstvom a vládou Japonska, podpísali túto dohodu.
         V Bruseli tridsiateho novembra 2009

               Za Európske spoločenstvo

               Za vládu Japonska

         PRÍLOHA I

            PODMIENKY ÚČASTI SUBJEKTOV NA PROGRAMOCH A PROJEKTOCH VÝSKUMU A VÝVOJA

                     I.

                     Keď zmluvná strana, jej agentúry alebo oficiálne inštitúcie uzavrú v rámci tejto dohody zmluvu týkajúcu sa programov a projektov výskumu a vývoja so subjektom druhej zmluvnej strany, druhá zmluvná strana sa v prípade, že ju o to požiadajú, vynasnaží poskytnúť všetku primeranú a praktickú pomoc, ktorá môže byť potrebná alebo užitočná pre prvú zmluvnú stranu, jej agentúry alebo oficiálne inštitúcie s cieľom uľahčiť bezproblémové vykonávanie takejto zmluvy.

                     II.

                     Subjekty Japonska sa môžu zúčastniť na rámcovom programe pre výskum a technologický vývoj prevádzkovanom Spoločenstvom. Takáto účasť subjektov Japonska podlieha pravidlám účasti, šírenia a vykonávania rámcového programu.

                     III.

                     Subjekty Spoločenstva sa môžu zúčastniť na programoch a projektoch výskumu a vývoja s konkurenčným systémom financovania prevádzkovaných vládou Japonska, jeho agentúrami alebo oficiálnymi inštitúciami v oblastiach vedy a techniky, ktoré sú podobné oblastiam rámcového programu pre výskum a technologický vývoj. Takáto účasť subjektov Spoločenstva podlieha zákonom a právnym predpisom Japonska a príslušným pravidlám účasti, šírenia a vykonávania konkrétneho programu alebo projektu.

         PRÍLOHA II

            NEZVEREJNENÉ INFORMÁCIE A PRÁVA DUŠEVNÉHO VLASTNÍCTVA

         I.   Práva duševného vlastníctva zmluvných strán v priamych činnostiach spolupráce

                     1.

                     Na práva duševného vlastníctva (s výnimkou autorských a súvisiacich práv uvedených v odseku 3) vyplývajúce z priamych činností spolupráce sa vzťahujú tieto pravidlá:

                                 a)

                                 Práva duševného vlastníctva vlastní zmluvná strana alebo jej agentúry, ktoré duševné vlastníctvo vytvárajú. Keď bolo duševné vlastníctvo vytvorené spoločne, zmluvné strany alebo ich agentúry uskutočňujú konzultácie, aby sa dohodli na vlastníctve práv duševného vlastníctva alebo na ich rozdelení, pričom zohľadňujú príslušný podiel práce zmluvných strán alebo ich agentúr.

                                 b)

                                 Zmluvná strana alebo jej agentúry, ktoré sú vlastníkom práv duševného vlastníctva, udeľujú druhej zmluvnej strane alebo jej agentúram povolenie na používanie takýchto práv na účely vykonávania akejkoľvek priamej činnosti spolupráce, ak je to nevyhnutné s cieľom umožniť druhej zmluvnej strane alebo jej agentúram vykonávať svoju vlastnú prácu v rámci konkrétneho projektu podľa tejto dohody. V prípade patentov a funkčných vzorov sa toto povolenie udeľuje bezplatne. Udelenie povolenia na používanie akýchkoľvek práv duševného vlastníctva podľa tohto pododseku podlieha príslušným zákonom a právnym predpisom každej zmluvnej strany a podmienkam, na ktorých sa majú dohodnúť zmluvné strany alebo ich agentúry pred začatím projektu.

                     2.

                     Zmluvná strana alebo jej agentúry, ktoré sú vlastníkom práv duševného vlastníctva zavedených počas vykonávania priamych činností spolupráce, udeľujú druhej zmluvnej strane alebo jej agentúram povolenie na používanie takýchto práv na účely vykonávania akejkoľvek priamej činnosti spolupráce, ak je to nevyhnutné s cieľom umožniť druhej zmluvnej strane alebo jej agentúram vykonávať svoju vlastnú prácu v rámci konkrétneho projektu podľa tejto dohody. Udelenie povolenia na používanie akýchkoľvek práv duševného vlastníctva podľa tohto odseku podlieha príslušným zákonom a právnym predpisom každej zmluvnej strany a podmienkam, na ktorých sa majú dohodnúť zmluvné strany alebo ich agentúry pred začatím projektu.

                     3.

                     Na autorské a súvisiace práva zmluvných strán alebo ich agentúr sa vzťahujú tieto pravidlá:

                                 a)

                                 Keď jedna zo zmluvných strán alebo jej agentúry uverejňujú v časopisoch, článkoch, správach, knihách, na videopáskach a digitálnych pamäťových zariadeniach vedecké a technické údaje, informácie a výsledky vyplývajúce z priamych činností spolupráce, táto zmluvná strana vynaloží všetko úsilie, aby pre druhú zmluvnú stranu získala bezvýhradné, neodvolateľné a bezplatné povolenie na preklad, kopírovanie, spracovanie, prenos a verejnú distribúciu takýchto prác vo všetkých krajinách, v ktorých existuje ochrana autorských práv.

                                 b)

                                 Vo všetkých verejne distribuovaných exemplároch prác chránených autorskými právami podľa ustanovení písmena a) sa uvádza(-jú) meno(-á) autora(-ov) práce, pokiaľ autor výslovne uvedenie svojho mena neodmietol. Musí sa v nich takisto jasne a zreteľne uvádzať poďakovanie za spoluprácu a vzájomnú podporu zmluvných strán.

               II.   Nezverejnené informácie pri priamych činnostiach spolupráce

         Na nezverejnené informácie zmluvných strán alebo ich agentúr sa vzťahujú tieto pravidlá:

                     1.

                     Keď jedna zmluvná strana oznamuje druhej zmluvnej strane alebo jej agentúram informácie potrebné na vykonávanie priamych činností spolupráce, každá zmluvná strana identifikuje tie informácie, ktoré si želá nezverejniť.

                     2.

                     Zmluvná strana alebo jej agentúry prijímajúce nezverejnené informácie môžu na vlastnú zodpovednosť oznámiť takéto nezverejnené informácie svojim agentúram alebo subjektom, ktoré tvoria súčasť agentúry alebo sú nimi zamestnané, ak je to potrebné s cieľom umožniť týmto agentúram alebo subjektom vykonávať svoju vlastnú prácu v rámci konkrétneho projektu podľa tejto dohody.

                     3.

                     S predchádzajúcim písomným súhlasom zmluvnej strany alebo jej agentúr, ktoré poskytli nezverejnené informácie, môže druhá zmluvná strana alebo jej agentúry šíriť takéto nezverejnené informácie v rozsahu väčšom, ako je povolené v odseku 2. Zmluvné strany alebo ich agentúry vzájomne spolupracujú pri vypracovávaní postupov potrebných na účely žiadosti o predchádzajúci písomný súhlas na takéto šírenie vo väčšom rozsahu a na účely jeho získania a každá zmluvná strana poskytne takýto súhlas v rozsahu povolenom jej zákonmi a právnymi predpismi.

                     4.

                     Informácie získané zo seminárov, iných stretnutí, v dôsledku pridelenia pracovníkov a využívania prostriedkov zabezpečených v rámci tejto dohody zostávajú dôverné, ak bol príjemca takýchto nezverejnených alebo iných dôverných alebo tajných informácií upozornený na dôvernú povahu oznámených informácií v čase, keď mu boli oznámené v súlade s odsekom 1, a s týmito informáciami sa nakladá podľa odsekov 2 a 3.

                     5.

                     Ak jedna zo zmluvných strán zistí, že nie je schopná, alebo ak možno odôvodnene očakávať, že nebude schopná dodržiavať obmedzenia a podmienky šírenia informácií uvedené v odsekoch 2, 3 a 4, bezodkladne o tom informuje druhú zmluvnú stranu. Zmluvné strany sa potom dohodnú na ďalšom vhodnom postupe.

               III.   Práva duševného vlastníctva subjektov v nepriamych činnostiach spolupráce

         Každá zmluvná strana zabezpečuje, aby práva duševného vlastníctva subjektov druhej zmluvnej strany zúčastnenej na programoch a projektoch výskumu a vývoja prevádzkovaných prvou zmluvnou stranou, jej agentúrami alebo oficiálnymi inštitúciami, ako aj súvisiace práva a povinnosti vyplývajúce z takejto účasti boli v súlade s príslušnými medzinárodnými dohovormi záväznými pre vládu Japonska a Spoločenstvo alebo pre všetky jeho členské štáty, vrátane Dohody o obchodných aspektoch práv duševného vlastníctva uvedenej v prílohe 1C k Dohode z Marakešu o založení Svetovej obchodnej organizácie, ako aj vrátane Parížskeho aktu z 24. júla 1971 Bernského dohovoru o ochrane literárnych a umeleckých diel a Štokholmského aktu zo 14. júla 1967 Parížskeho dohovoru na ochranu priemyselného vlastníctva.


title: 2007/187/ES: Rozhodnutie Rady z  22. marca 2007 , ktorým sa vymenúvajú dvaja nemeckí členovia a dvaja nemeckí náhradníci Výboru regiónov

text:
               28.3.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 87/12

      ROZHODNUTIE RADY

   z 22. marca 2007,
   ktorým sa vymenúvajú dvaja nemeckí členovia a dvaja nemeckí náhradníci Výboru regiónov
   (2007/187/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 263,
   so zreteľom na návrh nemeckej vlády,
   keďže:

               (1)

               Rada 24. januára 2006 prijala rozhodnutie 2006/116/ES, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2006 do 25. januára 2010 (1).

