title: Rozhodnutie Komisie (EÚ) 2021/69 z 24. februára 2020 o štátnej pomoci SA.43549 (2017/C) (ex 2017/FC ) (ex 2016/NN) (ex 2015/EO), ktorú poskytlo Rumunsko spoločnosti CFR Marfă [oznámené pod číslom C(2020) 1115] (Text s významom pre EHP)

text:
                  29.1.2021

                  SK

                  Úradný vestník Európskej únie

                  L 32/1

                     V uverejnenej verzii tohto rozhodnutia boli niektoré informácie vynechané podľa článkov 30 a 31 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúceho podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, pokiaľ ide o nezverejňovanie informácií, ktoré sú predmetom služobného tajomstva. Vynechané informácie sú označené takto […].

                     VERZIA NA UVEREJNENIE
                     Tento dokument je sprístupnený len na informačné účely.

               ROZHODNUTIE KOMISIE (EÚ) 2021/69
         z 24. februára 2020
         o štátnej pomoci SA.43549 (2017/C) (ex 2017/FC ) (ex 2016/NN) (ex 2015/EO), ktorú poskytlo Rumunsko spoločnosti CFR Marfă
         [oznámené pod číslom C(2020) 1115]
         (Iba rumunské znenie je autentické)
         (Text s významom pre EHP)
         EURÓPSKA KOMISIA,
         so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 108 ods. 2,
         so zreteľom na Dohodu o Európskom hospodárskom priestore, a najmä na jej článok 62 ods. 1 písm. a),
         po vyzvaní zainteresovaných strán, aby predložili svoje pripomienky v súlade s uvedenými ustanoveniami (1), a so zreteľom na tieto pripomienky,
         keďže:
         1.   POSTUP

                     (1)

                     Listom z 24. septembra 2015 Rumunsko informovalo Komisiu, že v júni 2013 konvertovalo na vlastné imanie verejný dlh vo výške 1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR (2)), ktorý dlhovala nákladná železničná spoločnosť vo vlastníctve štátu Societatea Națională de Transport Feroviar de Marfă CFR S.A. (ďalej len „spoločnosť CFR Marfă“) správcovi železničnej infraštruktúry vo vlastníctve štátu CFR Infrastructură, rôznym orgánom sociálneho zabezpečenia a daňovým orgánom (3). Na základe informácií poskytnutých Rumunskom sa Komisia rozhodla začať z úradnej moci konanie týkajúce sa opatrení v prospech spoločnosti CFR Marfă, zaregistrovaných ako prípad štátnej pomoci č. SA.43549 (2015/CP).

                     (2)

                     Listami zo 17. novembra 2015, 6. júla 2016 a 6. apríla 2017 si Komisia vyžiadala informácie o opatreniach v prospech spoločnosti CFR Marfă. Rumunsko odpovedalo listami z 24. decembra 2015, 10. a 11. augusta 2016 a 12. mája 2017. Rumunsko takisto vopred oznámilo konverziu dlhu na vlastné imanie 5. októbra 2016 a rumunské predchádzajúce oznámenie bolo zlúčené s uvedeným konaním z úradnej moci o štátnej pomoci.

                     (3)

                     Komisia 6. marca 2017 prijala formálnu sťažnosť (ďalej len „sťažnosť“) Združenia súkromných prevádzkovateľov nákladnej železničnej dopravy v Rumunsku (ďalej len „sťažovateľ“ alebo „OPSFPR“, čo je skratka názvu Organizația Patronală a Societăților Feroviare Private din Romania) (4), ktoré zastupuje záujmy súkromných spoločností pôsobiacich v oblasti nákladnej železničnej dopravy v Rumunsku. Sťažnosť spolu so žiadosťou o ďalšie technické informácie bola odoslaná Rumunsku 6. apríla 2017. Rumunsko predložilo pripomienky k sťažnosti 12. mája 2017.

                     (4)

                     Dňa 19. septembra doručil sťažovateľ Komisii dodatok k sťažnosti. Verzia dodatku, ktorá nemá dôverný charakter, bola odoslaná Rumunsku na vyjadrenie. Rumunsko odpovedalo 6. októbra 2017.

                     (5)

                     Listom z 18. decembra 2017 Komisia informovala Rumunsko, že sa rozhodla začať formálne vyšetrovacie konanie stanovené v článku 108 ods. 2 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (ďalej len „ZFEÚ“) vo veci pomoci.

                     (6)

                     Rozhodnutie Komisie o začatí konania (ďalej len „rozhodnutie o začatí konania“) bolo uverejnené v Úradnom vestníku Európskej únie (5). Komisia vyzvala zainteresované strany, aby predložili pripomienky k pomoci/opatreniu.

                     (7)

                     Komisia prijala prvotné pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania 20. februára 2018.

                     (8)

                     Komisia prijala aj pripomienky zainteresovaných strán 6. júla 2018. Komisia ich 16. júla 2018 poslala Rumunsku, aby sa k nim vyjadrilo. Rumunsko predložilo svoje pripomienky k pripomienkam tretích strán listom zo 14. augusta 2018.

                     (9)

                     Komisia následne poslala Rumunsku žiadosti o informácie, a to 14. novembra 2018 a 15. marca 2019, na ktoré rumunské orgány odpovedali jednotlivo 19. decembra 2018, 27. júna, 9. júla, 13. septembra a 6. novembra 2019.

                     (10)

                     Komisia uskutočnila rôzne stretnutia s rumunskými orgánmi, posledné 24. júla 2019, po ktorých Rumunsko predložilo 13. septembra 2019 dodatočné informácie.

               2.   PODROBNÝ OPIS POMOCI

         2.1.   Príjemca

                     (11)

                     Spoločnosť CFR Marfă je spoločnosť s ručením obmedzeným v 100 % vlastníctve štátu („štátom vlastnený podnik“), ktorá poskytuje služby nákladnej železničnej dopravy a prevádzkuje multimodálne terminály. Rumunsko ako jediný spoločník spoločnosť súčasne riadi aj dohliada na ňu (napr. čo sa týka jej ročného rozpočtu) prostredníctvom ministerstva dopravy.

                     (12)

                     Spoločnosť CFR Marfă bola založená ako akciová spoločnosť 1. októbra 1998 po reorganizácii etablovaných rumunských železníc Societatea Națională Căile Ferate Române (ďalej len „SNCFR“) (6), vertikálne integrovanej železničnej spoločnosti, ktorá sa potom rozdelila na päť nezávislých spoločností: CFR Infrastructură (alebo CFR SA, manažéra infraštruktúry v 100 % vlastníctve štátu, ďalej len „CFR Infrastructură“), CFR Marfă, CFR Călători (prevádzkovateľa osobnej železničnej dopravy v 100 % vlastníctve štátu), CFR Gevaro (poskytujúcu služby spojené s reštauračnými a lôžkovým/ležadlovými vozňami) a Societatea de Administrare Active Feroviare – SAAF (spoločnosť spravujúcu nadbytočné železničné koľajové vozidlá, ktoré sa majú predať, prenajať alebo vyradiť).

                     (13)

                     Spoločnosť CFR Marfă poskytuje služby železničnej nákladnej dopravy okrem iného domáceho uhlia, cementu, chemických výrobkov, obilia, oleja, dreva, soli a kovov, prevádzkuje multimodálne terminály a poskytuje pomocné služby, napr. skladovacie služby, zásobovanie palivom a logistické služby. K hlavným klientom spoločnosti CFR Marfă patria ďalšie spoločnosti vo vlastníctve štátu, napr. CE Hunedoara, bývalí výrobcovia chemikálií Oltchim, Salrom a spoločnosti prevádzkujúce diaľkové vykurovanie.

                     (14)

                     V roku 2017 dosiahol podiel železničnej nákladnej dopravy 30,2 % trhu nákladnej dopravy v Rumunsku, v porovnaní s 30,7 % v roku 2013 a iba 24,9 % v roku 2007 (7). Podiel cestnej dopravy bol relatívne vyšší v rozmedzí od 53,5 % v roku 2007 po 40,3 % v roku 2013 a 42,4 % v roku 2017, zatiaľ čo podiel vnútrozemskej vodnej dopravy sa pohyboval od 25,2 % v roku 2007 do 29 % v roku 2013 a 27,4 % v roku 2017 (8).

                     (15)

                     Rumunsko povolilo prístup k svojej železničnej sieti zahraničným prevádzkovateľom nákladnej železničnej dopravy v roku 1998 (9). Od pristúpenia Rumunska k EÚ v roku 2007 trhový podiel spoločnosti CFR Marfă v odvetví železničnej nákladnej dopravy meraný objemom (v tisícoch ton prepraveného tovaru) neustále klesal zo [70 – 80] % v roku 2007 na [50 – 60] % v roku 2014 a až na [40 – 50] % v roku 2018. Klesal aj trhový podiel spoločnosti CFR Marfă meraný prepravnou vzdialenosťou (v tonokilometroch) zo [60 – 70] % v roku 2007 na [40 – 50] % v roku 2014 a až na [30 – 40] % v roku 2018 (10). Trhový podiel spoločnosti CFR Marfă predstavuje [5 – 10] % celého trhu nákladnej dopravy v Rumunsku v porovnaní s kombinovaným trhovým podielom [10 – 20] % (11) súkromných prevádzkovateľov nákladnej železničnej dopravy.

                        Tabuľka 1

                        Vývoj trhového podielu (nákladu prepraveného železničnou dopravou) spoločnosťou CFR Marfă v období 2007 – 2018

                                 Trhový podiel (%)

                                 2007

                                 2008

                                 2009

                                 2010

                                 2011

                                 2012

                                 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 2017

                                 2018 (*1)

                                    Podľa objemu prepraveného tovaru

                                    CFR Marfă

                                    [70–80]

                                    [60–70]

                                    [50–60]

                                    [50–60]

                                    [60–70]

                                    [50–60]

                                    [50–60]

                                    [50–60]

                                    [50–60]

                                    [40–50]

                                    [40–50]

                                    [40–50]

                                 Ostatní prevádzkovatelia nákladnej železničnej dopravy

                                 [20–30]

                                 [30–40]

                                 [40–50]

                                 [40–50]

                                 [30–40]

                                 [40–50]

                                 [40–50]

                                 [40–50]

                                 [50–60]

                                 [50–60]

                                 [50–60]

                                 [50–60]

                                    Podľa prepravnej vzdialenosti (tkm)

                                    CFR Marfă

                                    [60–70]

                                    [50–60]

                                    [40–50]

                                    [40–50]

                                    [40–50]

                                    [40–50]

                                    [40–50]

                                    [40–50]

                                    [40–50]

                                    [30–40]

                                    [30–40]

                                    [30–40]

                                 Ostatní prevádzkovatelia nákladnej železničnej dopravy

                                 [30–40]

                                 [40–50]

                                 [50–60]

                                 [50–60]

                                 [50–60]

                                 [50–60]

                                 [50–60]

                                 [50–60]

                                 [60–70]

                                 [60–70]

                                 [60–70]

                                 [60–70]

                                                Zdroj:

                                             Podanie Rumunska z 24. decembra 2015; odpoveď Rumunska z 12. mája 2017, príloha 2; odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 29.1. * len za prvých 9 mesiacov r. 2018.

                     (16)

                     V čase rozhodnutia o začatí konania bolo na rumunskom trhu aktívnych približne 20 prevádzkovateľov nákladnej železničnej dopravy. Hlavnými konkurentmi spoločnosti CFR Marfă sú všetci súkromní prevádzkovatelia s týmito trhovými podielmi (v tonokilometroch): SC Group Feroviar Roman SA (12) (GFR [20 – 30] % v r. 2012 a [20 – 30] % v r. 2016), SC Unifertrans SA ([5 – 10] % v r. 2012 a [5 – 10] % v r. 2016), SC Cargo Trans Vagon SA ([5 – 10] % v r. 2012 a [0 – 5] % v r. 2016), SC DB Schenker Rail Romania ([5 – 10] % v r. 2012 a [10 – 20] % v 2016), SC Transferoviar Grup SA ([0 – 5] % v r. 2012 a [0 – 5] % v r. 2016) a Rail Cargo Carrier Romania ([0 – 5] % v r. 2016) (13). V súčasnosti sa počet aktívnych dopravcov na rumunskom trhu nákladnej železničnej dopravy zvýšil na 28 (14).

               2.2.   Finančné ťažkosti spoločnosti CFR Marfă pred neúspešnou privatizáciou v r. 2013

                     (17)

                     V poslednom desaťročí podnikateľská aktivita spoločnosti CFR Marfă postupne upadala. Objem nákladu prepraveného spoločnosťou CFR Marfă neustále klesal z […] tis. ton v roku 2007 na […] tis. ton v roku 2016 (pozri tabuľku 2).

                        Tabuľka 2

                        Objem nákladu v tis. ton prepraveného spoločnosťou CFR Marfă v období 2007 – 2017 podľa kategórií

                                 V tis. ton

                                 2007

                                 2008

                                 2009

                                 2010

                                 2011

                                 2012

                                 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 2017

                                 Objem prepraveného nákladu

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                                Zdroj:

                                             Podanie Rumunska z 24. decembra 2015; odpoveď Rumunska z 12. mája 2017, príloha 1; odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018, pododdiel E bod 13.

                     (18)

                     S klesajúcou podnikateľskou aktivitou spoločnosti CFR Marfă postupne klesali aj počty zamestnancov z 15 992 zamestnancov v ekvivalente plného pracovného času v r. 2009 na 6 508 v r. 2014, 6 155 v r. 2016 až napokon na 5 717 v r. 2018 (pozri tabuľku 3).

                        Tabuľka 3

                        Zamestnanci spoločnosti CFR Marfă v ekvivalente plného pracovného času (EPPČ) v období 2009 – 2018

                                 V EPPČ

                                 1999

                                 2009

                                 2010

                                 2011

                                 2012

                                 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 2017

                                 2018

                                    Počet zamestnancov

                                 29 289

                                 15 992

                                 10 813

                                 8 257

                                 9 053

                                 8 767

                                 6 508

                                 6 454

                                 6 155

                                 5 995

                                 5 717

                                                Zdroj:

                                             Podanie Rumunska z 24. decembra 2015; odpoveď Rumunska z 12. mája 2017, príloha 1, ročná súvaha spoločnosti (); odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 49.

                     (19)

                     Faktory opísané v odôvodneniach 15 a 16 nepriaznivo ovplyvnili finančnú situáciu spoločnosti CFR Marfă. Ako je uvedené v tabuľke 4, spoločnosť CFR Marfă mala finančné ťažkosti niekoľko rokov.

                        Tabuľka 4

                        Kľúčové finančné ukazovatele spoločnosti CFR Marfă v období 2009 – 2016

                                 V mil. RON

                                 2009

                                 2010

                                 2011

                                 2012

                                 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                    Celkový obrat

                                 1 097,30

                                 1 056,10

                                 1 150,00

                                 1 020,60

                                 961,50

                                 954,90

                                 775,94

                                 673,61

                                    EBITDA

                                    – 186,60

                                    –97,10

                                    25,10

                                    –41,50

                                    –89,70

                                    17,70

                                    27,56

                                    –43,69

                                    Úrokové náklady

                                 31,40

                                 29,40

                                 27,00

                                 23,10

                                 16,00

                                 12,90

                                 8,98

                                 5,62

                                    Celkový dlh

                                    1 261,60

                                    1 673,40

                                    1 891,20

                                    2 186,60

                                    666,30

                                    720,20

                                    788,25

                                    868,13

                                    Vlastné imanie

                                    93,60

                                    – 343,50

                                    – 471,90

                                    – 904,60

                                    566,20

                                    540,50

                                    405,21

                                    302,00

                                    Upísané základné imanie

                                 247,33

                                 248,15

                                 251,60

                                 263,96

                                 1 987,54

                                 1 988,35

                                 2 012,12

                                 2 012,12

                                    Ostatné imanie

                                 – 153,69

                                 – 591,62

                                 – 723,50

                                 –1 168,58

                                 –1 420,20

                                 –1 447,69

                                 –1 606,91

                                 –1 710,13

                                             —

                                             Rezervy na precenenie

                                    93,91

                                    120,62

                                    107,98

                                    106,46

                                    114,90

                                    101,99

                                    88,08

                                    88,08

                                             —

                                             Rezervy

                                    236,22

                                    253,62

                                    266,15

                                    279,17

                                    293,50

                                    306,36

                                    201,05

                                    201,05

                                             —

                                             Kumulovaný zisk/kumulovaná strata

                                    – 141,84

                                    – 430,59

                                    –1 004,18

                                    –1 149,12

                                    –1 565,68

                                    –1 828,88

                                    –1 736,85

                                    –1 844,48

                                             —

                                                Ročný zisk/ročná strata

                                       – 341,98

                                       – 535,27

                                       –93,45

                                       – 405,09

                                       – 262,92

                                       –27,16

                                       – 159,19

                                       – 154,78

                                    % straty základného imania

                                    – 62

                                    – 238

                                    – 288

                                    – 443

                                    – 71

                                    – 73

                                    – 20

                                    – 15

                                    Pomer dlhu k vlastnému imaniu

                                    13,48

                                    –4,87

                                    –4,01

                                    –2,42

                                    1,18

                                    1,33

                                    1,94

                                    2,87

                                    Pomer EBITDA k úrokovému krytiu

                                    –5,94

                                    –3,30

                                    0,93

                                    –1,80

                                    –5,61

                                    1,37

                                    3,07

                                    –7,77

                                                Zdroj:

                                             Podanie Rumunska z 24. decembra 2015; odpoveď Rumunska z 12. mája 2017, príloha 1.

                     (20)

                     Spoločnosť CFR Marfă bola v strate od roku 2008 (16). Kumulované ročné straty v účtovných obdobiach od roku 2009 do roku 2012 dosiahli 1 149,12 mil. RON (cca 250 mil. EUR), čo bolo hlavným faktorom úbytku vlastného imania z kladnej hodnoty vo výške 93,6 mil. RON (cca 20 mil. EUR) v roku 2009 na zápornú hodnotu 904,6 mil. RON (cca 197 mil. EUR) v roku 2012. Vlastné imanie sa zmenilo na kladnú hodnotu vo výške 566,20 mil. RON (cca 123 mil. EUR) v roku 2013 hlavne z dôvodu konverzie dlhu vo výške 1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR) na vlastné imanie so súhlasom štátu (17). Neustále znehodnocovanie vlastného imania pokračovalo v roku 2013 (bezprostredne po konverzii dlhu na vlastné imanie v r. 2013) a pretrvávalo aj v rokoch 2015 a 2016.

                     (21)

                     Podľa zhrnutia v tabuľke 5 spoločnosť CFR Marfă mala významnú úroveň dlhu vo výške 126 % celkových aktív už v roku 2010. V kontexte zhoršujúcej sa finančnej situácie spoločnosti dlhy spoločnosti CFR Marfă v rokoch 2010 až 2012 vzrástli približne o 31 % a dosiahli 2 186,56 mil. RON (cca 475 mil. EUR), t. j. 171 % celkových aktív.

                     (22)

                     V roku 2012 predstavovali krátkodobé záväzky (so splatnosťou do jedného roka) 87 % celkových záväzkov spoločnosti CFR Marfă a pozostávali zo záväzkov z obchodného styku, zo splatných daní a z iných záväzkov (pozri tabuľku 5).

                        Tabuľka 5

                        Prehľad dlhov spoločnosti CFR Marfă v období 2010 – 2016

                                 V mil. RON

                                 2010

                                 2011

                                 2012

                                 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 Opravné položky

                                 215,72

                                 96,92

                                 61,1

                                 31,69

                                 1,97

                                 2,68

                                 1,55

                                 Dlhodobé pôžičky

                                 324,74

                                 272,82

                                 223,77

                                 169,95

                                 113,23

                                 57,15

                                 —

                                 Výnosy budúcich období

                                 2,24

                                 2,49

                                 2,23

                                 2,49

                                 1,61

                                 1,73

                                 1,4

                                    Dlhodobé záväzky

                                    542,7

                                    372,23

                                    287,1

                                    204,13

                                    116,81

                                    61,56

                                    2,95

                                 Záväzky z obchodného styku*

                                 556,36

                                 709,55

                                 841,85

                                 301,12

                                 448,10

                                 604,60

                                 731,54

                                 Krátkodobé pôžičky

                                 97,38

                                 89,06

                                 83,02

                                 67,23

                                 77,55

                                 83,50

                                 81,46

                                 Dane

                                 310,86

                                 487,48

                                 631,57

                                 52,15

                                 69,00

                                 14,07

                                 30,79

                                 Ostatné záväzky

                                 166,13

                                 232,86

                                 343,02

                                 36,30

                                 8,25

                                 24,52

                                 21,39

                                    Krátkodobé záväzky

                                    1 130,73

                                    1 518,95

                                    1 899,46

                                    456,80

                                    602,90

                                    726,69

                                    865,18

                                    Celkový dlh

                                    1 673,43

                                    1 891,18

                                    2 186,56

                                    660,93

                                    719,71

                                    788,25

                                    868,13

                                    Aktíva spolu

                                    (= vlastné imanie + dlhy)

                                    1 329,96

                                    1 419,28

                                    1 281,94

                                    1 227,16

                                    1 260,21

                                    1 193,47

                                    1 170,12

                                                Zdroj:

                                             Podanie Rumunska z 24. decembra 2015; uplatnenie kritéria súkromného investora (* na záväzky z obchodného styku), Deloitte, 29. marca 2013; odpoveď Rumunska z 12. mája 2017, príloha 1; finančné výkazy uverejnené na webovom sídle spoločnosti CFR Marfă1:http://www.cfrmarfa.cfr.ro/images/stories/financiar/sit%20fin%20extinse/Situatii%20 financiare%20extinse%20la%2031.12.2014.pdf.

                     (23)

                     Od roku 2010 do roku 2012 vzrástli záväzky z obchodného styku spoločnosti CFR Marfă o 53 % z 562,61 mil. RON (cca 122 mil. EUR) na 862,43 mil. RON (cca 187 mil. EUR). Väčšinu nesplatených záväzkov z obchodného styku ([90 – 100] % celkového objemu záväzkov z obchodného styku v roku 2012) možno pripísať podnikom vo vlastníctve štátu, konkrétne spoločnostiam CFR Infrastructură, Informatica Feroviară (18), CFR Călatori a ďalším (pozri tabuľku 6).

                        Tabuľka 6

                        Prehľad záväzkov z obchodného styku spoločnosti CFR Marfă v období 2010 – 2016

                                 V mil. RON

                                 2010

                                 2011

                                 2012

                                 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 2017

                                 2018

                                    Záväzky z obchodného styku spolu

                                 562,61

                                 726,74

                                 862,43

                                 318,72

                                 465,70

                                 607,68

                                 724,17

                                 934,66

                                 991,88

                                             —

                                             z toho podniky vo vlastníctve štátu

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                             —

                                             z toho CFR Infrastructură

                                 412,68

                                 582,77

                                 716,30

                                 213,47

                                 348,65

                                 505,26

                                 623,54

                                 826,09

                                 860,93

                                    % CFR Infrastructură zo záväzkov v obchodnom styku spolu

                                 73,35

                                 80,19

                                 83,06

                                 66,98

                                 74,86

                                 83,15

                                 86,10

                                 88,38

                                 86,80

                                                Zdroj:

                                             Podanie Rumunska z 27. júna 2019, bod 39 a vlastné výpočty Komisie ().

                     (24)

                     Podľa informácií, ktoré poskytlo Rumunsko o dlhoch po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură, sa spoločnosti CFR Marfă účtovali úroky a sankcie (pozri tabuľku 7).

                        Tabuľka 7

                        Prehľad záväzkov po lehote splatnosti (vrátane úrokovej sadzby a sankcií) spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură

                                 V mil. RON

                                 2010

                                 2011

                                 2012

                                 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 2017

                                 2018

                                 Suma po lehote splatnosti, z toho

                                 347

                                 515,66

                                 663,96

                                 182,6

                                 314,28

                                 460,57

                                 557,57

                                 777,33

                                 950,08

                                 Úroková sadzba a sankcie (denne) za oneskorenú platbu v %

                                 0,05

                                 0,05

                                 0,05

                                 0,05

                                 0,06

                                 0,05

                                 0,05

                                 0,03

                                 0,03

                                 Úroky a sankcie fakturované počas roka

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 % podiel CFR Infrastructură na celkovom dlhu

                                 30,57

                                 28,08

                                 34,44

                                 34,15

                                 27,65

                                 62,24

                                 61,78

                                 76,57

                                 73,23

                                                Zdroj:

                                             Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, body 36 a 39.

                     (25)

                     Dlhy spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu, ktoré pozostávali z nezaplatených splatných daní a neuhradených sociálnych príspevkov (sociálne zabezpečenie, príspevok na zdravotné poistenie, príspevok do fondu nezamestnanosti a do osobitného fondu), sa viac ako zdvojnásobili z 376,21 mil. RON (cca 82 mil. EUR) v roku 2010 na 838,47 mil. RON (cca 183 mil. EUR) v roku 2012 (pozri tabuľku 8).

                     (26)

                     V tom istom období sa nesplatené úvery spoločnosti CFR Marfă od súkromných bánk znížili z […] mil. RON (cca […] mil. EUR) v roku 2010 na […] mil. RON (cca […] mil. EUR) v roku 2012 (pozri aj odôvodnenie 191 s vysvetlením, že spoločnosť CFR Marfă uprednostňovala splatenie úverov od súkromných bánk, platov a záväzkov voči neverejným dodávateľom za súčasného odkladania platieb do štátneho rozpočtu).

                     (27)

                     Podľa rumunských orgánov spoločnosť CFR Marfă už od druhého polroka roku 2013 nemá voči štátnemu rozpočtu dlhy po lehote splatnosti (pozri tabuľku 8).

                        Tabuľka 8

                        Prehľad dlhov spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti (vrátane úrokov a sankcií) voči štátnemu rozpočtu od r. 2008 [vrátane ANAF, CNPP, ANOFM a CNAS (príspevok na sociálne zabezpečenie)]

                                 V mil. RON

                                 2008

                                 2009

                                 2010

                                 2011

                                 2012 (*2)

                                 Jún 2013 (*3)

                                 Od júna 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016 (*4)

                                 2017 (*5)

                                 2018

                                 Výška istiny

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 Úrok z omeškania

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 Sankcie za oneskorenú platbu

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                    SPOLU dlhy po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu

                                    130,2

                                    309,41

                                    376,21

                                    627,4

                                    838,47

                                    1 001,2

                                    0

                                    0

                                    0

                                    0

                                    0

                                    19,9

                                                Zdroj:

                                             Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, body 18, 19 a 21; aj príloha 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania predloženému 20. februára 2018 (ďalej len „pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania“).