               (2)

               V dôsledku odstúpenia pána SINNERA a skončenia funkčného obdobia pána HOLTERA sa uvoľnili dve miesta členov Výboru regiónov. Jedno miesto náhradníka Výboru regiónov sa uvoľnilo v dôsledku vymenovania pani MÜLLEROVEJ za členku Výboru regiónov. Druhé miesto náhradníka sa uvoľnilo v dôsledku odstúpenia pani BRETSCHNEIDEROVEJ,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Do Výboru regiónov sa na zvyšný čas funkčného obdobia, ktoré trvá do 25. januára 2010, vymenúvajú:

               a)

               za členov:

                           —

                           pani Emilia MÜLLER ako náhrada za pána SINNERA,

                           —

                           pani Uta-Maria KUDER, Justizministerin des Landes Mecklenburg-Vorpommern, ako náhrada za pána HOLTERA,

                     a

               b)

               za náhradníkov:

                           —

                           pán Edmund STOIBER, Ministerpräsident des Freistaates Bayern, ako náhrada za pani MÜLLEROVÚ,

                           —

                           pán Detlef MÜLLER, Mitglied des Landtages von Mecklenburg-Vorpommern, ako náhrada za pani BRETSCHNEIDEROVÚ.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 22. marca 2007

            Za Radu

            predseda

         W. TIEFENSEE

      (1)  Ú. v. EÚ L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: Rozhodnutie PredstaviteĽov Vlád Členských Štátov Európskeho Hospodárskeho spoloČenstva, Ktorí Sa ZiŠli V Rámci zasadnutia Rady z 18. decembra 1978 o zrušení určitých platieb za poštovú službu pri predložení colným orgánom

text:
Dôležité právne oznámenie

|

41979D0008

Úradný vestník L 006 , 10/01/1979 S. 0026 - 0026 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 9 Zväzok 1 S. 0079  Grécke špeciálne vydanie: Kapitola 02 Zväzok 7 S. 0031  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 9 Zväzok 1 S. 0079  Španielske špeciálne vydanie: Kapitola 02 Zväzok 5 S. 0139  Portugalské špeciálne vydanie Kapitola 02 Zväzok 5 S. 0139

		RozhodnutiePredstaviteĽov Vlád Členských ŠtátovEurópskeho Hospodárskeho spoloČenstva,Ktorí Sa ZiŠli V Rámci zasadnutia Radyz 18. decembra 1978o zrušení určitých platieb za poštovú službu pri predložení colným orgánom(79/8/EHS)PREDSTAVITELIA VLÁD ČLENSKÝCH ŠTÁTOV EURÓPSKEHO HOSPODÁRSKEHO SPOLOČENSTVA, KTORÍ SA ZIŠLI V RÁMCI ZASADNUTIA RADY,keďže Komisia predložila návrhy a Európsky parlament a Hospodársky a sociálny výbor predložili stanovisko k tejto veci,keďže by sa mal dosiahnuť pokrok smerujúci k skutočnému voľnému pohybu tovarov a umožneniu toho, aby obyvatelia Európy požívali z toho priame výhody,ROZHODLI TAKTO:Článok 1Platby za poštovú službu pri predložení zásielok tovarov z členského štátu colným orgánom a ktoré požívajú pri dovoze výhody z udelenia výnimky z dane z obratu a spotrebnej dane, sa už nebudú vyberať.Článok 2Členské štáty prijmú potrebné opatrenia na implementáciu tohto rozhodnutia čím skôr, avšak najneskôr do 1. júla 1979.V Bruseli 18. decembra 1978PredsedaH.-D. Genscher--------------------------------------------------


title: Rozhodnutie Komisie 2009/724/SVV zo 17. septembra 2009 , ktorým sa stanovuje dátum ukončenia prechodu zo Schengenského informačného systému (SIS 1+) na Schengenský informačný systém druhej generácie (SIS II)

text:
               30.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 257/41

      ROZHODNUTIE KOMISIE 2009/724/SVV
   zo 17. septembra 2009,
   ktorým sa stanovuje dátum ukončenia prechodu zo Schengenského informačného systému (SIS 1+) na Schengenský informačný systém druhej generácie (SIS II)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2008/839/SVV z 24. októbra 2008 o prechode zo Schengenského informačného systému (SIS 1+) na Schengenský informačný systém druhej generácie (SIS II) (1), a najmä na jeho článok 11 ods. 2,
   keďže:

               (1)

               Článok 11 ods. 2 rozhodnutia 2008/839/SVV stanovuje, že členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na SIS 1+, uskutočnia prechod z N.SIS na N.SIS II s využitím predbežnej architektúry prechodu za podpory Francúzska a Komisie najneskôr do 30. septembra 2009. V prípade potreby sa tento dátum môže zmeniť v súlade s postupom vymedzeným v článku 17 ods. 2 uvedeného rozhodnutia.

               (2)

               Problémy zistené pri testovaní SIS II spôsobili oneskorenie pri vykonávaní činností stanovených v rozhodnutí 2008/839/SVV. V záveroch Rady z 26. a 27. februára 2009 sa uvádza, že vzhľadom na čas, ktorý sa vyžaduje na riešenie ostávajúcich otázok, dátum prechodu z SIS 1+ na SIS II stanovený na september 2009 už nie je realistický.

               (3)

               Vzhľadom na oneskorenie pri prechode zo SIS 1+ na SIS II by sa nový dátum ukončenia prechodu mal stanoviť tak, aby sa zhodoval s dátumom uplynutia účinnosti rozhodnutia 2008/839/SVV, aby sa umožnilo pokračovanie v činnostiach vedúcich k začatiu prevádzky SIS II do toho dátumu.

               (4)

               Spojené kráľovstvo sa na tomto rozhodnutí zúčastňuje v súlade s článkom 5 Protokolu o integrácii schengenského acquis do rámca Európskej únie, ktorý tvorí prílohu k Zmluve o EÚ a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, a v súlade s článkom 8 ods. 2 rozhodnutia Rady 2000/365/ES z 29. mája 2000, ktoré sa týka požiadavky Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a Severného Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis
                   (2).

               (5)

               Írsko sa na tomto rozhodnutí zúčastňuje v súlade s článkom 5 protokolu o integrácii schengenského acquis do rámca Európskej únie, ktorý tvorí prílohu k Zmluve o EÚ a k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, a v súlade s článkom 6 ods. 2 rozhodnutia Rady 2002/192/ES z 28. februára 2002 o požiadavke Írska zúčastňovať sa na niektorých ustanoveniach schengenského acquis
                   (3).

               (6)

               Pokiaľ ide o Island a Nórsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle dohody, ktorú uzavrela Rada Európskej únie a Islandská republika a Nórske kráľovstvo, a ktorá sa týka pridruženia týchto dvoch štátov pri vykonávaní, uplatňovaní a vývoji schengenského acquis
                   (4), ktoré spadá do oblasti uvedenej v článku 1 bod G rozhodnutia Rady 1999/437/ES (5) o určitých vykonávacích predpisoch k uvedenej dohode.

               (7)

               Pokiaľ ide o Švajčiarsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle dohody medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k implementácii, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis, čo spadá do oblasti uvedenej v článku 1 bod G rozhodnutia 1999/437/ES v spojitosti s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/149/SVV (6) o uzavretí tejto dohody v mene Európskej únie.

               (8)

               Pokiaľ ide o Lichtenštajnsko, toto rozhodnutie predstavuje vývoj ustanovení schengenského acquis v zmysle protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k implementácii, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis, čo spadá do oblasti uvedenej v článku 1 bod G rozhodnutia 1999/437/ES v spojitosti s článkom 3 rozhodnutia Rady 2008/262/SVV z 28. februára 2008 o podpise v mene Európskej únie a o predbežnom vykonávaní niektorých ustanovení Protokolu medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom, Švajčiarskou konfederáciou a Lichtenštajnským kniežatstvom o pristúpení Lichtenštajnského kniežatstva k Dohode medzi Európskou úniou, Európskym spoločenstvom a Švajčiarskou konfederáciou o pridružení Švajčiarskej konfederácie k vykonávaniu, uplatňovaniu a vývoju schengenského acquis
                   (7).

               (9)

               Opatrenia ustanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom výboru zriadeného podľa článku 67 ods. 1 rozhodnutia Rady 2007/533/SVV (8) a uvedeného v článku 17 ods.1 rozhodnutia 2008/839/SVV,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článok
   Členské štáty, ktoré sa zúčastňujú na SIS 1+, ukončia prechod z N-SIS na N.SIS II s využitím predbežnej architektúry prechodu za podpory Francúzska a Komisie do dátumu uplynutia účinnosti rozhodnutia 2008/839/SVV.

      V Bruseli 17. septembra 2009

            Za Komisiu

         Jacques BARROT

            podpredseda

      (1)  Ú. v. EÚ L 299, 8.11.2008, s. 43.

      (2)  Ú. v. ES L 131, 1.6.2000, s. 43.

      (3)  Ú. v. ES L 64, 7.3.2002, s. 20.

      (4)  Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 36.

      (5)  Ú. v. ES L 176, 10.7.1999, s. 31.

      (6)  Ú. v. EÚ L 53, 27.2.2008, s. 50.

      (7)  Ú. v. EÚ L 83, 26.3.2008, s. 5.

      (8)  Ú. v. EÚ L 205, 7.8.2007, s. 63.


title: Rozhodnutie Rady 2012/421/SZBP z  23. júla 2012 na podporu Dohovoru o biologických a toxínových zbraniach (BTWC) v rámci stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia

text:
               24.7.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 196/61

         ROZHODNUTIE RADY 2012/421/SZBP
   z 23. júla 2012
   na podporu Dohovoru o biologických a toxínových zbraniach (BTWC) v rámci stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o Európskej únii, a najmä na jej článok 26 ods. 2 a článok 31 ods. 1,
   so zreteľom na návrh vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku,
   keďže:

               (1)

               Európska rada 12. decembra 2003 prijala stratégiu EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia (ďalej len „stratégia EÚ“), ktorá v kapitole III obsahuje zoznam opatrení zameraných na boj proti takému šíreniu.

               (2)

               Únia aktívne vykonáva stratégiu EÚ a uvádza do účinnosti opatrenia uvedené v jej kapitole III, najmä tie opatrenia, ktoré súvisia s posilnením, vykonávaním a všeobecným uplatňovaním Dohovoru o biologických a toxínových zbraniach (ďalej len „BTWC“ – Biological and Toxin Weapons Convention).

               (3)

               Rada 27. februára 2006 prijala jednotnú akciu 2006/184/SZBP (1) na podporu BTWC v rámci vykonávania stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia, ktorej účinnosť sa skončila 26. augusta 2007. Od prijatia jednotnej akcie 2006/184/SZBP sa zmluvnými stranami BTWC stalo ďalších sedem štátov.

               (4)

               Rada 20. marca 2006 prijala akčný plán týkajúci sa biologických a toxínových zbraní, ktorý dopĺňa jednotnú akciu 2006/184/SZBP na podporu BTWC (2). Akčnými plánmi sa zabezpečuje účinné využívanie opatrení na budovanie dôvery (ďalej len „CBM“) a mechanizmu generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov (ďalej len „OSN“) na vyšetrovanie v prípadoch podozrenia z použitia biologických zbraní.