               2.3.   História neúspešných pokusov o privatizáciu spoločnosti CFR Marfă a konverzia dlhu na vlastné imanie v r. 2013

                     (28)

                     Spoločnosť CFR Marfă je uvedená v zozname podnikov vo vlastníctve štátu monitorovaných Medzinárodným menovým fondom (MMF) a Svetovou bankou (20) a vzťahoval sa na ňu aj druhý a tretí program finančnej pomoci EÚ na podporu platobnej bilancie (21). Medzinárodní veritelia odporúčali Rumunsku v roku 2010 privatizovať jeho kontrolné podiely vo viacerých podnikoch vo vlastníctve štátu vrátane spoločnosti CFR Marfă s cieľom znížiť neuhradené platby a nedoplatky, ktoré nepriaznivo ovplyvňovali rumunský štátny rozpočet.

                     (29)

                     Podľa verejne dostupných informácií Rumunsko plánovalo privatizovať spoločnosť CFR Marfă prinajmenšom od r. 2007 (22). Vo vyhlásení o zámere zo 16. júna 2010 Rumunsko uviedlo, že je stále odhodlané v r. 2011 sprivatizovať spoločnosť CFR Marfă (23).

                     (30)

                     Vzhľadom na záväzky Rumunska prijaté prostredníctvom vyhlásenia o zámere a technického memoranda o porozumení podpísaných s MMF a súčasne aj s EÚ (24) Rumunsko schválilo stratégiu privatizácie kontrolného podielu (51 %) na spoločnosti CFR Marfă rozhodnutím vlády č. 46 z 13. februára 2013.

                     (31)

                     Podľa verejne dostupných informácií rumunské ministerstvo dopravy 5. apríla 2013 uverejnilo správu o predaji 51 % podielu na spoločnosti CFR Marfă za úvodnú vyvolávaciu cenu 797 mil. RON (cca 173 mil. EUR) (25). Do 8. mája 2013 dostalo Rumunsko tri ponuky na kúpu podielov na spoločnosti CFR Marfă od spoločností OmniTRAX Inc. so sídlom v USA, od spoločnosti GFR a od konzorcia Transferoviar Group a Donau-Finanz (26). Dňa 15. mája 2013 Rumunsko oznámilo, že všetky tri žiadosti sa zamietajú a že sa znovu začne proces privatizácie (27).

                     (32)

                     Dňa 17. mája 2013 Rumunsko uverejnilo oznámenie o predaji podielov spoločnosti CFR Marfă v medzinárodných, vnútroštátnych a miestnych médiách a na webových sídlach ministerstva dopravy a spoločnosti CFR Marfă. Potenciálni investori boli vyzvaní, aby do 23. mája 2013 vyjadrili svoj záujem o nadobudnutie kontrolného podielu (51 %) v spoločnosti CFR Marfă.

                     (33)

                     Dňa 23. mája 2013 boli posúdené predložené vyjadrenia záujmu obsahujúce doklady na predbežné schválenie a zostavený bol užší výber uchádzačov. Uchádzačom v užšom výbere, konzorciu Transferoviar Group a Donau-Finanz a spoločnostiam GFR a OmniTRAX Inc., sa výsledok oznámil listom z 23. mája 2013.

                     (34)

                     Od 24. mája 2013 do 20. júna 2013 mali predbežne schválení uchádzači prístup do dátového priestoru, čo im umožnilo vykonať hĺbkovú analýzu. Predbežne schválení uchádzači boli takisto vyzvaní, aby predložili nezáväzné predbežné ponuky do 5. júna 2013 a záväzné ponuky do 20. júna 2013. Podľa verejne dostupných informácií po odstúpení predbežne schválených uchádzačov od transakcie zostala spoločnosť GFR jediným uchádzačom, ktorý do 20. júna 2013 ponúkol cca 202 mil. EUR za 51 % podiel a sľúbil ďalšie investície vo výške cca 201,4 mil. EUR. (28)

                     (35)

                     Medzitým 12. júna 2013 Rumunsko konvertovalo na vlastné imanie vo výške 1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR) dlhy spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură a štátnemu rozpočtu (vo forme splatných príspevkov na sociálne zabezpečenie a splatnej dane) (29).

                     (36)

                     Rumunsko plánovalo schválenie hlavných podmienok zmluvy o kúpe a predaji podielov na obdobie od 25. júna 2013 do 1. augusta 2013 s cieľom dokončiť transakciu v októbri 2013. Spoločnosť GFR však nezaplatila kúpnu cenu do stanoveného termínu a k privatizácii nedošlo.

                     (37)

                     Dvaja ďalší uchádzači – OmniTRAX a konzorcium Transferoviar Group a Donau-Finanz –, ktorí v roku 2013 okrem spoločnosti GFR vyjadrili svoj záujem o kúpu spoločnosti CFR Marfă, od ponuky odstúpili. Následne podľa rozličných vyhlásení vlády v tlači existovali ďalšie privatizačné plány, ale žiadny z nich sa napokon neuskutočnil (napríklad v r. 2015 bola oznámená privatizácia s prvotnou verejnou ponukou akcií, ale projekt bol zrušený) (30).

               2.4.   Finančná situácia spoločnosti CFR Marfă po neúspešnej privatizácii

                     (38)

                     Celkový dlh spoločnosti CFR Marfă v roku 2013 výrazne klesol vďaka konverzii dlhu na vlastné imanie, ale bezprostredne potom sa začal znovu zvyšovať. Po neúspešnej privatizácii spoločnosti CFR Marfă sa celkový dlh postupne zvyšoval: o 9 % v rokoch 2014 a 2015, keď dosiahol 788,25 mil. RON (cca 171 mil. EUR), a o 10 % v r. 2016, keď dosiahol sumu 868,13 mil. RON (cca 189 mil. EUR, pozri tabuľku 4). Celkový dlh sa v nasledujúcich rokoch naďalej plynule zvyšoval a v r. 2018 dosiahol 1 214,66 mil. RON (cca 264 mil. EUR), čo zodpovedá zvýšeniu o 20 % v porovnaní s výškou dlhu 1 013,13 RON (cca 220 mil. EUR) v r.2017 (31).

                     (39)

                     Po neúspešnej privatizácii pokračoval rast krátkodobých záväzkov spoločnosti CFR Marfă o 32 % v r. 2014, o 21 % v r. 2015 a o 19 % v r. 2016, ktoré predstavovali najväčšiu časť dlhov (92 % v r. 2015 a 99,7 % v r. 2016, pozri tabuľku 5), kým záväzky z obchodného styku spoločnosti CFR Marfă sa plynule zvýšili z 251,34 mil. RON (cca 55 mil. EUR) v r. 2013 na 731,54 mil. RON (cca 159 mil. EUR) v r. 2016, opäť s väčšinou (90 % v r. 2016) týchto záväzkov z obchodného styku pripísateľných podnikom vo vlastníctve štátu. Najmä záväzky spoločnosti CFR Marfă z obchodného styku so spoločnosťou CFR Infrastructură sa takmer strojnásobili z 213,47 mil. RON (cca 46 mil. EUR) v r. 2013 na 623,5 mil. RON (cca 135,5 mil. EUR) v r. 2016 (pozri tabuľky 5 a 6).

                     (40)

                     Po miernom zlepšení v roku 2014 [prevádzková strata 27,16 mil. RON (cca 6 mil. EUR) v r. 2014 v porovnaní so stratou 262,92 mil. RON (cca 57. mil. EUR) v r. 2013] sa finančná situácia spoločnosti CFR Marfă ďalej zhoršovala. V roku 2015 bola vykázaná strata 159,19 mil. RON (cca 35 mil. EUR) a v r. 2016 strata 154,78 mil. RON (cca 34 mil. EUR). Vlastné imanie spoločnosti CFR Marfă sa opäť znížilo o 47 %, t. j. z 566,2 mil. RON (cca 123 mil. EUR) v r. 2013 na 302 mil. RON (cca 66 mil. EUR) v r. 2016 (pozri tabuľku 4).

                     (41)

                     Finančné ťažkosti spoločnosti CFR Marfă je potrebné posudzovať v širších súvislostiach ovplyvňujúcich faktorov, okrem zvýšenej hospodárskej súťaže zo strany (domácich a zahraničných) súkromných železničných nákladných dopravcov a iných druhov dopravy. Podľa verejne dostupných správ k týmto dodatočným faktorom patrí najmä nesprávne riadenie, netransparentnosť a nezodpovednosť, obrovské náklady, značné nedostatky pri plnení zmlúv s inými podnikmi vo vlastníctve štátu (z ktorých niektoré sú samy v ťažkostiach), zastarané železničné koľajové vozidlá, manažéri odchádzajúci zo spoločnosti a nastupujúci k priamym konkurentom, ako aj korupcia údajne odčerpávajúca spoločnosti významné sumy finančných zdrojov (miliónov eur) alebo zmluvy s dôležitými zákazníkmi, ako sa uvádzalo v tlači (32) (33) a v rôznych úradných oznámeniach pre relevantné štátne agentúry (34).

               2.5.   Rozsah formálneho vyšetrovacieho konania

                     (42)

                     Komisia začala 18. decembra 2018 formálne konanie vo veci piatich podporných opatrení:

                           Opatrenie č. 1
                        : nevymáhanie neustále rastúcich dlhov voči štátu (dlžné príspevky na sociálne zabezpečenie a neuhradené dane) prinajmenšom od roku 2010 do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 (opatrenie č. 3), ktorou sa všetky dlhy po lehote splatnosti voči štátu konvertovali na vlastné imanie spoločnosti CFR Marfă.

                           Opatrenie č. 2
                        : nevymáhanie neustále rastúcich dlhov spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură prinajmenšom od roku 2010 do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 (opatrenie č. 3), ktorou sa konvertovalo 85 % dlhov spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură na vlastné imanie spoločnosti CFR Marfă.

                           Opatrenie č. 3
                        : konverzia dlhu na vlastné imanie vo výške 1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR) v roku 2013.

                           Opatrenie č. 4
                        : pokračujúce nevymáhanie dlhov voči štátu (dlžné príspevky na sociálne zabezpečenie a neuhradené dane) po konverzii dlhov na vlastné imanie v roku 2013.

                           Opatrenie č. 5
                        : pokračujúce nevymáhanie neustále rastúcich dlhov spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură po konverzii dlhov na vlastné imanie v roku 2013.

                     (43)

                     Komisia v rozhodnutí o začatí konania uviedla predbežný záver, podľa ktorého uvedené opatrenia vyžadovali štátne zdroje a boli pripísateľné štátu. Navyše vzhľadom na pravdepodobnosť, že žiadny racionálne uvažujúci súkromný prevádzkovateľ by takéto opatrenia pre spoločnosť CFR Marfă nebol nevykonal, dospela Komisia k predbežnému stanovisku, že opatreniami sa spoločnosti CFR Marfă poskytla nenáležitá výhoda, pričom takáto výhoda by bola selektívna, keďže spoločnosť CFR Marfă bola jej jediným príjemcom.

                     (44)

                     Komisia takisto uviedla, že opatrenia pravdepodobne mohli ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi, keďže spoločnosť CFR Marfă súťažila s ďalšími železničnými nákladnými dopravcami z ostatných členských štátov. Opatrenia umožnili spoločnosti CFR Marfă pokračovať v činnosti bez toho, aby tak ako iní konkurenti musela čeliť dôsledkom, ktoré by zvyčajne vyplynuli z jej slabých finančných výsledkov.

                     (45)

                     Na základe uvedeného Komisia predbežne dospela k názoru, že opatrenia môžu predstavovať štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                     (46)

                     Komisia takisto vyslovila pochybnosti o zlučiteľnosti opatrení, najmä preto, že rumunské orgány neuviedli žiadne možné dôvody zlučiteľnosti. Podľa predbežného názoru Komisie bolo možné spoločnosť CFR Marfă považovať za podnik v ťažkostiach v zmysle usmernení o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu nefinančných podnikov v ťažkostiach (ďalej len „usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu“) z rokov 2004 a 2014 (35) okrem iného vzhľadom na skutočnosť, že spoločnosť od roku 2010 spĺňala podmienky na vyhlásenie konkurzu.

                     (47)

                     Kritériá zlučiteľnej záchrany a reštrukturalizácie pomoci uvedené v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu však neboli splnené ani pri jednom z opatrení. Najmä v prípade chýbajúceho oznámeného plánu reštrukturalizácie (rumunské orgány neuplatňovali oprávnenosť opatrení ako pomoci na reštrukturalizáciu) Komisia nemohla posúdiť potrebné zložky reštrukturalizácie vrátane investičných a modernizačných opatrení, ani vyhodnotiť, či by takéto opatrenia viedli k obnoveniu dlhodobej životaschopnosti spoločnosti, a či by sa obmedzili na minimum, aby sa zabránilo neprimeranému narušeniu hospodárskej súťaže. Rumunské orgány napokon nenavrhli žiadne zmysluplné kompenzačné opatrenia.

                     (48)

                     Rovnako, keďže opatrenia boli prijaté v rozpore z oznamovacou povinnosťou a povinnosťou zdržať sa konania podľa článku 108 ods. 3 ZFEÚ, Komisia uviedla, že zrejme predstavujú neoprávnenú štátnu pomoc. Pri neexistencii oznámenia plánu reštrukturalizácie a na základe toho, že správanie verejných veriteľov nebolo v súlade so zásadou súkromného subjektu v trhovom hospodárstve, pričom neboli splnené požiadavky uplatniteľných usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z r. 2004 a 2014, týchto päť opatrení nemohlo byť vyhlásených za zlučiteľné s vnútorným trhom.