               (5)

               Rada 10. novembra 2008 prijala jednotnú akciu 2008/858/SZBP (3) na podporu BTWC v rámci vykonávania stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia. Od prijatia jednotnej akcie 2008/858/SZBP sa zmluvnými stranami BTWC stali tri ďalšie štáty a niekoľko štátov využilo pomoc, ktorú poskytli experti Únie.

               (6)

               Na šiestej konferencii o preskúmaní BTWC sa rozhodlo o zriadení jednotky podpory vykonávania (ďalej len „ISU“ – Implemantation Support Unit) s päťročným mandátom (2007 – 2011) v rámci ženevskej pobočky Úradu OSN pre otázky odzbrojenia (ďalej len „UN ODA“ – UN Office for Disarmement Affairs) s cieľom poskytovať administratívnu podporu zasadnutiam, ktoré sa dohodli na šiestej konferencii o preskúmaní, ako aj podporovať komplexné vykonávanie a všeobecné uplatňovanie BTWC a výmenu opatrení na budovanie dôvery.

               (7)

               Rada 18. júla 2011 prijala rozhodnutie 2011/429/SZBP (4) o pozícii Európskej únie na Siedmej konferencii zmluvných štátov o preskúmaní BTWC.

               (8)

               Na Siedmej konferencii zmluvných štátov o preskúmaní BTWC sa rozhodlo o obnovení mandátu jednotky podpory vykonávania na ďalšie päťročné obdobie (2012 – 2016) a rozšírení jej úloh aj na vykonávanie rozhodnutia zriadiť a spravovať databázu žiadostí o pomoc a ponúk pomoci a uľahčovanie súvisiacej výmeny informácii medzi členskými štátmi a prípadne aj na podporu vykonávania rozhodnutí a odporúčaní siedmej konferencie o preskúmaní zo strany štátov, ktoré sú zmluvnými štátmi dohovoru.

               (9)

               Komisia by mala byť poverená dohľadom nad riadnym využívaním finančného príspevku Únie,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   1.   Na účely okamžitého a praktického uplatňovania niektorých častí stratégie EÚ proti šíreniu zbraní hromadného ničenia Európska únia podporuje BTWC s týmito cieľmi:

               —

               podpora všeobecného uplatňovania BTWC,

               —

               podpora vykonávania BTWC vrátane predkladania CBM zo strany štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru,

               —

               podpora činnosti v rámci programu medzi zasadnutiami v období rokov 2012 – 2015 s cieľom posilniť vykonávanie a účinnosť BTWC.

         2.   Projekty zodpovedajúce opatreniam stratégie EÚ sú projekty zamerané na:

               —

               podporu informovanosti o vykonávaní BTWC, zintenzívnenie regionálnej diskusie o témach v rámci programu medzi zasadnutiami a ich vykonávaní a podporu kľúčových regionálnych subjektov pri určovaní potrieb a požiadaviek súvisiacich s vykonávaním na vnútroštátnej úrovni,

               —

               pomoc štátom, ktoré nie sú zmluvnými stranami dohovoru, aj štátom, ktoré jeho zmluvnými stranami sú, s cieľom zabezpečiť, aby štáty, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, transponovali svoje medzinárodné záväzky do svojich vnútroštátnych právnych predpisov a správnych opatrení a vybudovali funkčné vzťahy medzi všetkými vnútroštátnymi zainteresovanými stranami. Pomoc zahŕňa podporu štátom, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, pri zavádzaní vnútroštátneho procesu CBM a určovaní vnútroštátnych kontaktných miest. V prípade štátov, ktoré nie sú zmluvnými stranami dohovoru, by pomoc zahŕňala podporu zameranú na pristúpenie k BTWC alebo na jeho ratifikáciu,

               —

               podporu rozvoja rozličných nástrojov a činností poskytovania, ktoré štátom, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, pomôžu pri vykonávaní na vnútroštátnej úrovni vrátane predkladania CBM a umožnia zástupcom štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, aby sa aktívne zapojili do medzinárodného procesu presadzovania BTWC, a zvýšia informovanosť štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, o dostupnej medzinárodnej podpore.

         Podrobný opis týchto projektov je uvedený v prílohe.
   Článok 2
   1.   Za vykonávanie tohto rozhodnutia zodpovedá vysoký predstaviteľ Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku (ďalej len „VP“).
   2.   Technické vykonávanie činností uvedených v článku 1 sa zverí UN ODA. UN ODA vykonáva svoje úlohy pod vedením VP. VP na tento účel uzavrie s UN ODA potrebné dojednania.
   Článok 3
   1.   Finančná referenčná suma na vykonávanie projektov uvedených v článku 1 ods. 2 je 1 700 000 EUR.
   2.   Výdavky financované zo sumy stanovenej v odseku 1 sa spravujú v súlade s postupmi a pravidlami, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie.
   3.   Komisia dohliada na riadne spravovanie výdavkov uvedených v odseku 1. Na tento účel uzavrie s UN ODA dohodu o financovaní. V nej sa stanoví, že UN ODA má zabezpečiť zviditeľnenie príspevku Únie.
   4.   Komisia vyvinie úsilie, aby sa dohoda o financovaní uvedená v odseku 3 uzavrela čo najskôr po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia. Informuje Radu o všetkých ťažkostiach, ktoré v tomto procese vzniknú, ako aj o dátume uzavretia dohody.
   Článok 4
   VP podáva Rade správu o vykonávaní tohto rozhodnutia na základe pravidelných správ, ktoré vypracúva UN ODA. Tieto správy tvoria základ pre hodnotenie, ktoré vykoná Rada. Komisia poskytuje informácie o finančných aspektoch projektov uvedených v článku 1 ods. 2.
   Článok 5
   1.   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   2.   Toto rozhodnutie stráca účinnosť 24 mesiacov po uzavretí dohody o financovaní uvedenej v článku 3 ods. 3 alebo 6 mesiacov odo dňa jeho prijatia, ak v tejto lehote nedôjde k uzavretiu dohody o financovaní.

      V Bruseli 23. júla 2012

            Za Radu

            predseníčka

         C. ASHTON

      (1)  Ú. v. EÚ L 65, 7.3.2006, s. 51.

      (2)  Ú. v. EÚ C 57, 9.3.2006, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 302, 13.11.2008, s. 29.

      (4)  Ú. v. EÚ L 188, 19.7.2011, s. 42.

      PRÍLOHA
      1.   VŠEOBECNÝ RÁMEC
      Na základe úspešného vykonávania jednotnej akcie 2008/858/SZBP slúži toto rozhodnutie ako operačný nástroj politiky na plnenie cieľov rozhodnutia 2011/429/SZBP a zameriava sa najmä na tie aspekty, v súvislosti s ktorými sa na siedmej konferencii o preskúmaní BTWC dosiahol všeobecný konsenzus, ako sa uvádza v jej záverečnej správe.
      Toto rozhodnutie sa riadi týmito zásadami:

                  a)

                  čo najlepším využívaním skúseností získaných prostredníctvom jednotnej akcie 2008/858/SZBP;

                  b)

                  reagovaním na konkrétne potreby, ktoré vyjadrili štáty, ktoré sú zmluvnými stranami BTWC, ako aj štáty, ktoré jeho zmluvnými stranami nie sú, v súvislosti s lepším vykonávaním a všeobecným uplatňovaním BTWC;

                  c)

                  podporovaním miestnej a regionálnej zodpovednosti za projekty v záujme zabezpečenia ich dlhodobej udržateľnosti a vybudovania partnerstva medzi Úniou a tretími stranami v rámci BTWC;

                  d)

                  zameraním sa na tie činnosti, ktoré prinášajú konkrétne výsledky a/alebo prispievajú ku skorému dosiahnutiu zhody dôležitej pre proces preskúmania BTWC v roku 2016;

                  e)

                  podporovaním predsedu zasadnutí štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, a čo najlepším využívaním mandátu ISU dohodnutého na šiestej konferencii o preskúmaní a obnoveného a rozšíreného na siedmej konferencii o preskúmaní.

            2.   PROJEKTY
      2.1.   Projekt 1: Regionálne semináre zamerané na zvýšenie informovanosti a určenie potrieb
      2.1.1.   Účel projektu
      Zvýšiť informovanosť príslušných národných úradníkov a expertov o rôznych aspektoch vykonávania BTWC (vrátane CBM), prediskutovať témy programu v období medzi zasadnutiami a ich vykonávanie v regionálnom kontexte a určiť kľúčový personál, vnútroštátne potreby a požiadavky a prípadné prijímateľské krajiny rozšírenej pomoci pri vykonávaní na národnej úrovni (pozri projekt 2) prostredníctvom organizovania regionálnych seminárov na základe skúseností a kontaktov získaných pri vykonávaní jednotnej akcie 2008/858/SZBP.
      Týmto projektom sa podporí vykonávanie rozhodnutí a odporúčaní siedmej konferencie o preskúmaní v súvislosti s článkom IV BTWC (najmä bodov 13 a 14 záverečného vyhlásenia) a programu medzi zasadnutiami v období rokov 2012 – 2015.
      2.1.2.   Očakávané výsledky projektu

                  a)

                  zvýšenie dodržiavania BTWC vo všetkých zemepisných oblastiach;

                  b)

                  lepšie pochopenie BTWC zo strany príslušných vnútroštátnych orgánov a/alebo posilnenie subregionálnej siete týkajúcej sa BTWC s cieľom podporovať pristúpenie k BTWC a jeho vykonávanie;

                  c)

                  určenie potrieb na posilnenie regionálnych a vnútroštátnych činností zameraných na vykonávanie BTWC;

                  d)

                  presadzovanie a podpora vytvárania a národných a regionálnych združení pre oblasť biologickej bezpečnosti a dodržiavania ich pravidiel;

                  e)

                  požiadavky na rozšírenie pomoci, ktoré sa má uskutočniť v rámci projektu 2.

            2.1.3.   Opis a vykonávanie projektu
      Uskutočnia sa najviac štyri regionálne alebo subregionálne semináre podľa potreby v spolupráci s medzinárodnými a regionálnymi organizáciami a koordinovane s programom BTWC medzi zasadnutiami v období rokov 2012 – 2015.
      Na semináre sa pozvú štáty, ktoré sú zmluvnými stranami BTWC, aj štáty, ktoré jeho zmluvnými stranami nie sú, ako aj príslušné medzinárodné a regionálne organizácie, národné a regionálne združenia pre oblasť biologickej bezpečnosti, akademickí experti a mimovládne organizácie (ďalej len „MVO“).
      Výber regiónov a subregiónov, v ktorých sa budú konať semináre, sa uskutoční na základe takých kritérií, ako sú predchádzajúce činnosti v rámci jednotných akcií 2006/184/SZBP a 2008/858/SZBP a spoločnej pozície Rady 2006/242/SZBP (1), iné činnosti Únie (vrátane projektu centier excelentnosti), činnosti iných poskytovateľov pomoci a posúdenie potrieb a záujmov v súvislosti s posilnením procesu súvisiaceho s BTWC v daných regiónoch.
      Semináre sa využijú na aktívnu pomoc a informovanie o rozšírených programoch pomoci a dostupných podporných činnostiach.
      2.2.   Projekt 2: Rozšírené programy pomoci pri vykonávaní na národnej úrovni
      2.2.1.   Účel projektu
      Presadzovať všeobecné dodržiavanie BTWC a posilňovať národné spôsobilosti v záujme plnenia záväzkov vyplývajúcich z BTWC vrátane predkladania CBM, a to prostredníctvom legislatívnych a správnych opatrení, opatrení zameraných na presadzovanie, zvyšovania informovanosti, kódexov správania, noriem biologickej bezpečnosti a biologickej ochrany a zavedenie spôsobov vnútroštátnej koordinácie prostredníctvom rozšírených programov poskytovania pomoci.
      2.2.2.   Očakávané výsledky projektu

                  a)

                  zvýšenie počtu štátov, ktoré sú zmluvnými stranami BTWC;

                  b)

                  dobrovoľné vykonávanie BTWC štátmi pred ich pristúpením k dohovoru;

                  c)

                  prijatie náležitých legislatívnych alebo správnych opatrení vrátane trestnoprávnych ustanovení, ktorých súčasťou je aj plný rozsah opatrení týkajúcich sa zákazov a preventívnych opatrení stanovených v BTWC a vypracovaných na siedmej konferencii o preskúmaní;

                  d)

                  účinné vykonávanie a presadzovanie s cieľom predísť porušovaniu BTWC a ukladať sankcie v prípade jeho porušenia;

                  e)

                  vytvorenie alebo posilnenie národných mechanizmov na zber informácií požadovaných v súvislosti s CBM a ich každoročné predkladanie s cieľom zvýšiť počet štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, zúčastňujúcich sa na CBM;

                  f)

                  lepšia koordinácia a vytvorenie siete všetkých zainteresovaných strán zapojených do procesu BTWC, a to vrátane národných a regionálnych združení pre oblasť biologickej bezpečnosti a súkromného sektora s cieľom podporiť účinné vykonávanie;

                  g)

                  podpora programov zameraných na zvyšovanie informovanosti, kódexov správania a noriem biologickej bezpečnosti a biologickej ochrany.

            2.2.3.   Opis projektu
      Siedma konferencia o preskúmaní potvrdila, že účinnosť BTWC by posilnilo prijatie a vykonanie potrebných vnútroštátnych opatrení. Uvedená konferencia vyzvala štáty, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, aby prijali legislatívne, správne, súdne a iné opatrenia zamerané na posilnenie vykonávania BTWC na vnútroštátnej úrovni a zaistenie bezpečnosti a ochrany mikrobiologických alebo iných biologických prostriedkov alebo toxínov. Konferencia zdôraznila, že je dôležité, aby si štáty, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, vymieňali prostredníctvom CBM informácie a uznala, že je potrebné zvýšiť počet štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru a ktoré sa zúčastňujú na CBM. Konferencia sa zhodla na tom, že v záujme presadzovania a všeobecného uplatňovania BTWC je potrebné, aby štáty, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, naďalej spoločne vyvíjali úsilie, a to prostredníctvom dvojstranných, regionálnych a viacstranných činností.
      Na základe skúseností získaných v rámci vykonávania jednotnej akcie 2008/858/SZBP sa rozšírené programy pomoci pri vykonávaní na národnej úrovni poskytnú maximálne ôsmim krajinám, ktoré sa určia ako vhodné na regionálnych seminároch v rámci projektu 1.
      Každý program bude trvať približne 12 mesiacov, podľa potreby sa doň zapoja delegácie EÚ v prijímateľských krajinách a regionálne strediská OSN pre otázky odzbrojenia a bude ho tvoriť:

                  —

                  počiatočný seminár na vnútroštátnej úrovni, na ktorom by sa mali zúčastniť všetky relevantné domáce agentúry a zainteresované strany s cieľom predstaviť rozličné koncepcie súvisiace s BTWC, určiť motivovaných a spoľahlivých miestnych partnerov a vykonať počiatočné posúdenie potrieb a priorít,

                  —

                  vypracovanie štruktúrovaného plánu pomoci (akčný plán), prispôsobeného potrebám prijímateľskej krajiny, ktorý by zahŕňal návštevy rôznych poskytovateľov pomoci a/alebo pracovné semináre počas celého trvania programu, ako aj odbornú prípravu poskytovanú v členských štátoch EÚ alebo inde,

                  —

                  plnenie akčného plánu s poskytovateľmi, ako sú napr. Interpol, WHO, VERTIC, členské štáty EÚ, ISU BTWC a akademické inštitúcie, ktoré vykonávajú príslušné činnosti poskytovania pomoci (ako je napr. vypracúvanie právnych predpisov, odborná príprava v oblasti biologickej bezpečnosti/ biologickej ochrany, príprava CBM, policajný výcvik, zvyšovanie informovanosti pre vedeckých pracovníkov, plánovanie núdzovej reakcie atď.),

                  —

                  zhrňujúci seminár po ukončení činností, na ktorom sa zídu všetky zúčastnené strany, agentúry podajú správu a svojej činnosti a pokroku a posúdia sa akékoľvek potreby poskytnutia ďalšej pomoci alebo jej pokračovania,

                  —

                  v záujme podpory všeobecného uplatňovania BTWC by sa rozšírené programy pomoci pri vykonávaní na národnej úrovni mohli podľa potreby poskytovať štátom, ktoré nie sú zmluvnými stranami dohovoru, v tomto prípade by pristúpenie k BTWC bolo súčasťou akčného plánu dohodnutého v spolupráci s prijímateľskou krajinou,

                  —

                  v záujme zabezpečenia účinnej a produktívnej spolupráce sa pre expertov EÚ, ktorí pomáhajú prijímateľským krajinám v rámci projektu 2, zorganizujú semináre EÚ s cieľom prediskutovať najlepšie postupy a náležitú prípravu na činnosti poskytovania pomoci.

            2.3.   Projekt 3: Poskytovanie nástrojov a činností
      2.3.1.   Účel projektu
      Poskytovanie rozličných nástrojov a činností, ktoré umožnia a podporia účinné vykonávanie BTWC, vrátane predkladania CBM, na vnútroštátnej úrovni.
      2.3.2.   Očakávané výsledky projektu:

                  a)

                  brožúra s pokynmi pre vykonávanie na vnútroštátnej úrovni;

                  b)

                  revidovaná brožúra s pokynmi pre CBM;

                  c)

                  systém elektronického predkladania CBM;

                  d)

                  zvýšenie účasti rozvojových krajín na programe BTWC medzi zasadnutiami;

                  e)

                  zvýšenie kapacity mechanizmu generálneho tajomníka OSN na vyšetrovanie v prípadoch podozrenia z použitia biologických a toxínových zbraní.

            2.3.3.   Opis projektu
      Na siedmej konferencii o preskúmaní sa rozhodlo, že posilnenie vykonávania na vnútroštátnej úrovni bude v programe medzi zasadnutiami v období rokov 2012 – 2015 stálym bodom programu. Medzi témy, ktoré sa budú riešiť, patria osobitné opatrenia zamerané na plné a komplexné vykonávanie BTWC, najmä článkov III a IV, ako aj spôsoby a prostriedky na zlepšenie vykonávania na vnútroštátnej úrovni a výmena najlepších postupov a skúseností.
      Na siedmej konferencii o preskúmaní sa rozhodlo o prijatí revízie formulárov na predkladanie CBM. Ďalej sa rozhodlo, že ISU v spolupráci so štátmi, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, preskúma a rozpracuje možnosti elektronických spôsobov predkladania CBM.
      Na siedmej konferencii o preskúmaní sa ďalej diskutovalo a rozhodlo o osobitných opatreniach na podporu a zvýšenie účasti rozvojových štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru, na zasadnutiach usporadúvaných v rámci programu medzi zasadnutiam.
      Siedma konferencia o preskúmaní odkázala na mechanizmus generálneho tajomníka OSN na vyšetrovanie v prípadoch podozrenia z použitia chemických a biologických zbraní. Pomohlo by jeho presadzovanie, a to aj prostredníctvom špecializovaných kurzov školení pre expertov.
      Na základe skúseností získaných počas vykonávania jednotnej akcie 2008/858/SZBP a ako nadviazanie na ukončené a/alebo začaté činnosti sa budú realizovať tieto činnosti:

                  a)

                  príprava komplexnej dokumentácie (brožúra s pokynmi), v ktorej sa poskytne prehľad záväzkov štátov, ktoré sú zmluvnými stranami BTWC, a vnútroštátnych opatrení zameraných na plné a komplexné vykonávanie BTWC. Brožúra sa vypracuje ako súbor vykonávacích opatrení a poskytnú sa v nej príklady najlepších postupov a uznajú pritom rozdiely vo vnútroštátnych postupoch. Počas procesu jej prípravy budú oslovení experti z členských štátov EÚ, štátov, ktoré sú zmluvnými stranami BTWC, príslušných medzinárodných organizácií, ako aj mimovládneho sektora, ktorí sa zaoberajú témou vykonávania BTWC. Uvedená brožúra sa preloží do všetkých oficiálnych jazykov OSN. Jej prípravu bude celkovo koordinovať UN ODA;

                  b)

                  revízia a ďalšie rozpracovanie brožúry s pokynmi pre CBM pripravenej podľa jednotnej akcie 2008/858/SZBP v súlade s rozhodnutím prijatým na siedmej konferencii o preskúmaní;

                  c)

                  rozvoj a zachovanie elektronického nástroja na predkladanie, spracovanie a distribúciu CBM (elektronický nástroj CBM);

                  d)

                  ďalší rozvoj webovej stránky ISU a súvisiacich IT a komunikačných nástrojov;

                  e)

                  sponzorovanie účasti expertov z maximálne desiatich rozvojových krajín na programe BTWC medzi zasadnutiam;

                  f)

                  organizovanie medzinárodného cvičenia o mechanizme generálneho tajomníka OSN na vyšetrovanie v prípadoch podozrenia z použitia biologických zbraní, so sponzorovanou účasťou expertov.