               3.   PRIPOMIENKY K ROZHODNUTIU O ZAČATÍ KONANIA

         3.1.   Pripomienky zainteresovaných strán

                     (49)

                     Sťažovateľ predložil svoje pripomienky k rozhodnutiu o začatí konania v zákonnej lehote a súhlasil so zisteniami Komisie v rozhodnutí o začatí konania. Sťažovateľ najmä predložil ďalšie pripomienky k dvom aspektom uvedeným v rozhodnutí o začatí konania, konkrétne k tvrdeniu Rumunska, že CFR Marfă je spoločnosť „strategického významu“ a k tvrdeniam Rumunska, že spoločnosť CFR Infrastructură neodpustila spoločnosti CFR Marfă jej dlh a v skutočnosti podnikla rozhodné kroky na vymoženie svojich pohľadávok od spoločnosti CFR Marfă v období 2013 – 2017.

                     (50)

                     Po prvé, sťažovateľ tvrdí, že na rozdiel od tvrdenia Rumunska, spoločnosť CFR Marfă nemá „strategický význam“ v odvetví železničnej nákladnej dopravy v Rumunsku.

                     (51)

                     Sťažovateľ, ktorý zastupuje združenie prevádzkovateľov nákladnej železničnej dopravy, považuje za nekorektné tvrdenie, že spoločnosť CFR Marfă je jediným prevádzkovateľom, ktorý má požadované zdroje a organizačnú kapacitu na konanie v prípade krízy, a uvádza príklad najmenej desiatich dopravcov, ktorí prepravujú veľké objemy nákladu (36), a teda sú porovnateľní so spoločnosťou CFR Marfă, pokiaľ ide o zdroje.

                     (52)

                     Čo sa týka dopravy vojenského tovaru, sťažovateľ tvrdí, že ktorýkoľvek súkromný prevádzkovateľ by mohol požiadať o vydanie rovnakého osobitného povolenia, akého držiteľom je spoločnosť CFR Marfă. Nedostatočný záujem o podanie žiadosti o takéto povolenie je podľa názoru sťažovateľa spôsobený obmedzeným dopytom po takýchto dopravných službách.

                     (53)

                     Po druhé, sťažovateľ sa domnieva, že žiadne z tvrdení uvedených Rumunskom, podľa ktorých štát vymohol dlhy spoločnosti CFR Marfă, nie je pravdivé.

                     (54)

                     Hoci na jednej strane sťažovateľ potvrdzuje, že spoločnosť CFR Infrastructură začala určité konanie na vymáhanie časti dani za používanie infraštruktúry, ktorú jej spoločnosť CFR Marfă dlhuje, poznamenáva, že vymohla iba časť z celkovej dlžnej sumy. Konkrétne hoci spoločnosť CFR Infrastructură mala vykonateľné tituly (príkazy na obstavenie, t. j. príkazy určené tretím stranám, ktoré sú dlžníkmi spoločnosti CFR Marfă, aby svoj dlh previedli na spoločnosť CFR Infrastructură) vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR), uhradených bolo iba […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (37) [z celkovej dlžnej sumy po lehote splatnosti vo výške najmenej […] mil. RON (cca […] mil. EUR)].

                     (55)

                     Sťažovateľ ďalej tvrdí, že od podania sťažnosti Komisii v marci 2017 suma neuhradených daní za používanie infraštruktúry, ktorú spoločnosť CFR Marfă dlhuje spoločnosti CFR Infrastructură, neustále rástla, a napriek tomu spoločnosť CFR Marfă pokračovala v používaní siete nákladnej železničnej dopravy spoločnosti CFR Infrastructură.

                     (56)

                     Sťažovateľ cituje dva dokumenty, ktorými podporuje tento názor:

                                 a)

                                 Oznámenie predstavenstva spoločnosti CFR Marfă vydané 23. marca 2018, v ktorom sa uvádza, že daň za používanie infraštruktúry, ktorú dlhuje CFR Marfă spoločnosti CFR Infrastructură vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR), pozostávala zo sumy […] mil. RON (cca […] mil. EUR) ako hlavného dlhu a […] mil. RON (cca […] mil. EUR) vo forme sankcií (38).

                                 b)

                                 List adresovaný spoločnosti CFR Marfă od právnej divízie spoločnosti CFR Infrastructură z 26. marca 2018, v ktorom spoločnosť CFR Infrastructură odhadla, že dlh spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură bol […] mil. RON (cca […] mil. EUR), z toho suma […] mil. RON (cca […] mil. EUR) bola po lehote splatnosti (39).

                     (57)

                     Sťažovateľ sa preto domnieva, že napriek pokračujúcemu neplateniu a akumulovaniu dlžnej sumy dane za používanie infraštruktúry, spoločnosť CFR Marfă pokračovala v používaní železničnej nákladnej traťovej infraštruktúry spravovanej spoločnosťou CFR Infrastructură bez prekážky, a teda mala prospech z ďalšej štátnej pomoci. Navyše sťažovateľ vysvetľuje, že spoločnosť CFR Infrastructură výslovne potvrdila, že spoločnosť CFR Marfă by mala byť schopná vykonávať svoje obchodné činnosti a že neprijme žiadne opatrenie, ktoré by malo za následok zablokovanie činností spoločnosti CFR Marfă (40). Konkrétne v liste spoločnosti CFR Marfă spoločnosť CFR Infrastructură vysvetľuje, že „[So zreteľom na uvedené poukazujeme na to, že] počas trvania tohto konania CNCF ‚CFR‘ SA zvážila situáciu dlžníka a pokračovala vo vymáhaní nesplatených dlhov v právnom rámci bez zablokovania obchodnej činnosti SNTFM ‚CFR Marfă‘ SA“.

                     (58)

                        Na druhej strane sťažovateľ trvá aj na tom, že tvrdenie Rumunska citované v rozhodnutí o začatí konania o tom, že v roku 2017 spoločnosť CFR Marfă „už nemala žiadny dlh voči štátnemu rozpočtu“, je zavádzajúce a nesprávne. Sťažovateľ poznamenáva, že spoločnosť CFR Marfă naďalej pôsobí na trhu, a teda nepretržite akumuluje dlhy voči štátnemu rozpočtu.

                     (59)

                     Sťažovateľ uvádza aj oznámenie spoločnosti CFR Marfă, v ktorom spoločnosť potvrdzuje že „[n]ie je schopná splácať aktuálne dlhy voči zamestnancom, štátnemu rozpočtu a dodávateľom, a najmä nebude schopná zúčastniť sa 29. marca 2018 na dvoch hlavných verejných obstarávaniach v oblasti dopravy pre dosiahnutie požadovaného príjmu za činnosti spoločnosti. Tieto dve verejné obstarávania sú [Energetický komplex Oltenia] a [Štátny solivar SALROM].“ (41)

                     (60)

                     Sťažovateľ napokon znovu pripomína svoje názory už uvedené v dodatku k sťažnosti z 12. septembra 2017 týkajúce sa negatívnych účinkov pomoci, najmä že i) pomoc má závažný rušivý vplyv na hospodársku súťaž na liberalizovanom rumunskom trhu železničnej nákladnej dopravy uprednostňovaním spoločnosti CFR Marfă pred jej konkurentmi; ii) pomoc mala za následok výrazné zhoršenie stavu koľajovej infraštruktúry v Rumunsku a iii) takéto narúšanie ešte zhoršuje rumunský štát, ktorý porušuje právne predpisy o verejnom obstarávaní diskriminačným udeľovaním zákaziek verejného sektora železničnej nákladnej dopravy spoločnosti CFR Marfă. Pokiaľ ide o posledné uvedené body, sťažovateľ uznáva, že tieto problémy nie sú vecou posudzovania štátnej pomoci Komisiou.

                     (61)

                     Na záver sťažovateľ vo svojich pripomienkach k rozhodnutiu o začatí konania zdôrazňuje, že trvanie rôznych opatrení pomoci bolo značne dlhé a že pomoc mala obzvlášť rušivý vplyv na súkromných prevádzkovateľov nákladnej železničnej dopravy v Rumunsku. Preto žiada Komisiu, aby nariadila príkaz na pozastavenie pomoci s cieľom zastaviť poskytovanie štátnej pomoci spoločnosti CFR Marfă vo forme nevymáhania platieb dane za používanie infraštruktúry a akumulovaných dlhov voči štátnemu rozpočtu (t. j. opatrení č. 4 a 5).

               3.2.   Pripomienky Rumunska

                     (62)

                     Rumunsko sa domnieva, že žiadne z opatrení vymedzených v rozhodnutí Komisie o začatí formálneho vyšetrovacieho konania nepredstavuje nezlučiteľnú štátnu pomoc a predkladá viacero dôvodov. Po prvé, vo všeobecnej pripomienke Rumunsko tvrdí, že činnosti vykonávané spoločnosťou CFR Marfă majú pre štát strategický význam. Po druhé, Rumunsko sa vyjadrilo ku každému z opatrení, ktoré sú predmetom rozhodnutia o začatí konania v pripomienkach zhrnutých ďalej v pododdieloch 3.2.3 až 3.2.5.

               3.2.1.   Pripomienky Rumunska, ktoré sa týkali strategického významu spoločnosti CFR Marfă a uplatniteľnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ

                     (63)

                     Rumunsko tvrdí, že spoločnosť CFR Marfă je obchodná spoločnosť strategického významu pre štát, ktorá okrem súťaženia na trhu železničnej nákladnej dopravy so súkromnými prevádzkovateľmi nákladnej železničnej dopravy vykonáva aj činnosti súvisiace s potrebami obrany krajiny a členstvom v NATO a venuje sa takisto preprave strategických materiálov v odvetviach najvyššieho významu pre hospodárstvo krajiny, v odvetviach energetiky a sociálneho zabezpečenia.

                     (64)

                     Rumunsko argumentuje, že spoločnosť CFR Marfă má tieto povinnosti súvisiace s potrebami obrany krajiny (42):

                                 i)

                                 zúčastňovať sa spolu s ďalšími zodpovednými zainteresovanými stranami na navrhovaní a vykonávaní plánu mobilizácie;

                                 ii)

                                 zabezpečovať potrebné rezervy a kapacity (železničné koľajové vozidlá, zariadenia na trajektovú dopravu, personál atď.) na plnenie mobilizačných úloh. Aj keď tieto rezervy môžu byť využité na obchodnú činnosť spoločnosti CFR Marfă v železničnej nákladnej doprave, spoločnosť CFR Marfă je povinná vytvárať tieto rezervy na rôznych miestach vnútroštátnej železničnej siete, za ktoré jej orgány neponúkajú náhradu. Navyše, keď tieto rezervy viac nebudú potrebné na obchodné účely, pretože dopyt po doprave už neexistuje, takéto zdroje sa nesmú vyradiť a musia sa udržiavať vo funkčnom stave na náklady spoločnosti CFR Marfă, čo pokrýva súvisiace náklady z príjmov za ostatné dodávky služieb. Odhad nákladov súvisiacich s vytvorením a údržbou týchto rezerv vo funkčnom stave poskytlo Rumunsko až veľmi neskoro počas konania (43) vzhľadom na skutočnosť, že „verejné orgány nepripravili žiadnu metodiku výpočtu na takýto účel“ a pretože takéto informácie by boli označené ako štátne tajomstvo. (44) Na základe informácií poskytnutých Rumunskom by celkové odhadované náklady na údržbu rezerv na obranné účely dosiahli […] mil. RON ([…] mil. EUR) za obdobie od roku 2008 do roku 2018 a […] mil. RON ([…] mil. EUR) za obdobie od roku 2010 do roku 2018;

                                 iii)

                                 vyhotovovať dokumenty súvisiace s doplňovaním potrebných pracovných síl;

                                 iv)

                                 zabezpečovať civilnú ochranu svojich vlastných zamestnancov, cestujúcich a tovaru zvereného na dopravné účely v prípade osobitných okolností vrátane kalamít;

                                 v)

                                 vykonávať vojenskú prepravu (na úrovni NATO aj na vnútroštátnej úrovni) s cieľom zabezpečiť kontinuitu prepravy vojska a materiálov v čase pokoja a v prípade krízy, kalamít a vojnových alebo iných osobitných okolností, ako aj dodávať vozne, personál a iné zdroje na žiadosť ministerstva národnej obrany. Tieto povinnosti spoločnosť CFR Marfă plní a základe ustanovení protokolov, spoločných nariadení a dohôd (45) uzavretých medzi ministerstvom národnej obrany a ministerstvom dopravy, výstavby a cestovného ruchu, ako aj na základe príslušných dohôd medzi Rumunskom a NATO. Podiel vojenskej prepravy Rumunsko odhadlo na […] % ročného obratu spoločnosti CFR Marfă (46), ale neuviedlo jeho podrobný odôvodnený výpočet s odvolaním sa na štátne tajomstvo;

                                 vi)

                                 udržovať a rozvíjať trajektovú linku určenú na predĺženie paneurópskeho koridoru IV ako prostriedku spojenia medzi Európou a Áziou. Rumunsko tvrdí, že keďže trajektové linky, ktoré spájajú Európu a Áziu z konstanského prístavu, nie sú ziskové a spôsobujú straty (47), trajekty, ktoré vlastní spoločnosť CFR Marfă, boli zakotvené v námornom prístave Konstanca a v období 2008 – 2018 nevykonávali žiadnu obchodnú činnosť. Rumunsko vysvetľuje, že náklady na údržbu trajektov [ktoré sú zahrnuté v údajoch poskytnutých v bode ii) odôvodnenia 64] by dosiahli sumu […] mil. RON ([…] mil. EUR) za obdobie 2008 – 2018 a […] mil. RON ([…] mil. EUR) za obdobie 2010 – 2018 (48).