            3.   PROCEDURÁLNE HĽADISKÁ, KOORDINÁCIA
      Vykonávanie projektov bude iniciovať riadiaci výbor s cieľom určiť postupy a spôsoby spolupráce. Riadiaci výbor pravidelne preskúma vykonávanie projektov aspoň raz za šesť mesiacov, a to aj využitím elektronických komunikačných prostriedkov.
      Riadiaci výbor bude zložený zo zástupcov VP a UN ODA.
      Žiadosti štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru a ktoré nie sú členskými štátmi EÚ, o akúkoľvek pomoc a spoluprácu podľa tohto rozhodnutia sa budú adresovať UN ODA. UN ODA tieto žiadosti podľa potreby preskúma a posúdi a predloží odporúčania riadiacemu výboru. Riadiaci výbor preskúma žiadosti o pomoc, ako aj akčné plány a ich vykonávanie. Na návrh VP a s prihliadnutím na výsledky rokovania riadiaceho výboru prijme VP po konzultácii s príslušnými pracovnými skupinami Rady konečné rozhodnutie o prijímateľských krajinách.
      V záujme toho, aby sa zo strany prijímateľských krajín zabezpečila zodpovednosť za činnosti, ktoré začala EÚ, a ich udržateľnosť, sa plánuje, aby sa vždy, ak je to možné a potrebné, od vybraných príjemcov požadovalo vypracovanie akčných plánov, v ktorých sa okrem iného spresní harmonogram realizácie činností, na ktoré boli poskytnuté finančné prostriedky (vrátane tých, na ktoré boli poskytnuté prostriedky z vnútroštátnych zdrojov), rozsah a trvanie projektu a hlavné zainteresované strany. Do prípravy týchto akčných plánov sa zapojí UN ODA, prípadne členské štáty EÚ. Projekty sa budú realizovať v súlade s akčnými plánmi.
      4.   PODÁVANIE SPRÁV A VYHODNOCOVANIE
      UN ODA bude VP pravidelne každých šesť mesiacov predkladať správy o pokroku pri realizácii projektov. Okrem toho sa budú predkladať správy o jednotlivých činnostiach zameraných na poskytovanie pomoci, ktoré sa realizujú v rámci zavedených akčných plánov pre prijímateľské krajiny. Správy sa budú predkladať príslušnej pracovnej skupine Rady na posúdenie pokroku a celkové zhodnotenie projektov, ako aj prípadné nadviazanie na ne.
      Štáty, ktoré sú zmluvnými stranami BTWC, budú vždy, ak je to možné, informované o vykonávaní projektov, a to aj elektronickými prostriedkami.
      5.   ÚČASŤ EXPERTOV POCHÁDZAJÚCICH Z ČLENSKÝCH ŠTÁTOV EÚ
      Na úspešné vykonávanie tohto rozhodnutia je potrebná aktívna účasť expertov pochádzajúcich z členských štátov EÚ. UN ODA sa bude nabádať, aby týchto expertov využívala. Náklady súvisiace s plnením ich úloh a týkajúce sa realizácie projektov budú pokryté týmto rozhodnutím.
      Očakáva sa, že v súvislosti s plánovanými návštevami zameranými na poskytovanie pomoci (ako napr. právna pomoc, pomoc v súvislosti s CBM), bude bežnou praxou vyslanie skupiny najviac troch expertov po dobu najviac päť dní.
      6.   TRVANIE
      Celková odhadovaná doba realizácie projektov je 24 mesiacov.
      7.   PRÍJEMCOVIA ČINNOSTÍ
      Príjemcami činností, ktoré súvisia so všeobecným uplatňovaním, sú štáty, ktoré nie sú zmluvnými stranami BTWC (signatárske aj nesignatárske štáty).
      Príjemcami činností v oblasti vnútroštátneho vykonávania sú štáty, ktoré nie sú zmluvnými stranami BTWC, aj štáty, ktoré sú jeho zmluvnými stranami, ako aj zástupcovia vnútroštátnych a regionálnych združení pre oblasť biologickej bezpečnosti, súkromného sektora, akademickej obce a MVO.
      Príjemcami činností, ktoré súvisia s CBM, sú štáty, ktoré sú zmluvnými stranami BTWC.
      8.   ZÁSTUPCOVIA TRETEJ STRANY
      V záujme podpory regionálnej zodpovednosti a udržateľnosti projektov sa prostredníctvom tohto rozhodnutia bude financovať účasť expertov zo štátov, ktoré nie sú členmi EÚ, vrátane expertov z relevantných regionálnych a medzinárodných organizácií. Účasť UN ODA na seminároch a zasadnutiach na tému BTWC sa bude financovať. Účasť predsedu na zasadnutiach štátov, ktoré sú zmluvnými stranami dohovoru BTWC, sa môže financovať na individuálnom základe.
      9.   VYKONÁVAJÚCI SUBJEKT – PERSONÁLNE OTÁZKY
      Vzhľadom na charakter činností UN ODA financovaných z mimorozpočtových zdrojov, ktoré sú plánované v tomto rozhodnutí, bude potrebný dodatočný personál.

         (1)  Ú. v. EÚ L 88, 25.3.2006, s. 65.


title: Rozhodnutie Rady z 18. marca 1991 o oznámení uplatnenia Medzinárodnej dohody o jute a výrobkoch z juty spoločenstvom

text:
Dôležité právne oznámenie

|

31991D0152

Úradný vestník L 075 , 21/03/1991 S. 0056 - 0056 Fínske špeciálne vydanie: Kapitola 11 Zväzok 16 S. 0246  Švédske špeciálne vydanie: Kapitola 11 Zväzok 16 S. 0246

		Rozhodnutie Radyz 18. marca 1991o oznámení uplatnenia Medzinárodnej dohody o jute a výrobkoch z juty spoločenstvom(91/152/EHS)RADA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho hospodárskeho spoločenstva, a najmä na jej články 113 a 116,so zreteľom na návrh Komisie,keďže dňa 20. decembra 1990 bola spoločenstvom a jeho členskými štátmi podpísaná Medzinárodná dohoda o jute a jutových výrobkoch z roku 1989 [1];keďže všetky členské štáty naznačili zámer uplatňovať dohodu;keďže spoločenstvo a jeho členské štáty by mali oznámiť generálnemu tajomníkovi Organizácie spojených národov, že zamýšľajú uplatňovať dohodu,SA ROZHODLA TAKTO:Článok 1Spoločenstvo a jeho členské štáty, po ukončení nevyhnutných vnútorných postupov, oznámi generálnemu tajomníkovi Organizácie Spojených národov, že uplatní Medzinárodnú dohodu o jute a výrobkoch z juty (1989), ako dovážajúci členovia, keď nadobudne platnosť v súlade s článkom 40 ods. 3Článok 2Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osoby splnomocnené na uloženie listiny o oznámení v mene Európskeho hospodárskeho spoločenstva.V Bruseli 18. marca 1991Za RadupredsedaJ.-C. Juncker[1] Ú. v. ES L 29, 4.2.1991, s. 4.--------------------------------------------------


title: 2006/457/ES,Euratom: Rozhodnutie Rady a Komisie z  21. februára 2005  o uzavretí Protokolu k Dohode o partnerstve a spolupráci, ktorou sa zakladá partnerstvo medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Ruskou federáciou na strane druhej, s cieľom zohľadniť pristúpenie Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii

text:
               6.7.2006

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 185/21

      ROZHODNUTIE RADY A KOMISIE

   z 21. februára 2005
   o uzavretí Protokolu k Dohode o partnerstve a spolupráci, ktorou sa zakladá partnerstvo medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Ruskou federáciou na strane druhej, s cieľom zohľadniť pristúpenie Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii
   (2006/457/ES, Euratom)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE A KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 44 ods. 2, poslednú vetu článku 47 ods. 2 a články 55, 57 ods. 2, články 71, 80 ods. 2, články 93, 94, 133 a 181a v spojení s druhou vetou článku 300 ods. 2 a prvým pododsekom článku 300 ods. 3,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na druhý odsek jej článku 101,
   so zreteľom na Zmluvu o pristúpení z roku 2003, a najmä na jej článok 2 ods. 3,
   so zreteľom na Akt o pristúpení z roku 2003, a najmä na jeho článok 6 ods. 2,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   so zreteľom na súhlas Rady podľa článku 101 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu,
   keďže:

               (1)

               Protokol k Dohode o partnerstve a spolupráci, ktorou sa zakladá partnerstvo medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Ruskou federáciou na strane druhej, s cieľom zohľadniť pristúpenie Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii bol v mene Európskych spoločenstiev a ich členských štátov podpísaný 27. apríla 2004.

               (2)

               Protokol sa predbežne vykonáva od 1. mája 2004 až do nadobudnutia jeho platnosti.

               (3)

               Protokol by mal byť schválený,

         ROZHODLI TAKTO:
   Článok 1
   Protokol k Dohode o partnerstve a spolupráci, ktorou sa zakladá partnerstvo medzi Európskymi spoločenstvami a ich členskými štátmi na jednej strane a Ruskou federáciou na strane druhej, s cieľom zohľadniť pristúpenie Českej republiky, Estónskej republiky, Cyperskej republiky, Lotyšskej republiky, Litovskej republiky, Maďarskej republiky, Maltskej republiky, Poľskej republiky, Slovinskej republiky a Slovenskej republiky k Európskej únii sa týmto schvaľuje v mene Európskeho spoločenstva, Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu a členských štátov.
   Text protokolu je pripojený k tomuto rozhodnutiu (2).
   Článok 2
   Predseda Rady odovzdá v mene Spoločenstva a jeho členských štátov oznámenie ustanovené v článku 4 protokolu. Predseda Komisie zároveň odovzdá takéto oznámenie v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.

      V Bruseli 21. februára 2005

            Za Radu

            predseda

         J. ASSELBORN

            Za Komisiu

            predseda

         J. M. BARROSO

      (1)  Ú. v. EÚ C 174 E, 14.7.2005, s. 44.

      (2)  Pozri stranu 17 tohto úradného vestníka.