                     (65)

                     Rumunsko ďalej argumentuje, že okrem potrieb obrany krajiny spoločnosť CFR Marfă má strategický význam aj preto, že poskytuje prepravy uhlia a iných strategických výrobkov najväčším priemyselným zákazníkom (ktorými sú hlavne podniky vo vlastníctve štátu ako Complexul Energetic Oltenia, Complexul Energeitc Hunedoara, CET Govora a ďalšie uhoľné elektrárne), ktorí vyrábajú také základné médiá, ako sú elektrina, teplo a teplá voda. Podľa Rumunska sa táto preprava uskutočňuje zvyčajne na základe zmlúv uzavretých po verejnom obstarávaní, na ktorom sa zúčastňujú ďalší súkromní prevádzkovatelia v súťaži so spoločnosťou CFR Marfă, ale v časoch krízy (napr. za nepriaznivých poveternostných podmienok, ako je sneženie, búrky, suchá) môžu prepravu takýchto zásielok požadovať verejné orgány aj mimo existujúcich zmlúv. Rumunsko tvrdí, že vodné elektrárne a veterné systémy nemajú požadovanú kapacitu na krytie deficitu elektriny spôsobenú znížením produkcie tepelných elektrární, ktoré sú hlavnými zdrojmi elektriny (samotný komplex Complexul Energetic Oltenia pokrýva 20 až 30 % celkovej výroby elektriny v Rumunsku). Podľa Rumunska zabezpečenie kontinuity dodávok takýchto strategických materiálov týmto priemyselným zákazníkom je teda potrebné na udržanie životnej úrovne obyvateľstva a zabránenie negatívnemu vplyvu na činnosti hospodárskych subjektov, pričom sa takáto preprava stáva vecou národnej bezpečnosti, ako potvrdil Ústavný súd Rumunska v zisteniach rozsudku č. 91 z 28. februára 2018 (49).

                     (66)

                     Okrem toho Rumunsko tvrdí, že akumulovanie dlhov za služby strategickej prepravy poskytované spoločnosťou CFR Marfă jej odvetvovým zákazníkom (hlavne podnikom vo vlastníctve štátu uvedeným v odôvodnení 65) bolo hlavnou príčinou akumulovania dlhov spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči agentúre ANAF. Rumunsko odhaduje, že suma zodpovedajúca sankciám a úrokom z dôvodu nesplácania dlhu spoločnosti CFR Marfă agentúre ANAF bude zodpovedať sume dlhu akumulovaného týmito podnikmi vo vlastníctve štátu za služby strategickej prepravy poskytované spoločnosťou CFR Marfă (50).

                     (67)

                     Rumunsko takisto poznamenáva, že spoločnosť CFR Marfă a ďalšie verejné subjekty sa povinne (bezodplatne) zúčastňovali na rôznych cvičeniach (napr. simuláciách železničných nehôd) organizovaných verejnými orgánmi (napr. Generálnym inšpektorátom pre mimoriadne situácie) a že spoločnosť CFR Marfă poskytovala zdroje nákladnej dopravy bez akejkoľvek peňažnej náhrady v záujme a v prospech určitých verejných orgánov alebo verejných inštitúcií (formou úschovy a skladovania položiek, okrem iných pre Agentúru štátnych rezerv, prenájmu špeciálnej techniky na konkrétne zásahy pre ústredné zimné veliteľstvo) (51). Rumunsko neposkytlo žiadne vyčíslenie nákladov, ktoré vznikli pri uvedených činnostiach.

                     (68)

                     Rumunsko tvrdí, že spoločnosť CFR Marfă je jediný prevádzkovateľ, ktorý vlastní kapacity potrebné na zabezpečenie riadneho a včasného plnenia uvedených povinností v oblasti obrany a národnej bezpečnosti. Rumunsko argumentuje, že v dôsledku toho vymáhanie dlhov spoločnosti CFR Marfă vykonávacím konaním, okamžitou likvidáciou alebo začatím konkurzného konania nie je prijateľným riešením, pretože by mohlo mať za následok dlhé obdobia, keď by sa zdroje požadované na účely národnej bezpečnosti a obrany krajiny nedali využívať (52).

                     (69)

                     Preto so zreteľom na ustanovenia článku 107 ods. 1 ZFEÚ, článku 4 Zmluvy o EÚ a bodu 17 oznámenia Komisie o pojme štátna pomoc uvedenom v článku 107 ods. 1 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (2016/C 262/01) (ďalej len „oznámenie o pojme štátna pomoc“) (53) Rumunsko argumentuje, že:

                                 a)

                                 všetky uvedené okolnosti umožňujú rumunským orgánom prijať akékoľvek opatrenie určené na zabezpečenie územnej celistvosti, udržanie verejného poriadku a zaistenie národnej bezpečnosti, a to aj v prípade, ak by také opatrenie ovplyvnilo hospodársku súťaž v určitej oblasti;

                                 b)

                                 akékoľvek opatrenie prijaté v záujme a na účely zaistenia národnej bezpečnosti, územnej celistvosti a verejného poriadku, bez ohľadu na to, či sa považuje za štátnu pomoc alebo nie, je zlučiteľné s pravidlami Spoločenstva (54).

                     (70)

                     Inými slovami, Rumunsko sa domnieva, že prijatím opatrení č. 1 až 3 a 5 v prípade spoločnosti CFR Marfă so zámerom zabezpečiť kontinuitu vojenskej prepravy a prepravy strategických materiálov, ako aj splniť iné povinnosti súvisiace s účelmi národnej bezpečnosti a obrany štátu, Rumunsko vykonáva svoje verejné právomoci, a to je dôvod, prečo by sa nemal uplatniť článok 107 ods. 1 ZFEÚ v zmysle ustanovení článku 4 Zmluvy o EÚ a bodu 17 oznámenia o pojme štátna pomoc.

               3.2.2.   Pripomienky Rumunska k pripomienkam predloženým sťažovateľom k strategickému významu spoločnosti CFR Marfă

                     (71)

                     Rumunsko tvrdí, že informáciami, ktoré poskytol sťažovateľ, sa nepreukazuje, že súkromní prevádzkovatelia majú kapacitu na nahradenie spoločnosti CFR Marfă na trhoch strategickej a vojenskej prepravy z týchto dôvodov:

                     (72)

                        Po prvé, Rumunsko sa domnieva, že skutočnosť, že súkromní prevádzkovatelia nie sú v stave nahradiť činnosti spoločnosti CFR Marfă, je podporená realitou na trhu. Na tento účel Rumunsko uvádza príklad verejného obstarávania organizovaného v r. 2014 spoločnosťou Complexul Energetic Oltenia, v ktorom bola odmietnutá ponuka konzorcia trojice súkromných prevádzkovateľov (GFR, Unicom Transit a Servtrans Invest), pretože jeho členovia nemali technické ani prevádzkové kapacity požadované v podmienkach verejného obstarávania, a to napriek tomu, že ponuka konzorcia bola finančne výhodnejšia. Vnútroštátny súd zamietol odvolanie konzorcia a potvrdil správnosť zistení o nedostatočných technických a prevádzkových kapacitách členov konzorcia podľa požiadaviek v súťažných podkladoch.

                     (73)

                     Rumunsko ďalej tvrdí, že nedostatočný záujem súkromných prevádzkovateľov o vojenskú prepravu súvisí nielen s veľmi nízkym dopytom o tento druh dopravných služieb, ale aj so skutočnosťou, že vojenská preprava a príslušné požiadavky rýchlo reagovať na objednávky takejto prepravy (s prednosťou pred akoukoľvek súkromnou prepravou) si vyžadujú mať rezervy z rôznych zdrojov (napr. železničných koľajových vozidiel, trajektov atď.) rozmiestnených na rozličných miestach vnútroštátnej železničnej siete. Podľa Rumunska to znižuje efektívnosť využitia takýchto zdrojov a za toto zníženie efektívnosti orgány neposkytujú náhradu, čo nie je zaujímavé pre súkromných prevádzkovateľov. Navyše Rumunsko tvrdí, že spoločnosť CFR Marfă vlastní približne 93 % národného vozňového parku a je jediným prevádzkovateľom, ktorý môže plniť povinnosť udržiavania mobilizačných rezerv, zatiaľ čo súkromní prevádzkovatelia používajú väčšinou vozne prenajaté od zahraničných spoločností, ktoré nemôžu tvoriť mobilizačné rezervy.

                     (74)

                     Rumunsko sa preto domnieva, že súkromní prevádzkovatelia nemôžu nahradiť spoločnosť CFR Marfă na trhu vojenskej prepravy, ako sa ďalej potvrdzuje ustanoveniami rozhodnutia Najvyššej rady národnej obrany z roku 2013, ktorými sa vyžaduje zahrnúť do zmluvy o privatizácii spoločnosti CFR Marfă klauzuly, ktorými by sa nadobúdateľ zaviazal zabezpečovať plnenie všetkých strategických povinností v súčasnosti uložených spoločnosti CFR Marfă v oblasti národnej bezpečnosti a obrany štátu (55).

                     (75)

                        Po druhé, Rumunsko takisto tvrdí, že poskytovanie dopravných služieb v záujme národnej obrany v mnohých prípadoch znamená sprístupnenie utajovaných informácií na rôznych úrovniach utajenia, čo znamená, že súkromní prevádzkovatelia, ktorí majú záujem o poskytovanie takýchto dopravných služieb, by museli byť držiteľmi určitých osvedčení o priemyselnej bezpečnosti. Súkromným prevádzkovateľom železničnej dopravy s najväčšími trhovými podielmi v Rumunsku (členovia OPSFPR) by s najväčšou pravdepodobnosťou bolo takéto osvedčenie o priemyselnej bezpečnosti na poskytovanie prepravy strategického a obranného významu odmietnuté, pretože by nespĺňali prísne požiadavky na získanie takýchto osvedčení. Rumunsko uvádza viaceré možné dôvody odmietnutia osvedčení členom OPSFPR:

                                 a)

                                 akcionári alebo iné osoby s rozhodovacími právomocami v spoločnosti:

                                             1.

                                             boli odsúdení za korupciu konečným rozsudkom (56);

                                             2.

                                             boli obžalovaní z korupcie (57);

                                             3.

                                             boli obžalovaní zo založenia zločineckej skupiny, z daňového úniku a legalizácie príjmu z trestnej činnosti (58);

                                             4.

                                             sú cudzími štátnymi príslušníkmi alebo podnikmi;

                                 b)

                                 dotknutí prevádzkovatelia mali dlhy alebo vykázali významné straty;

                                 c)

                                 prevádzkovatelia podnikajú so subjektmi v štátoch, ktoré sa v stratégiách národnej obrany Rumunska schválených rozhodnutiami vlády označujú ako krajiny predstavujúce pre Rumunsko bezpečnostné riziko (najmä krajiny bývalého Sovietskeho zväzu).

                     (76)

                     Rumunsko preto tvrdí, že spoločnosť CFR Marfă je de facto jediným prevádzkovateľom na trhu, ktorý má potrebnú kapacitu vykonávať prepravu strategického a vojenského materiálu, ako aj plniť ďalšie povinnosti súvisiace s účelmi národnej bezpečnosti a obrany štátu. V dôsledku toho sa Rumunsko domnieva, že so zreteľom na uvedené okolnosti a vzhľadom na realitu nedávneho konfliktu v blízkosti rumunských hraníc (na Ukrajine), kvôli ktorému sa vyše päťnásobne zvýšil objem vojenskej prepravy uskutočnenej spoločnosťou CFR Marfă v porovnaní s rokom 2013, sa Rumunsko oprávnene odvoláva na ustanovenia článku 4 Zmluvy o EÚ a bodu 17 oznámenia o pojme štátna pomoc, keď tvrdí, že článok 107 ods. 1 ZFEÚ nie je uplatniteľný na celú činnosť spoločnosti CFR Marfă.

               3.2.3.   Pripomienky Rumunska k opatreniam č. 1 a 4

                     (77)

                     Pokiaľ ide o opatrenie č. 1, Rumunsko tvrdí, že v záujme zaistenia nesplatených dlžných daní agentúra ANAF začala konanie na ich vymáhanie. Podľa právnych predpisov platných od roku 2004 Národný úrad dôchodkového zabezpečenia (CNPP), Národná agentúra zamestnanosti (ANOFM) a národný Úrad zdravotného poistenia (CNAS) nevyberajú priamo príspevky od rumunských hospodárskych subjektov a iných osôb; jedinou agentúrou, ktorá zodpovedá za túto úlohu, je ANAF, ktorá následne rozdeľuje rôznym orgánom sumy vybrané v ich mene (59).

                     (78)

                     Pokiaľ ide o predošle opísaný dlh spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu v rámci opatrenia č. 1 (pozri tabuľku 8), Rumunsko tvrdí, že agentúra ANAF konala ako súkromný subjekt v trhovom hospodárstve, pretože vypočítala spoločnosti CFR Marfă úroky a sankcie na dlhy po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu. Rumunsko najmä tvrdí, že spoločnosti CFR Marfă boli na dlhy po lehote splatnosti voči štátneho rozpočtu vypočítané tieto úrokové sadzby: i) denná úroková sadzba 0,1 % počas obdobia od 1. 1. 2006 do 30. 6. 2010; ii) denná úroková sadzba 0,05 % počas obdobia od 1. 7. 2010 do 30. 9. 2010; iii) denná úroková sadzba 0,04 % počas obdobia od 1. 10. 2010 do 28. 2. 2014 (60). Rumunsko zároveň vysvetľuje, že oneskorená platba fiškálnych záväzkov sa dodatočne sankcionuje pokutou za oneskorenú platbu takto: i) ak sa daňové záväzky po lehote splatnosti uhradia neskôr ako 30 dní ale najneskôr do 90 dní od dátumu splatnosti, pripočíta sa k istine pokuta za omeškanie vo výške 5 % istiny; ii) po uplynutí 90 dní od dátumu splatnosti sa k istine pripočíta pokuta za omeškanie vo výške 15 % istiny. Úhrada pokuty za oneskorenú platbu nezbavuje povinnosti uhradiť úroky (61).

                     (79)

                     Rumunsko ďalej tvrdí, že agentúra ANAF aktívne vymáhala dlhy spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu a vykonala početné donucovacie opatrenia vo forme príkazov a zaistení bankových účtov, hnuteľného a nehnuteľného majetku spoločnosti CFR Marfă.

                     (80)

                     Rumunsko tvrdí najmä, že v roku 2009 agentúra ANAF vydala 12 príkazov na vymáhanie nesplatených dlhov spoločnosti CFR Marfă v celkovej výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR). Rumunsko vysvetľuje, že príkaz je doklad o priamo vymáhateľnej daňovej pohľadávke, čo znamená, že ANAF môže pokračovať v konaní o vymáhaní bez zapojenia súdov v prípade, ak dlžník neuhradí splatné sumy v lehote uvedenej v príkaze. ANAF konkrétne môže potom presadiť exekúciu neuhradených dlhov zaistením aktív a majetku dlžníka a začatím predaja takýchto aktív a takéhoto majetku (62).

                     (81)

                     Po týchto príkazoch nasledovalo jedno zaistenie bankových účtov spoločnosti CFR Marfă vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR), ktoré sa vykonalo a vynieslo úhradu […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (63), a 22 nariadení zaistenia nehnuteľných aktív spoločnosti CFR Marfă s celkovou účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (64). Rumunsko vysvetľuje, že zaistenie uplatnené na hnuteľné alebo nehnuteľné aktíva predstavuje zákonnú hypotéku na takéto aktíva, ktorá umožňuje prednostný nárok na pokračovanie v predaji zaistených aktív s ďalšími dôsledkami, že dlžník nesmie predať zaistené aktíva a môže zaistené aktíva používať len s povolením príslušného orgánu (v tomto prípade agentúry ANAF) (65).

                     (82)

                     Rumunsko ďalej tvrdí, že v rokoch 2010 a 2011 agentúra ANAF vydala 24 príkazov určených spoločnosti CFR Marfă a vysvetľuje, že príkazy na zaistenie a obstavenie určené dlžníkom spoločnosti CFR Marfă (hlavne podnikom vo vlastníctve štátu) neboli v rokoch 2010 a 2011 vydané, aby sa zabránilo významnému sociálnemu vplyvu (66). Rumunsko takisto tvrdí, že do júna 2013 agentúra ANAF nariadila 200 zaistení hnuteľných a nehnuteľných aktív spoločnosti CFR Marfă s celkovou účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR). Rumunsko potom upresňuje, že z týchto 200 zaistení sa 25 zaistení týkalo hnuteľných a nehnuteľných aktív spoločnosti SC de Transport Maritim și de Coastă CFR Ferryboat SA (ďalej len „spoločnosť CFR Ferryboat“) s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR) a 84 zaistení sa týkalo hnuteľných a nehnuteľných aktív spoločnosti SC Intreținere și Reparații Vagoane SA (ďalej len „spoločnosť Wagon Repair and Maintenance“) s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR), ktoré sa obe v júni 2012 zlúčili so spoločnosťou CFR Marfă (pozri odôvodnenie 27) (67).

                     (83)

                     Zo zvyšných 91 zaistení sa desať týkalo nehnuteľných aktív spoločnosti CFR Infrastructură s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR) a posledných 81 zaistení bolo (v novembri a decembri 2012) uložených na hnuteľné a nehnuteľné aktíva spoločnosti CFR Marfă s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (68).

                     (84)

                     Rumunsko k tomu dodáva, že agentúra ANAF vydala spolu 1 440 upovedomení o obstavení finančných prostriedkov dostupných na bankových účtoch spoločností CFR Ferryboat, Wagon Repair and Maintenance a CFR Infrastructură, ako aj 612 príkazov na obstavenie bankových účtov tretích strán (v celkovej výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (69).

                     (85)

                     Rumunsko takisto vysvetľuje, že zaistenie hnuteľných aktív (hlavne vozňov a lokomotív) spoločnosti CFR Marfă s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR, 95 % z celkovej hodnoty 81 zaistení) bolo nariadené až 28. novembra 2012 a nie skôr, pretože tieto hnuteľné veci „predstavovali železničné koľajové vozidlá a lokomotívy, hnuteľné veci používané na činnosti, ktoré sú hlavným zdrojom príjmov spoločnosti CFR Marfă“ a pretože spoločnosť CFR Marfă „vykonáva činnosti národného verejného záujmu s cieľom poskytovať verejnú nákladnú železničnú dopravu a požadované služby národnej obrany“ (70).

                     (86)

                     Rumunsko tvrdí, že po nariadení zaistení aktív spoločnosti CFR Marfă agentúra ANAF žiadala o ich ocenenie a začala postup speňažovania aktív. Speňažovanie aktív sa však nezačalo, keďže exekučné príkazy na dlhy spoločnosti CFR Marfă boli vyrovnané v roku 2013 vykonaním konverzie dlhu na vlastné imanie (71). Rumunsko okrem toho vysvetľuje, že vymáhanie dlhov spoločnosti CFR Marfă v prospech agentúry ANAF exekučným konaním, okamžitou likvidáciou alebo začatím konkurzného konania nebolo prijateľným riešením, pretože by mohlo mať za následok dlhé obdobia, počas ktorých by sa nedali využívať zdroje požadované na účely národnej bezpečnosti a obrany, a to by so zreteľom na nedávne konflikty v regióne mohlo potenciálne ohroziť štát ako taký („Rumunský štát nemôže existovať bez dôležitého nástroja a zdrojov, ktoré bola zo zákona povinná poskytovať s cieľom plniť svoju úlohu a funkcie pri zabezpečovaní svojej územnej celistvosti, udržovaní verejného poriadku a obrane národnej bezpečnosti, a ktorú za aktuálnych okolností nemožno nahradiť“) (72).

                     (87)

                     Pokiaľ ide o opatrenie č. 4, Rumunsko uvádza, že spoločnosť CFR Marfă plne splatila svoje príspevky do štátneho rozpočtu v rokoch 2013 až 2017 a že daňové potvrdenia vydané agentúrou ANAF v rôznych termínoch z tohto obdobia slúžia ako doklad o tom, že spoločnosť CFR Marfă v tomto období neakumulovala žiadny ďalší dlh voči štátnemu rozpočtu (73).

                     (88)

                     Rumunsko konkrétne vysvetľuje, že v tabuľke 7 v rozhodnutí o začatí konania je zoznam daňových povinností za obdobie 2013 – 2016, ktoré vznikli pred záverom účtovného obdobia a ktorých dátum splatnosti bol v nasledujúcom roku. Rumunsko tvrdí, že každý rok od júna 2013 spoločnosť CFR Marfă uhrádzala príslušné splatné sumy na začiatku nasledujúceho roku, t. j. do dátumu splatnosti. Rumunsko tvrdí, že príslušné sumy sú uvedené v ročnej súvahe v súlade s pravidlami na jej vypracovanie, s prihliadnutím na dátumy vzniku a úhrady uvedených daňových povinností. Rumunsko sa domnieva, že posudzovanie údajov o platbách spoločnosti CFR Marfă týkajúcich sa jej daňových povinností na základe údajov zo súvahy je nepresné a že dokumentmi, ktoré by sa mali zohľadniť, sú potvrdenia o zaplatení dane pravidelne vydávané agentúrou ANAF (74). Rumunsko preto predložilo údaje zodpovedajúce daňovým povinnostiam a iným dlhom voči štátnemu rozpočtu takto:

                        Tabuľka 9

                        Daňové povinnosti a iný dlh spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu po konverzii dlhov na vlastné imanie v roku 2013 (v mil. RON)

                                 V mil. RON

                                 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 2017

                                    Daňové povinnosti a iný dlh voči štátnemu rozpočtu

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                    Sumy, ktoré má ANAF vrátiť spoločnosti CFR Marfă

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                    Číslo/dátum potvrdenia o zaplatení dane

                                 1042215/
                                 18.12.2013

                                 1356231/
                                 5.12.2014

                                 107680/
                                 16.12.2015

                                 90817/
                                 12.1.2016

                                 78183/
                                 14.12.2017

                                                Zdroj:

                                             Odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018, oddiel E bod 21.

                     (89)

                     Rumunsko vysvetľuje, že daňové povinnosti spoločnosti CFR Marfă za roky 2016 a 2017 boli predmetom žaloby podanej spoločnosťou CFR Marfă pred odvolacím súdom v Bukurešti. V tejto žalobe spoločnosť CFR Marfă žiadala odvolací súd, aby anuloval rozhodnutie agentúry ANAF, ktorým ANAF zamietla žiadosť spoločnosti CFR Marfă o započítanie nesplatených dlžných daní spoločnosti CFR Marfă za roky 2016 a 2017 vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR), ktoré bola agentúra ANAF povinná zaplatiť spoločnosti CFR Marfă na základe civilného rozsudku č. 1011/2015 Odvolacieho súdu v znení rozhodnutia Najvyššieho kasačného a súdneho dvora č. 998 z 30. marca 2016 (75).

                     (90)

                     Na základe uvedeného sa Rumunsko domnieva, že v období 2013 – 2017 spoločnosť CFR Marfă neregistrovala žiadny dlh voči štátnemu rozpočtu vzhľadom na to, že agentúra ANAF musí započítať/vrátiť sumy vo výške […] mil. RON a […] mil. RON, ktoré by boli nižšie než príslušný dlh agentúry ANAF voči CRF Marfă.

                     (91)

                     Rumunsko napokon poskytlo informácie o tom, že dlh spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti (spolu s úrokmi a sankciami) voči štátnemu rozpočtu dosiahol v roku 2018 sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR) a 28. marca 2019 sa viac ako strojnásobil na […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (76). Rumunsko zdôraznilo, že vo veci tohto dlhu agentúra ANAF nariadila 16 zaistení týkajúcich sa nezaťažených hnuteľných aktív spoločnosti CFR Marfă s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR) a 66 zaistení týkajúcich sa nezaťažených nehnuteľných aktív spoločnosti CFR Marfă s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (77).

               3.2.4.   Pripomienky Rumunska k opatreniam č. 2 a 5

                     (92)

                     Pokiaľ ide o opatrenia č. 2 a 5, Rumunsko trvá na svojom názore, že spoločnosť CFR Infrastructură neoslobodila spoločnosť CFR Marfă od platenia dlhov zodpovedajúcich dani za používanie infraštruktúry.

                     (93)

                     Rumunsko vysvetľuje, že rumunský právny poriadok neumožňuje odpustenie dane za používanie infraštruktúry žiadnemu prevádzkovateľovi železničnej dopravy a že spoločnosť CFR Infrastructură neoslobodí ani spoločnosť CFR Marfă.

                     (94)

                     Rumunsko vysvetľuje, že za nezaplatenie dane za používanie infraštruktúry existujú tri formy sankcionovania dopravcov:

                                 1.

                                 Spoločnosť CFR Infrastructură za každú službu vydáva mesačné faktúry a keď sa takéto finančné povinnosti nesplnili za podmienok prijatých v zmluve o prístupe k železničnej infraštruktúre (ktorá sa uzatvára každý rok), vypočíta a fakturuje permanentne za každý deň omeškania úroky a sankcie za nezaplatenie dane za používanie infraštruktúry (prvá forma sankcie za nezaplatenie dane za používanie infraštruktúry). Sadzba úroku a sankcií je uvedená v tabuľke 7 (odôvodnenie 24). Rovnaké sankcie sa uplatňujú na všetkých prevádzkovateľov nákladnej (aj osobnej) železničnej dopravy bez ohľadu na ich vlastníctvo.

                                 2.

                                 Okrem toho z dôvodu omeškaní platby dane za používanie infraštruktúry spoločnosť CFR Infrastructură neposkytuje zľavu 33 % z dane za používanie infraštruktúry pre vlaky prevádzkované spoločnosťou CFR Marfă v rámci siete CFR, ako poskytuje súkromným prevádzkovateľom (druhá forma sankcie).

                                 3.

                                 Navyše spoločnosť CFR Infrastructură neprijíma a nevytvára dodatočné trasy vlakov podľa záujmov spoločnosti CFR Marfă a jej zákazníkov ako pri súkromných prevádzkovateľoch (tretia forma sankcie).