               12.10.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 308/8

         Rozhodnutie vysokej predstaviteľky Únie pre zahraničné veci a bezpečnostnú politiku
   z 8. decembra 2011
   o pravidlách týkajúcich sa ochrany údajov
   2012/C 308/07
   VYSOKÁ PREDSTAVITEĽKA,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady z 26. júla 2010 o organizácii a fungovaní Európskej služby pre vonkajšiu činnosť (2010/427/EÚ) (ďalej len „rozhodnutie Rady o ESVČ“), a najmä na jeho článok 11 ods. 3,
   PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   ODDIEL 1

      VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

   Článok 1
   Predmet a rozsah
   V tomto rozhodnutí sa stanovujú vykonávacie pravidlá týkajúce sa nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 (ďalej len „nariadenie“), pokiaľ ide o Európsku službu pre vonkajšiu činnosť (ďalej len „ESVČ“), v súlade s jeho článkom 24 ods. 8.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tohto rozhodnutia a bez toho, aby boli dotknuté definície ustanovené nariadením:

               a)

               „prevádzkovateľ“ je ESVČ, jej výkonní riaditelia, riaditelia alebo vedúci útvarov rovnocennej veľkosti alebo funkcie, ako aj vedúci delegácií Únie, ktorý sám alebo spoločne s ostatnými určuje účely a prostriedky spracovania osobných údajov;

               b)

               „koordinátor pre ochranu údajov“ je zamestnanec ESVČ s funkčným zaradením AD, ktorý je vymenovaný koordinovať a pomáhať pri záležitostiach týkajúcich sa ochrany údajov na všetkých úrovniach riaditeľstiev a útvarov, rovnocennej veľkosti alebo funkcie, ako aj v prípade potreby v delegáciách Únie;

               c)

               „spracovateľ“ je zamestnanec ESVČ alebo zmluvný subjekt, ktorý bol prevádzkovateľom poverený úlohami spracovania údajov;

               d)

               „zamestnanci ESVČ“ sú v súlade s článkom 6 rozhodnutia Rady o ESVČ tí úradníci a ostatní zamestnanci Európskej únie, ktorí pracujú pre ESVČ, vrátane zamestnancov z diplomatických služieb členských štátov vymenovaných ako dočasní zamestnanci a špecializovaní vyslaní národní experti.

         ODDIEL 2

      ÚRADNÍK PRE OCHRANU ÚDAJOV

   Článok 3
   Vymenovanie a štatút úradníka pre ochranu údajov
   1.   Výkonný riaditeľ vyberá a vymenúva úradníka pre ochranu údajov v súlade s článkom 24 ods. 2 nariadenia a zaregistruje ho u Európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov. Úradník pre ochranu údajov je priamo podriadený výkonnému riaditeľovi.
   2.   Funkčné obdobie úradníka pre ochranu údajov je päťročné a môže sa jedenkrát obnoviť.
   3.   Úradník pre ochranu údajov pri vykonávaní svojich služobných povinností koná nezávisle a v spolupráci s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov. Úradník pre ochranu údajov predovšetkým nesmie prijímať žiadne pokyny od menovacieho orgánu ESVČ, ani od nikoho iného, pokiaľ ide o vnútorné uplatňovanie ustanovení nariadenia a tohto rozhodnutia alebo jeho spoluprácu s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov. Úradník pre ochranu údajov pravidelne navštevuje školenia v oblasti ochrany údajov a výkonný riaditeľ na tento účel prijíma potrebné opatrenia.
   4.   Výkonný riaditeľ každoročne hodnotí plnenie úloh a povinností úradníka pre ochranu údajov, predovšetkým na základe výročných správ úradníka pre ochranu údajov, a podľa potreby po porade s Európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov. Úradník pre ochranu údajov môže byť odvolaný zo svojho miesta iba so súhlasom európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov, ak už nespĺňa podmienky požadované na výkon svojich služobných povinností.
   5.   Bez toho, aby bol dotknutý plánovaný postup pre jeho vymenovanie, úradník pre ochranu údajov je oboznámený so všetkými kontaktmi nadviazanými s tretími stranami, pokiaľ ide o uplatňovanie nariadenia a tohto rozhodnutia, najmä so zreteľom na spoluprácu s európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov.
   6.   Bez toho, aby boli dotknuté príslušné ustanovenia nariadenia, na úradníka pre ochranu údajov a jeho personál sa vzťahujú pravidlá a predpisy uplatňované v prípade úradníkov a ostatných zamestnancov Európskej únie.
   Článok 4
   Povinnosti
   Povinnosťou úradníka pre ochranu údajov je:

               a)

               zabezpečiť, aby boli prevádzkovatelia, koordinátori pre ochranu údajov a dotknuté osoby informované o ich právach a povinnostiach podľa nariadenia a tohto rozhodnutia a aby operáciami spracovania nedošlo k nepriaznivému ovplyvneniu práv a slobôd dotknutých osôb. Pri vykonávaní tejto úlohy úradník pre ochranu údajov vypracováva informačné a oznamovacie tlačivá, konzultuje dotknuté strany a zvyšuje všeobecné povedomie o otázkach týkajúcich sa ochrany údajov;

               b)

               odpovedať na žiadosti európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov a v rámci svojich právomocí s ním spolupracovať, buď na základe jeho žiadosti, alebo z vlastného podnetu;

               c)

               zabezpečiť nezávislým spôsobom vnútorné uplatňovanie ustanovení nariadenia a tohto rozhodnutia v rámci ESVČ;

               d)

               viesť register všetkých operácií spracovania vykonaných ESVČ a umožniť prístup k registru každej osobe priamo alebo nepriamo prostredníctvom európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov v súlade s článkami 14 a 15; takýto register možno viesť aj v elektronickom formáte;

               e)

               oznámiť európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov operácie spracovania, ktoré pravdepodobne predstavujú konkrétne riziká v zmysle článku 27 ods. 2 nariadenia.

         Článok 5
   Úlohy
   1.   Popri plnení povinností stanovených v článku 4 úradník pre ochranu údajov:

               a)

               koná ako poradca menovacieho orgánu ESVČ a prevádzkovateľov vo veciach týkajúcich sa uplatňovania nariadenia a tohto rozhodnutia. S úradníkom pre ochranu údajov môžu konzultovať menovací orgán, dotknutí prevádzkovatelia a spracovatelia, výbor zamestnancov alebo akýkoľvek zamestnanec ESVČ bez toho, aby museli postupovať úradnou cestou, a to v akejkoľvek veci týkajúcej sa výkladu alebo uplatňovania nariadenia a tohto rozhodnutia;

               b)

               zo svojho vlastného podnetu alebo na žiadosť menovacieho orgánu, prevádzkovateľov, spracovateľov, výboru zamestnancov alebo akéhokoľvek zamestnanca ESVČ vyšetruje veci a udalosti priamo spojené s jeho úlohami, ktoré sa mu dostanú do pozornosti, a podáva o tom správu menovaciemu orgánu alebo osobe, ktorá ho vyšetrovaním poverila. Pokiaľ je to považované za potrebné, všetky ostatné dotknuté strany majú byť primerane informované. Ak je sťažovateľom jednotlivec, alebo ak sťažovateľ koná v mene jednotlivca, úradník pre ochranu údajov musí v možnej miere zaručiť dôvernosť žiadosti, pokiaľ mu dotknutá osoba nedá jednoznačný súhlas, že s jej žiadosťou možno nakladať inak;

               c)

               spolupracuje pri výkone svojich služobných povinností s úradníkmi pre ochranu údajov z iných inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Európskej únie, najmä prostredníctvom výmeny skúseností a najlepších postupov;

               d)

               zastupuje vysokého predstaviteľa alebo ESVČ podľa potreby vo všetkých otázkach týkajúcich sa ochrany údajov na medzinárodnej úrovni, bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia zmlúv, najmä vrátane článku 218 Zmluvy o fungovaní Európskej únie;

               e)

               predkladá výročnú správu o svojej činnosti vysokému predstaviteľovi a sprístupní ju zamestnancom ESVČ.

         2.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 4 písm. b), článok 5 ods. 1 písm. b) a c) a článok 15, úradník pre ochranu údajov a jeho personál neprezradia informácie alebo dokumenty, ktoré získali v priebehu plnenia služobných povinností a úloh.
   Článok 6
   Právomoci
   Pri výkone svojich úloh a plnení svojich služobných povinností úradník pre ochranu údajov:

               a)

               má vždy prístup k údajom, ktoré sú predmetom operácií spracovania a prístup do všetkých kancelárií, zariadení na spracovanie údajov a ku všetkým dátovým nosičom;

               b)

               môže právne oddelenie ESVČ požiadať o právne stanoviská;

               c)

               môže požiadať o služby externých odborníkov v oblasti IT na základe predchádzajúceho súhlasu povoľujúceho úradníka v súlade s nariadením o rozpočtových pravidlách [nariadením (ES, Euratom) č. 1605/2002] a jeho vykonávacími predpismi;

               d)

               bez toho, aby boli dotknuté služobné povinnosti a právomoci európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov, môže navrhnúť správne opatrenia a vydať všeobecné odporúčania o primeranom uplatňovaní nariadenia a tohto rozhodnutia;

               e)

               môže vypracovať v osobitných prípadoch akékoľvek iné odporúčania na praktické zlepšenie ochrany údajov pre hierarchiu ESVČ a/alebo pre všetky ostatné dotknuté strany;

               f)

               môže upozorniť menovací orgán ESVČ na to, že si zamestnanec neplní povinnosti, ktoré mu predpisuje nariadenie a toto rozhodnutie, a navrhnúť, aby bolo začaté správne vyšetrovanie s cieľom možného uplatnenia článku 49 nariadenia.

         Článok 7
   Zdroje
   Úradníkovi pre ochranu údajov sa poskytne personál a zdroje potrebné na vykonávanie jeho služobných povinností a úloh.
   ODDIEL 3

      PRÁVA A POVINNOSTI AKTÉROV V OBLASTI OCHRANY ÚDAJOV

   Článok 8
   Menovací orgán
   1.   V prípade sťažnosti v zmysle článku 90 služobného poriadku týkajúcej sa porušenia ustanovení nariadenia a tohto rozhodnutia sa menovací orgán poradí s úradníkom pre ochranu údajov, ktorý vydá svoje stanovisko písomne najneskôr do pätnástich dní od doručenia žiadosti. Ak úradník pre ochranu údajov neposkytol svoje stanovisko menovaciemu orgánu do konca uvedenej lehoty, jeho stanovisko sa už nevyžaduje. Menovací orgán nie je viazaný stanoviskom úradníka pre ochranu údajov.
   2.   Úradník pre ochranu údajov musí byť informovaný vždy, keď sa prejednáva záležitosť, ktorá má alebo by mohla mať dosah na ochranu osobných údajov.
   Článok 9
   Prevádzkovatelia
   1.   Prevádzkovatelia sú zodpovední zabezpečiť, aby všetky operácie spracovania vykonávané pod ich dohľadom boli v súlade s nariadením a ustanoveniami tohto rozhodnutia. Môžu podľa potreby zveriť úlohy spracovania údajov zamestnancom ESVČ, ktorí pracujú pod ich dohľadom, alebo zmluvným subjektom v súlade s článkom 23 nariadenia.
   2.   Prevádzkovatelia najmä:

               a)

               oznámia vopred úradníkovi pre ochranu údajov akúkoľvek operáciu spracovania alebo súbor takýchto operácií určených na splnenie jediného účelu alebo niekoľkých súvisiacich účelov, ako aj akúkoľvek podstatnú zmenu v existujúcej operácii spracovania;

               b)

               pomáhajú úradníkovi pre ochranu údajov a európskemu dozornému úradníkovi pre ochranu údajov pri vykonávaní ich zodpovedajúcich služobných povinností najmä tak, že im poskytujú informácie v odpovedi na ich žiadosti najneskôr do tridsiatich dní;

               c)

               spolupracujú s koordinátormi pre ochranu údajov pri vytváraní súpisu existujúcich operácií spracovania osobných údajov;

               d)

               vykonávajú zodpovedajúce technické a organizačné opatrenia a vydávajú primerané pokyny spracovateľom s cieľom zabezpečiť jednak dôvernosť pri spracovaní, ako aj úroveň bezpečnosti, ktorá by zodpovedala rizikám vyplývajúcim zo spracovania;

               e)

               v prípade potreby sa radia s úradníkom pre ochranu údajov o súlade operácií spracovania s nariadením a týmto rozhodnutím, najmä ak majú dôvod sa domnievať, že niektoré operácie spracovania sú nezlučiteľné s článkami 4 až 10 nariadenia. Môžu sa tiež poradiť s úradníkom pre ochranu údajov a/alebo interným odborníkom v oblasti bezpečnostných informačných technológií o otázkach, ktoré sa týkajú dôvernosti operácií spracovania, a o bezpečnostných opatreniach prijatých na základe článku 22 nariadenia.

         Článok 10
   Koordinátori
   1.   Každý výkonný riaditeľ alebo riaditeľ alebo vedúci útvaru rovnocennej veľkosti alebo funkcie, alebo podľa potreby vedúci delegácie Únie vymenuje koordinátora pre ochranu údajov, ktorý pracuje pod jeho dohľadom.
   Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti úradníka pre ochranu údajov, každý koordinátor:

               a)

               pomáha viesť súpis všetkých existujúcich spracovaní osobných údajov a spolupracuje s úradníkom pre ochranu údajov s cieľom vytvárať a aktualizovať súpis existujúcich operácií spracovania osobných údajov;

               b)

               pomáha identifikovať príslušných prevádzkovateľov a spracovateľov;

               c)

               má právo dostať od prevádzkovateľov, spracovateľov a zamestnancov ESVČ zodpovedajúce a potrebné informácie na plnenie svojich administratívnych úloh. Avšak bez toho, aby mal prístup k osobným údajom spracovávaným pod dohľadom prevádzkovateľa;

               d)

               navrhuje úradníkovi pre ochranu údajov globálne oznámenia o typoch alebo kategóriách operácií spracovania údajov.

         2.   Bez toho, aby boli dotknuté povinnosti prevádzkovateľa, koordinátori:

               a)

               pomáhajú prevádzkovateľom pri plnení ich povinností;

               b)

               v prípade potreby uľahčujú komunikáciu medzi úradníkom pre ochranu údajov a prevádzkovateľmi.

         Článok 11
   Zamestnanci ESVČ
   1.   Všetci zamestnanci ESVČ sa podieľajú na uplatňovaní pravidiel dôvernosti a bezpečnosti pri spracovaní osobných údajov tak, ako sú stanovené v článkoch 21 a 22 nariadenia. Žiadny zo zamestnancov ESVČ, ktorý má prístup k osobným údajom, ich nespracováva inak, ako podľa pokynov prevádzkovateľa, ibaže to od neho vyžadujú vnútroštátne právne predpisy alebo právne predpisy Únie.
   2.   Každý zamestnanec ESVČ môže podať sťažnosť u európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov týkajúcu sa údajného porušenia ustanovení nariadenia a tohto rozhodnutia upravujúceho spracovanie osobných údajov bez toho, aby postupoval úradnou cestou, v súlade s pravidlami stanovenými európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov.
   Článok 12
   Dotknuté osoby
   1.   Okrem práva dotknutých osôb na primerané informovanie o každom spracovaní osobných údajov, ktoré sa ich týkajú, v súlade s článkami 11 a 12 nariadenia, dotknuté osoby sa môžu obrátiť na predmetného prevádzkovateľa, aby vykonával ich práva v súlade s článkami 13 až 19 nariadenia, ako je uvedené v oddiele 5 tohto rozhodnutia.
   2.   Bez toho, aby bol dotknutý akýkoľvek súdny opravný prostriedok, každá dotknutá osoba môže podať sťažnosť u európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov, ak sa domnieva, že jej práva vyplývajúce z nariadenia boli porušené následkom spracovania jej osobných údajov prevádzkovateľmi, ako je uvedené v pravidlách stanovených európskym dozorným úradníkom pre ochranu údajov.
   3.   Žiadna dotknutá osoba nesmie utrpieť ujmu z dôvodu sťažnosti podanej u európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov alebo z dôvodu postúpenia veci do pozornosti úradníka pre ochranu údajov vo veci údajného porušenia ustanovení nariadenia.
   ODDIEL 4

      REGISTER OZNÁMENÝCH OPERÁCIÍ SPRACOVANIA

   Článok 13
   Oznamovací postup
   1.   Prevádzkovatelia oznamujú úradníkovi pre ochranu údajov všetky operácie spracovania osobných údajov na oznamovacom tlačive, ktoré je dostupné na intranetovej stránke ESVČ a delegácií Únie (v časti pod názvom „Ochrana údajov“). Oznámenie sa pošle úradníkovi pre ochranu údajov elektronickou cestou. Potvrdenie o zaslanom oznámení sa posiela úradníkovi pre ochranu údajov formou písomného oznámenia do desiatich pracovných dní. Keď úradník pre ochranu údajov dostane potvrdenie o zaslanom oznámení, uverejní ho v registri.
   2.   Oznámenie obsahuje všetky informácie uvedené v článku 25 ods. 2 nariadenia. Úradník pre ochranu údajov je bezodkladne oboznámený so všetkými zmenami, ktoré majú vplyv na tieto informácie.
   3.   Doplňujúce pravidlá a postupy týkajúce sa oznamovacieho postupu, ktorý musia prevádzkovatelia dodržiavať, sú súčasťou všeobecných odporúčaní vydaných úradníkom pre ochranu údajov.
   Článok 14
   Obsah a účel registra
   1.   Úradník pre ochranu údajov vedie register operácií spracovania osobných údajov, ktorý je založený na základe oznámení prijatých od prevádzkovateľov.
   2.   Register minimálne obsahuje informácie uvedené v článku 25 ods. 2 písm. a) až g) nariadenia. Avšak informácie, ktoré do registra vložil úradník pre ochranu údajov, môžu byť výnimočne obmedzené, ak je to potrebné na zabezpečenie bezpečnosti osobitných operácií spracovania.
   3.   Register slúži ako zoznam operácií spracovania osobných údajov vykonaných v rámci ESVČ. Je dostupný dotknutým osobám, aby im uľahčil výkon ich práv stanovených v článkoch 13 až 19 nariadenia a v tomto rozhodnutí.
   Článok 15
   Prístup k registru
   1.   Úradník pre ochranu údajov prijme zodpovedajúce opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby každá dotknutá osoba mohla mať prístup k registru, buď priamo alebo nepriamo, prostredníctvom európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov. Úradník pre ochranu údajov najmä poskytuje dotknutým osobám podporu a informácie o tom, ako a kde možno podať žiadosť o prístup k registru.
   2.   Okrem prípadov, kde je udelený prístup online, môžu byť žiadosti o prístup k registru podávané v akejkoľvek písomnej podobe vrátane elektronickej v jednom z jazykov uvedených v článku 342 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a dostatočne presným spôsobom, aby mohol úradník pre ochranu údajov určiť príslušné operácie spracovania. Žiadateľovi je bezodkladne poslaná doručenka.
   3.   Ak žiadosť nie je dostatočne konkrétna, úradník pre ochranu údajov požiada žiadateľa o spresnenie svojej žiadosti a pomáha mu pri tom. V prípade žiadosti týkajúcej sa veľmi veľkého počtu operácií spracovania, môže úradník pre ochranu údajov neformálne rokovať so žiadateľom o nájdení spravodlivého riešenia.
   4.   Každá dotknutá osoba si môže vyžiadať od úradníka pre ochranu údajov kópiu informácií o oznámených operáciách spracovania, ktoré sa nachádzajú v registri.
   ODDIEL 5