                     (95)

                     V tejto súvislosti Rumunsko tvrdí, že spoločnosť CFR Infrastructură takisto podala v roku 2015 právne žaloby proti spoločnosti CFR Marfă s cieľom vymôcť dlhy od spoločnosti CFR Marfă. Rumunsko konkrétne tvrdí, že spoločnosť CFR Infrastructură začala arbitrážne a súdne konania týkajúce sa vymáhania dlhov od spoločnosti CFR Marfă takto: v r. 2015 arbitrážne konanie o sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR); v r. 2016 arbitrážne a súdne konanie o sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR); v r. 2017 arbitrážne a súdne konanie o sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR) a v r. 2018 arbitrážne a súdne konanie o sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (78). Podľa Rumunska 100 % týchto súm bolo prisúdených v prospech spoločnosti CFR Infrastructură príslušnými a konečnými súdnymi a arbitrážnymi rozhodnutiami (79).

                     (96)

                     Podľa Rumunska po vydaní týchto rozhodnutí v prospech spoločnosti CFR Infrastructură spoločnosť využila služby exekútorov na vymáhanie prisúdených dlhov vrátane prostredníctvom zmrazenia finančných prostriedkov na bankových účtoch a obstavení, pokiaľ ide o sumy, ktoré spoločnosti CFR Marfă dlhujú jej zákazníci, ako aj zaisteniami hnuteľného a nehnuteľného majetku spoločnosti CFR Marfă (80).

                     (97)

                     Rumunsko rovnako vysvetľuje, že v roku 2016 spoločnosti CFR Infrastructură a CFR Marfă uzavreli dohodu o splátkovom kalendári (ďalej len „dohoda o splátkovom kalendári z roku 2016“) v súvislosti s úhradou sumy […] mil. RON (cca […] mil. EUR), predstavujúcou istinu a úroky priznané spoločnosti CFR Infrastructură v arbitrážnych konaniach v r. 2015 a 2016. Rumunsko vysvetľuje, že suma […] mil. RON bola v plnej výške vymožená núteným výkonom vymáhania dlhu, keď spoločnosť CFR Marfă nedodržala ustanovenia dohody o splátkovom kalendári z r. 2016 (81).

                     (98)

                     Podľa Rumunska do augusta 2018 sa spoločnosti CFR Infrastructură podarilo vymôcť od spoločnosti CFR Marfă – súdnymi a mimosúdnymi opatreniami – vyše […] mil. RON (cca […] mil. EUR), z toho […] mil. RON (cca […] mil. EUR) v období od marca do júla 2018. Ďalej 6. decembra 2018 uzavreli spoločnosti CFR Infrastructură a CFR Marfă dohodu o splátkovom kalendári týkajúcu sa úroku a sankcií splatných spoločnosťou CFR Marfă vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR, ďalej len „dohoda o splátkovom kalendári z r. 2018“). V dohode sa okrem iného uvádza, že 4. decembra 2018 bola po lehote splatnosti celková suma […] mil. RON (cca […] mil. EUR), ktorú dlhuje spoločnosť CFR Marfă spoločnosti CFR Infrastructură, z toho […] mil. RON (cca […] mil. EUR) je suma priznaná spoločnosti CFR Infrastructură siedmimi rozsudkami civilného súdu v roku 2017, ktoré sa práve vykonávajú. Z tejto sumy […] mil. RON (cca […] mil. EUR) predstavujú úroky a […] mil. RON (cca […] mil. EUR) sankcie. V ustanoveniach dohody o splátkovom kalendári z r. 2018 sa takisto uvádza, že istina vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR) sa naďalej bude vymáhať speňažením zaisteného hnuteľného a nehnuteľného majetku spoločnosti CFR Marfă.

                     (99)

                     Rumunsko vysvetľuje, že vymáhanie prostredníctvom obstavenia majetku sa uplatňovalo len dovtedy, kým spoločnosť CFR Marfă dodržiavala povinnosti prevzaté na základe dohôd o splátkovom kalendári, a tvrdí, že spoločnosť CFR Marfă dohodu o splátkovom kalendári z r. 2018 dodržuje. (82)

                     (100)

                     Podľa názoru Rumunska všetko uvedené potvrdzuje skutočnosť, že spoločnosť CFR Infrastructură uplatňuje opatrenia na vymáhanie dlhov a že spoločnosť CFR Marfă nebola oslobodená od ich úhrady (83).

                     (101)

                     Rumunsko sa domnieva, že „spoločnosť CFR Marfă nepožíva preferenčné zaobchádzanie spoločnosťou CFR Infrastructură a nie je a nebola oslobodená od žiadnej právnej povinnosti“ (84). Rumunsko tvrdí, že „[z]a nezaplatenie daní za používanie infraštruktúry ktorýmkoľvek prevádzkovateľom železničnej dopravy spoločnosť CFR SA [spoločnosť CFR Infrastructură] uplatňovala a uplatňuje rovnaké finančné sankcie“ a pripomína, že „[f]inančné sankcie sú sankcie za oneskorené platby vypočítané a uplatňované za neplatenie dlžných poplatkov do dátumu splatnosti rovnakou percentuálnou sadzbou a bez diskriminácie“ (85). Rumunsko ďalej tvrdí, že „[spoločnosť CFR Infrastructură] uplatňuje rovnaké súdne a mimosúdne opatrenia na vymáhanie dlžných súm od ktoréhokoľvek prevádzkovateľa železničnej dopravy“ (86).

                     (102)

                     Rumunsko k tomu dodáva, že nevybratie dane za používanie infraštruktúry spoločnosťou CFR Infrastructură od spoločnosti CFR Marfă je objektívnou okolnosťou a dôsledkom skutočnosti, že iné podniky vo vlastníctve štátu alebo podniky, na ktorých má podiel štát (mnohé z nich pôsobia v odvetví energetiky), zase nevyrovnali svoje dlhy voči spoločnosti CFR Marfă. Rumunsko vysvetľuje, že tieto dlhy voči spoločnosti CFR Marfă sú rádovo rovnakej veľkosti ako sumy, ktoré spoločnosť CFR Marfă dlhuje spoločnosti CFR Infrastructură, a akékoľvek prerušenie dopravných služieb poskytovaných spoločnosťou CFR Marfă by narušilo činnosť vykonávanú týmito konkrétnymi podnikmi na ujmu životnej úrovne obyvateľstva a hospodárskych činností v rôznych oblastiach. Rumunsko tvrdí, že spoločnosť CFR Marfă vykonala kroky na vymáhanie takýchto dlhov v súlade s právnymi predpismi v tejto oblasti (87).

                     (103)

                     Rumunsko ďalej dodáva, že nie je možné uložiť spoločnosti CFR Marfă prísnejšie opatrenia (napríklad požiadať o vyhlásenie konkurzu), keďže spoločnosť CFR Infrastructură a rumunské orgány musia prihliadať na význam spoločnosti CFR Marfă a jej zdrojov pre národný systém obrany, národnú bezpečnosť, verejnú bezpečnosť a verejný poriadok, prepravu strategických materiálov, národné hospodárstvo a obyvateľstvo (88) (pozri aj pododdiely 3.2.1 a 3.2.2).

                     (104)

                     Vzhľadom na to Rumunsko pripomína, že rumunské orgány a spoločnosť CFR Infrastructură musia konať v súlade s právnym rámcom uplatniteľným na obranu (89) a „prijať opatrenia, ktoré nepredstavujú riziko likvidácie určitých zdrojov, ktoré patria spoločnosti CFR Marfă (nepriaznivý vplyv na zdroje považované za ‚štátne zdroje‘) a neovplyvnia vojenskú prepravu a prepravu strategických materiálov touto strategickou spoločnosťou ani reakciu spoločnosti CFR Marfă na krízové situácie (ako napr. v zime v r. 2016/2017)“ (90).

                     (105)

                     Rumunsko takisto vo svojich pripomienkach zo 14. augusta 2018 v odpovedi na pripomienky tretej strany ďalej argumentuje, že spoločnosť CFR Infrastructură je povinná upustiť od donucovacích opatrení, ktorými by sa mohli blokovať vojenské prepravy a znížiť obranné schopnosti krajiny podľa článku 34 zákona o národnej obrane (91). Rumunsko cituje svojho ministra dopravy, ktorý hovorí, že „nemali by sme zabíjať sliepku, ktorá znáša vajcia“, keď poukazuje na dôvody, prečo by štát nemal vymáhať všetky dlhy, ktoré dlhuje spoločnosť CFR Marfă spoločnosti CFR Infrastructură.

               3.2.5.   Pripomienky Rumunska k opatreniu č. 3

                     (106)

                        Po prvé, Rumunsko spochybňuje názor, že opatrenie č. 3, pochádza zo zdrojov štátu. Rumunsko konkrétne tvrdí, že „tri kumulatívne podmienky (článku 107 ods. 1 ZFEÚ) neboli splnené, aby sa konverzia dlhu na vlastné imanie v súvislosti so spoločnosťou CFR Marfă mohlo považovať za štátnu pomoc vzhľadom na to, že podmienka podľa písmena a) nebola splnená, keďže neboli použité žiadne zdroje štátu a neboli pridelené ani žiadne zdroje zo štátneho rozpočtu (čo by znamenalo, že vznikol priamy rozpočtový výdavok). V skutočnosti tieto sumy už nepredstavovali príjem do rozpočtu, čo je nad rámec znenia textu ZFEÚ“. Rumunsko trvá na tom, že konalo tak, ako by konal obyčajný akcionár, a jeho zámerom bola konsolidácia vlastných záujmov a nie poskytnutie hospodárskej výhody určitému hospodárskemu subjektu (92).

                     (107)

                        Po druhé, Rumunsko tvrdí, že konverziu dlhu na vlastné imanie schválila Rada Európskej únie svojím rozhodnutím Rady z 22. októbra 2013 o poskytnutí preventívnej strednodobej finančnej pomoci Únie Rumunsku (93) (ďalej len „rozhodnutie Rady z 22. októbra 2013“) potvrdenej ustanoveniami preventívnej dohody o pohotovostnom úvere medzi Rumunskom a Medzinárodným menovým fondom (MMF) vo výške 1 751,34 mil. SDR dohodnutej vo vyhlásení o zámere podpísanom rumunskými orgánmi v Bukurešti 12. septembra 2013 a schválenom rozhodnutím Výkonnej rady MMF 27. septembra 2013 (94). Rumunsko zastáva tento názor na základe prílohy I k dohode o pohotovostnom úvere (95), v ktorom sa stanovuje toto:
                     „V uplynulom roku sme uskutočnili niekoľko dôležitých reforiem týkajúcich sa podnikov vo vlastníctve štátu a v odvetviach energetiky a dopravy. Napríklad […], prostredníctvom dobrovoľného vyhlásenia konkurzu alebo ich likvidácie,
                           konverzií dlhov
                         a reštrukturalizačných opatrení.“ (zvýraznenie bolo doplnené). […] Kľúčové reformy v odvetviach energetiky a dopravy zahŕňajú: […] „V odvetví dopravy: dali sme podnet na zmluvu o predaji a kúpe 51 % podielu na spoločnosti vo vlastníctve štátu, ktorá sa zaoberá nákladnou dopravou [CFR Marfă], za 905 miliónov RON a prijali sme rozhodnutie vlády, ktorým sa schvaľuje zmluva o predaji a kúpe. V júni sme schválili aj systém vyrovnávania nedoplatkov, v rámci ktorého by sa nedoplatky spoločnosti CFR Marfă znížili o vyše 90 % v prípade uzavretia predaja […].“ (96)

                     „Plánujeme tiež uľahčiť zlepšené platenie za prístup k infraštruktúre a platenie poplatkov za elektrinu štátnemu prevádzkovateľovi osobnej železničnej dopravy a spoločnosti CFR Marfă prostredníctvom reforiem týchto podnikov a započítaním nevyrovnaných dlhov medzi troma hlavnými železničnými spoločnosťami. Opatrenia na zlepšenie prevádzkovej a finančnej výkonnosti týchto spoločností by mohli zahŕňať: […] – CFR Marfă: Splníme povinnosti podľa zmluvy o predaji a kúpe väčšinového predaja spoločnosti CFR Marfă a transakciu (výmenu platby za akcie) uzavrieme do polovice októbra 2013. V tejto súvislosti sa podá žiadosť o schválenie fúzie príslušnému regulačnému orgánu. Ak sa v procese privatizácie vyskytnú neprekonateľné prekážky, znovu vyhlásime verejné obstarávanie na privatizáciu väčšinového podielu na spoločnosti Marfă postupom podľa osvedčených medzinárodných postupov.“

                     (108)

                     Rumunsko vysvetľuje, že uvedená dohoda o pohotovostnom úvere vrátane prílohy citovanej v odôvodnení 107 bola schválená Radou EÚ podľa článku 1 ods. 1 rozhodnutia z 22. októbra 2013, v ktorom sa medzi iným uvádzajú konkrétne hospodársko-politické podmienky uvedené v memorande o porozumení, medzi ktorými je aj „reštrukturalizácia štátnych podnikov vrátane predaja kapitálových účastí a posilnenie správy a riadenia štátnych podnikov“.

                     (109)

                     Rumunsko tvrdí, že nielenže privatizáciu spoločnosti CFR Marfă a opatrenie konverzie dlhu na vlastné imanie v jej prospech schválila Rada EÚ, ale aj proces privatizácie spoločnosti CFR Marfă neustále monitorovala Európska komisia.

                     (110)

                     V súvislosti s monitorovaním Komisie Rumunsko najmä uvádza správu Komisie Program pomoci na podporu platobnej bilancie. Rumunsko, 2013 – 2015, v ktorej sa medzi iným predstavuje stav procesu privatizácie spoločnosti CFR Marfă aj vrátane konverzie dlhu na vlastné imanie. Podľa citovanej správy najmä „Privatizácia by okrem iného rozptýlila obavy súvisiace s konverziou dlhu na vlastné imanie vykonanou v júni 2013 pred neúspešným pokusom o privatizáciu v októbri 2013.“ (97)

                     (111)

                        Po tretie, Rumunsko tvrdí, že konverzia dlhu na vlastné imanie spĺňa štandardné kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve a opäť zdôrazňuje zistenia v štúdii, ktorú vypracovala a Komisii predložila spoločnosť Deloitte.