      POSTUP UMOŽŇUJÚCI DOTKNUTÝM OSOBÁM VYKONÁVAŤ ICH PRÁVA

   Článok 16
   Všeobecné ustanovenia
   1.   Práva dotknutých osôb uvedené v tomto oddiele môžu byť vykonávané len jednotlivcami, ktorých sa to týka, a výnimočne v ich mene na základe riadneho udelenia povolenia. Žiadosti sa posielajú písomne dotknutému prevádzkovateľovi a ich kópia je odovzdaná úradníkovi pre ochranu údajov. V prípade potreby úradník pre ochranu údajov pomôže dotknutej osobe určiť predmetného prevádzkovateľa. Úradník pre ochranu údajov dá k dispozícii náležité tlačivá. Prevádzkovatelia vyhovejú žiadosti iba vtedy, ak je tlačivo úplne vyplnené a totožnosť autora žiadosti náležite overená. Pre dotknuté osoby je výkon ich práv bezplatný.
   2.   Dotknutý prevádzkovateľ zašle žiadateľovi doručenku do piatich pracovných dní od zaregistrovania žiadosti. Pokiaľ nie je ustanovené inak, prevádzkovateľ odpovie na žiadosť najneskôr do pätnástich pracovných dní od zaregistrovania žiadosti a buď jej vyhovie, alebo písomne uvedie dôvody, ktoré ho viedli k jej úplnému alebo čiastočnému zamietnutiu, najmä ak žiadateľ nie je považovaný za dotknutú osobu.
   3.   V prípade nezrovnalostí alebo jasného zneužitia výkonu práv dotknutou osobou, a ak dotknutá osoba tvrdí, že spracovanie bolo protiprávne, prevádzkovateľ sa musí poradiť o žiadosti s úradníkom pre ochranu údajov a/alebo odkázať dotknutú osobu na úradníka pre ochranu údajov, ktorý potom rozhodne o oprávnenosti žiadosti a zodpovedajúcom ďalšom postupe.
   4.   Každá dotknutá osoba sa môže poradiť s úradníkom pre ochranu údajov, pokiaľ ide o výkon jej práv v konkrétnom prípade. Bez toho, aby bol dotknutý akýkoľvek súdny opravný prostriedok, každá dotknutá osoba môže podať sťažnosť u európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov, ak sa domnieva, že jej práva vyplývajúce z nariadenia boli porušené v dôsledku spracovania jej osobných údajov.
   Článok 17
   Právo na prístup
   Dotknutá osoba má právo získať od prevádzkovateľov, bez obmedzenia a kedykoľvek počas troch mesiacov od doručenia žiadosti, informácie uvedené v písmenách a) až d) článku 13 nariadenia, buď nahliadnutím do týchto údajov priamo na mieste, alebo získaním kópie vrátane kópie v elektronickej podobe v prípade potreby, a to v závislosti od želania žiadateľa.
   Článok 18
   Právo na opravu
   V každej žiadosti o opravu nesprávnych alebo neúplných osobných údajov, ktorú predloží dotknutá osoba, sa presne určia príslušné údaje, ako aj opravy, ktoré sa majú vykonať. Prevádzkovateľ túto žiadosť bezodkladne vybaví.
   Článok 19
   Právo na blokovanie
   Dotknutý prevádzkovateľ sa bezodkladne zaoberá každou žiadosťou o zablokovanie údajov podľa článku 15 nariadenia. V žiadosti sa presne určia údaje, ktoré sa majú zablokovať, ako aj dôvody na ich zablokovanie. Prevádzkovateľ informuje dotknutú osobu, ktorá žiadosť podala pred tým, než sú údaje odblokované.
   Článok 20
   Právo na výmaz
   Dotknutá osoba môže požiadať prevádzkovateľov, aby bezodkladne vymazali údaje v prípade protizákonného spracovania, najmä ak boli porušené ustanovenia článkov 4 až 10 nariadenia. V žiadosti sa presne určia príslušné údaje a dôvody alebo dôkazy o protizákonnosti spracovania. Pri automatizovaných archivačných systémoch sa výmaz v zásade zabezpečí všetkými vhodnými technickými prostriedkami, čo vylučuje možnosť akéhokoľvek ďalšieho spracovania vymazaných údajov. Ak nie je výmaz možný z technických príčin, dotknutý prevádzkovateľ po porade s úradníkom pre ochranu údajov a dotknutou osobou bezodkladne tieto údaje zablokuje.
   Článok 21
   Upovedomenie tretích strán
   Dotknutá osoba môže dosiahnuť od prevádzkovateľov, aby tretie strany, ktorým boli poskytnuté jej osobné údaje, boli vyrozumené o všetkých opravách, zablokovaniach alebo výmazoch, ku ktorým došlo na základe jej žiadosti, pokiaľ sa toto neukáže ako nemožné alebo nebude vyžadovať neúmerné úsilie.
   Článok 22
   Právo namietať
   Dotknutá osoba môže namietať proti spracovaniu údajov, ktoré sa jej týkajú, ako aj proti sprístupneniu alebo použitiu jej osobných údajov v súlade s článkom 18 nariadenia. Vo svojej žiadosti presne určí príslušné údaje a uvedie dôvody opodstatňujúce žiadosť. Ak je námietka opodstatnená, dané spracovanie už nesmie tieto údaje zahŕňať.
   Článok 23
   Automatizované individuálne rozhodnutia
   Dotknutá osoba má právo nebyť predmetom automatizovaných individuálnych rozhodnutí v zmysle článku 19 nariadenia, pokiaľ rozhodnutie nie je výslovne povolené podľa vnútroštátnych právnych predpisov alebo právnych predpisov Únie alebo rozhodnutím európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov, zabezpečujúcim legitímne záujmy dotknutej osoby. V obidvoch prípadoch má dotknutá osoba možnosť vopred predložiť svoje stanovisko a poradiť sa s úradníkom pre ochranu údajov.
   Článok 24
   Výnimky a obmedzenia
   1.   Prevádzkovatelia môžu obmedziť práva uvedené v článkoch 17 až 21 tohto rozhodnutia, ak legitímne dôvody, ktoré sú uvedené v článku 20 nariadenia, k tomu jasne oprávňujú. Okrem prípadov absolútnej nevyhnutnosti sa dotknutý prevádzkovateľ najprv poradí s úradníkom pre ochranu údajov, ktorého stanovisko nie je pre ESVČ záväzné. Prevádzkovateľ bezodkladne odpovie na žiadosti týkajúce sa uplatňovania výnimiek alebo obmedzení na výkon práv a svoje rozhodnutie odôvodní.
   2.   Každá dotknutá osoba môže požiadať európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov o uplatnenie článku 47 ods. 1 písm. c) nariadenia.
   ODDIEL 6

      POSTUP PRI VYŠETROVANÍ

   Článok 25
   Praktický postup
   1.   Žiadosti o vyšetrovanie sa adresujú úradníkovi pre ochranu údajov písomne na náležitom tlačive, ktoré úradník pre ochranu údajov dá k dispozícii. V prípade jasného zneužitia výkonu práva na žiadosť o vyšetrovanie, napríklad ak tá istá osoba podala rovnakú žiadosť len nedávno, úradník pre ochranu údajov nie je povinný vypracovať správu pre túto osobu.
   2.   Do pätnástich dní od doručenia žiadosti pošle úradník pre ochranu údajov doručenku menovaciemu orgánu alebo osobe, ktorá ho vyšetrovaním poverila a overí, či sa má so žiadosťou nakladať ako s dôvernou žiadosťou.
   3.   Úradník pre ochranu údajov požiada prevádzkovateľa, ktorý je zodpovedný za príslušnú operáciu spracovania údajov, o písomné vyjadrenie k tejto záležitosti. Prevádzkovateľ odpovie úradníkovi pre ochranu údajov do pätnástich dní. Úradník pre ochranu údajov môže požiadať o doplňujúce informácie od iných útvarov ESVČ, ako je napríklad Bezpečnostný útvar a Útvar pre bezpečnosť informácií (Infosec) ESVČ. V prípade potreby môže požiadať právne oddelenie ESVČ o stanovisko k tejto záležitosti. Informácie alebo stanoviská sú poskytované úradníkovi pre ochranu údajov do tridsiatich dní.
   4.   Úradník pre ochranu údajov vypracuje správu pre menovací orgán a osobu, ktorá žiadosť podala, najneskôr do troch mesiacov od jej doručenia.
   ODDIEL 7

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

   Článok 26
   V prípade nesúladu medzi ustanoveniami tohto rozhodnutia a ustanoveniami nariadenia majú prednosť ustanovenia nariadenia.
   Článok 27
   Toto nariadenie sa sprístupní zamestnancom ESVČ vhodnými prostriedkami, a to najmä uverejnením na intranetovej stránke ESVČ a delegácií Únie (v časti pod názvom „Ochrana údajov“).
   Článok 28
   Účinnosť
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 8. decembra 2011

            Vysoká predstaviteľka

         C. ASHTON


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/1753 zo 14. septembra 2017, ktorým sa vymenúvajú člen a náhradník Výboru regiónov navrhnutí Talianskou republikou

text:
               26.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 246/5

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2017/1753
   zo 14. septembra 2017,
   ktorým sa vymenúvajú člen a náhradník Výboru regiónov navrhnutí Talianskou republikou
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 305,
   so zreteľom na návrhy talianskej vlády,
   keďže:

               (1)

               Rada prijala 26. januára 2015 rozhodnutie (EÚ) 2015/116 (1), 5. februára 2015 rozhodnutie (EÚ) 2015/190 (2) a 23. júna 2015 rozhodnutie (EÚ) 2015/994 (3), ktorými sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2015 do 25. januára 2020. Rozhodnutím Rady (EÚ) 2016/643 (4) z 21. apríla 2016, a rozhodnutím Rady (EÚ) 2016/1860 (5) zo 17. októbra 2016 bol pán Mauro D'ATTIS opätovne vymenovaný za člena.

               (2)

               V dôsledku skončenia mandátu, na základe ktorého bol navrhnutý pán Mauro D'ATTIS [Consigliere del Comune di Brindisi (BR)], sa uvoľnilo jedno miesto člena Výboru regiónov.

               (3)

               V dôsledku skončenia mandátu, na základe ktorého bola navrhnutá pani Benedetta BRIGHENTIOVÁ [Vice Sindaco del Comune di Castelnuovo Rangone (MO)], sa uvoľnilo jedno miesto náhradníka Výboru regiónov,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Na zvyšný čas súčasného funkčného obdobia, ktoré trvá do 25. januára 2020, sa do Výboru regiónov vymenúvajú:

               a)

               za člena:

                           —

                           pán Mauro D'ATTIS, Assessore del Comune di Roccafiorita (ME) (zmena mandátu),

                     a

               b)

               za náhradníčku:

                           —

                           pani Benedetta BRIGHENTI, Consigliere comunale del Comune di Castelnuovo Rangone (MO) (zmena mandátu).

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 14. septembra 2017

            Za Radu

            predseda

         A. ANVELT

      (1)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/116 z 26. januára 2015, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2015 do 25. januára 2020 (Ú. v. EÚ L 20, 27.1.2015, s. 42).

      (2)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/190 z 5. februára 2015, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2015 do 25. januára 2020 (Ú. v. EÚ L 31, 7.2.2015, s. 25).

      (3)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/994 z 23. júna 2015, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2015 do 25. januára 2020 (Ú. v. EÚ L 159, 25.6.2015, s. 70).

      (4)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/643 z 21. apríla 2016, ktorým sa vymenúva člen Výboru regiónov navrhnutý Talianskou republikou (Ú. v. EÚ L 108, 23.4.2016, s. 35).

      (5)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/1860 zo 17. októbra 2016, ktorým sa vymenúvajú dvaja členovia a jeden náhradník Výboru regiónov navrhnutí Talianskou republikou (Ú. v. EÚ L 284, 20.10.2016, s. 31).