                     (112)

                     Rumunsko opakovane zdôrazňuje, že zadalo vykonanie auditu a konzultovalo so spoločnosťou Deloitte na účely štúdie kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve. Štúdia bola realizovaná s použitím renomovanej metódy, konkrétnejšie výpočtu trhovej hodnoty podielu 51 % k 31. decembru 2012 s využitím metódy diskontovaných peňažných tokov (ďalej len „metóda DCF“) a oddelene výpočtom trhovej hodnoty zvyšného podielu vlastného imania (49 %) za predpokladu, že takýto podiel vlastného imania by sa predal v období 2015 – 2018, s použitím metódy viacnásobného oceňovania CBIT a EBDITA (zisku pred úrokmi, zdanením, odpismi a amortizáciou).

                     (113)

                     Rumunsko zdôrazňuje zistenia v správe spoločnosti Deloitte z 29. marca 2019, podľa ktorých mala privatizácia spoločnosti CFR Marfă po konverzii dlhu na vlastné imanie umožniť štátu ako akcionárovi a veriteľovi vymôcť vyššiu sumu (v priemere 1 079,9 mil. RON alebo približne 235 mil. EUR) než okamžitá likvidácia spoločnosti (v priemere 916,97 mil. RON alebo približne 199 mil. EUR).

                     (114)

                     Rumunsko zdôrazňuje, že konverzia dlhu na vlastné imanie sa dosiahla až po prijatí rozhodnutia v súlade s odporúčaniami štúdie Deloitte, a to vydaním mimoriadneho nariadenia č. 61/2013 z 12. júna 2013, t. j. po splnení kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve.

                     (115)

                     Rumunsko súčasne zdôrazňuje, že uvedené mimoriadne nariadenie č. 61/2013 bolo vydané „s náležitým zreteľom na stanoviská a odporúčania MMF a EÚ“ (pozri aj odôvodnenie 107 a nasl.), pretože „všetky memorandá o porozumení uzavreté s týmito medzinárodnými organizáciami po roku 2011 stanovujú štrukturálne reformy (vrátane privatizácií) plánované pri veľkom počte podnikov vo vlastníctve štátu v rôznych oblastiach“ vrátane „dopravy (CFR Infrastructură, CFR Marfă a Tarom)“ (98). Rumunsko poukazuje najmä na opis jednej z reforiem obsiahnutý v jednom takomto memorande schválenom rozhodnutím Rady, podľa ktorého Rumunsko „v júni […] schválil[o] aj systém vyrovnávania nedoplatkov, v rámci ktorého by sa nedoplatky spoločnosti CFR Marfă znížili o vyše 90 % v prípade uzavretia predaja […]“ (99).

                     (116)

                        Po štvrté, Rumunsko tvrdí, že konverzia dlhu na vlastné imanie v prospech spoločnosti CFR Marfă v roku 2013 je veľmi podobná ďalším opatreniam týkajúcim sa podnikov nákladnej železničnej dopravy v iných členských štátoch, pri ktorých Komisia konštatovala, že nešlo o štátnu pomoc, alebo kde štátna pomoc bola vyhlásená za pomoc zlučiteľnú s vnútorným trhom. Rumunsko uvádza príklady týchto predchádzajúcich rozhodnutí Komisie takto: rozhodnutie zo 16. júna 2017 o štátnej pomoci SA.32544 (2011/C), ktorú Grécko poskytlo gréckej železničnej skupine TRAINOSE S.A. (100), rozhodnutie z 20. júla 2018 o verejnej pôžičke SA.29198 – (2010/C) (ex 2009/NN) poskytnutej Slovenskou republikou Železničnej spoločnosti Cargo Slovakia, a. s. (ZSSK Cargo) (101) a rozhodnutie z 19. júna 2017 o štátnej pomoci SA.39877 (2017/NN) – Chorvátsko – Pomoc poskytnutá HŽ Cargo d. o. o. – odpísanie pohľadávky (102).

                     (117)

                     Rumunsko tvrdí, že „spoločným znakom je to, že prevádzkovatelia železničnej dopravy v uvedených štátoch a spoločnosť CFR Marfă majú rovnaké finančné ťažkosti a zaznamenali výrazné straty a verejné orgány sa rozhodli zasiahnuť vzhľadom na ich význam pre národné hospodárstvo“. Preto sa domnieva, že „Rumunsko, Chorvátsko, Grécko a Slovensko konali v rovnakom duchu, pokiaľ ide o národných prevádzkovateľoch železničnej dopravy, ktorí všetci čelili finančným ťažkostiam“. Podľa názoru Rumunska by výsledok posudzovania tejto konkrétnej konverzie dlhu na vlastné imanie (rovnako ako iných opatrení) pre spoločnosť CFR Marfă nemal byť odlišný.

                     (118)

                     Rumunsko najmä pripomína rozhodnutie Komisie vo veci SA.32544 vykonané Gréckom v prospech gréckej železničnej dopravnej skupiny Greek Railway Group Trainose S.A. a najmä zvýšenie vlastného imania o 60 mil. EUR, ktoré sa uskutočnilo v roku 2009 z finančných prostriedkov štátneho rozpočtu.

                     (119)

                     Rumunsko poznamenáva, že hoci sa grécke orgány domnievali, že príslušné opatrenie nie je štátnou pomocou, Komisia konštatovala, že opatrenie predstavuje pomoc a vyhlásila ho za zlučiteľné s vnútorným trhom, pretože (103):

                                 a)

                                 opatrenie bolo určené na nápravu závažných porúch fungovania hospodárstva Grécka. V tejto súvislosti Rumunsko pripomína, že „Komisia zohľadnila a prijala argumenty týkajúce sa hospodárskej situácie Grécka (hospodárska kríza) a skutočnosť, že skupina Trainose zohráva veľmi dôležitú úlohu v hospodárstve tejto krajiny. Jej likvidácia by bola spôsobila ťažkosti správcovi železničnej infraštruktúry, niekoľkým jeho pobočkám, dôležitým podnikom v Grécku aj zahraničnému obchodu tejto krajiny. Navyše by bola prispela buď priamo, alebo nepriamo k zvýšeniu nezamestnanosti v krajine ovplyvnenej krízou“;

                                 b)

                                 opatrenie bolo vhodné/náležité, potrebné a primerané. V tejto súvislosti Rumunsko pripomína, že „Komisia potvrdila, že mimo situácie a výhod skupiny Trainose: opatrenie bolo v súlade s účelom vyhnúť sa rizikám hroziacim gréckemu železničnému systému a predísť prerušeniu poskytovania železničných dopravných služieb hospodárstvu a obyvateľstvu; […] bolo časovo obmedzené; […] bolo potrebné na privatizáciu Trainose, […] zaisťovalo dočasné prežitie spoločnosti do skutočnej privatizácie; […] nebolo určené na rozšírenie kapacít spoločnosti a z tohto dôvodu neovplyvnilo hospodársku súťaž a obchod medzi členskými štátmi EÚ.“

                     (120)

                     Rumunsko takisto tvrdí, že „anulovanie konverzie dlhu na vlastné imanie po neúspešnej privatizácii v roku 2013 a nariadenie spoločnosti CFR Marfă, aby vrátila sumu týkajúcu sa konverzie, by malo za následok väčšie prevádzkové ťažkosti pre spoločnosť CFR Marfă, čo by viedlo k neprijateľnému riziku, že spoločnosť by nedokázala plniť svoje zákonné povinnosti, dohody a dohovory v oblasti národnej obrany alebo vyplývajúce z členstva Rumunska v NATO, vzhľadom na konflikt na Ukrajine, ktorý vypukol v roku 2014, hlavnú reakciu na túto politickú a vojenskú okolnosť a zvýšenie dopytu po vojenskej preprave o 562,89 %. Výnimka podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ a článku 4 Zmluvy o EÚ je za týchto okolností odôvodnená.“ (104)

                     (121)

                     Rumunsko najmä zdôrazňuje, že „predaj aktív ako súčasť potenciálnej likvidácie spoločnosti v súlade s platnými právnymi predpismi by mohol byť pomerne zdĺhavý, čo by mohlo mať za následok dlhé obdobia, keď by sa zdroje potrebné pre systém obrany krajiny a strategické prepravy nemohli používať a v dôsledku garážovania by chátrali. Počas týchto období, keď by spoločnosť CFR Marfă nemohla poskytovať dopravné služby a uvedené zdroje by ešte neboli majetkom iného prevádzkovateľa železničnej dopravy, podľa skúseností z rokov 2008 a 2014, môžu vypuknúť alebo opätovne vzplanúť konflikty, ako sa uvádza v Stratégii národnej obrany (105) […].“ Za týchto okolností sa Rumunsko obáva, že „už nebude mať dopravnú kapacitu a nebude viac môcť náležite reagovať na možné problémy, čo je neprijateľné.“

               4.   POSÚDENIE POMOCI

                     (122)

                     Komisia najprv skúma, či opatrenia č. 1 až 5 v prospech spoločnosti CFR Marfă predstavujú štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ (pozri ďalej pododdiel 4.1), či spoločnosť CFR Marfă bol podnik v ťažkostiach (pozri pododdiel 4.2) a či pomoc už bola poskytnutá (pozri pododdiel 4.3). Komisia nakoniec posúdi, či takáto pomoc môže byť zlučiteľná s vnútorným trhom (pozri ďalej pododdiel 4.4).

               4.1.   Existencia pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy

                     (123)

                     Podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ „pomoc poskytovaná v akejkoľvek forme členským štátom alebo zo štátnych prostriedkov, ktorá narúša hospodársku súťaž alebo hrozí narušením hospodárskej súťaže tým, že zvýhodňuje určité podniky alebo výrobu určitých druhov tovaru, je nezlučiteľná s vnútorným trhom, pokiaľ ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi“.

                     (124)

                     Kritériá uvedené v článku 107 ods. 1 ZFEÚ sú kumulatívne. Na to, aby sa opatrenie považovalo za pomoc v zmysle tohto ustanovenia, sa preto vyžaduje kumulatívne splnenie týchto podmienok:

                                 a)

                                 opatrenie musí byť pripísateľné štátu a financované zo štátnych zdrojov;

                                 b)

                                 opatrenie musí poskytovať výhodu svojmu príjemcovi;

                                 c)

                                 opatrenie musí byť selektívne a

                                 d)

                                 opatrenie musí narúšať alebo hroziť narušením hospodárskej súťaže a ovplyvňovať obchod medzi členskými štátmi.

               4.1.1.   Podnik

                     (125)

                     Podľa ustálenej judikatúry Komisia musí najprv zistiť príjemcu opatrení, ktoré posudzuje. V článku 107 ods. 1 zmluvy sa uvádza pojem podnik vo vymedzení príjemcu pomoci. Súdy EÚ vymedzujú pojem podnik ako subjekty zúčastnené na hospodárskej činnosti bez ohľadu na ich právne postavenie a spôsob, akým sú financované (106). Jediným relevantným kritériom je vykonávanie hospodárskej činnosti, a teda, či na trhu ponúka tovar a/alebo služby.

                     (126)

                     CFR Marfă je spoločnosť s ručením obmedzeným v 100 % vlastníctve štátu. Založená bola ako akciová spoločnosť 1. októbra 1998 po reorganizácii existujúcich Rumunských železníc a na trhu poskytuje nákladnú železničnú dopravu a iné súvisiace služby.

                     (127)

                     Spoločnosť CFR Marfă teda je subjekt na účely článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Komisia bude ďalej posudzovať, či je činnosť poskytovania nákladnej železničnej dopravy a iných súvisiacich služieb na trhu spoločnosťou CFR Marfă hospodárskou činnosťou.

               4.1.2.   Hospodárska činnosť

                     (128)

                     Na začiatku Komisia posúdila uplatniteľnosť článku 107 ods. 1 ZFEÚ z hľadiska rumunských argumentov o tom, že CFR Marfă vykonáva verejnú právomoc.

                     (129)

                     Rumunsko argumentuje (pozri odôvodnenia 63 až 76), že článok 107 ods. 1 ZFEÚ nemožno uplatniť na spoločnosť CFR Marfă na základe ustanovení článku 4 ods. 2 Zmluvy o EÚ (107) a bodu 17 oznámenia o pojme štátna pomoc, v ktorom sa okrem iného uvádza, že článok 107 ods. 1 ZFEÚ sa neuplatňuje, keď štát „vykonáva verejnú právomoc“ alebo keď verejné subjekty konajú „ako verejné orgány“. Rumunsko tvrdí, že vykonávalo svoje verejné právomoci, keď prijalo opatrenia č. 1 až 3 a 5, ktoré boli určené na zabezpečenie kontinuity výkonu povinností spoločnosti CFR Marfă v oblasti národnej bezpečnosti a obrany štátu.

                     (130)

                     Komisia poznamenáva, že tento argument je nesprávny z týchto dôvodov.

                     (131)

                        Po prvé, tento argument nesprávne vykladá spôsob, ako majú ustanovenia bodu 17 oznámenia o pojme štátna pomoc fungovať. Tieto ustanovenia sú súčasťou oddielu 2 oznámenia o pojme štátna pomoc, ktorá obsahuje pravidlá súvisiace s pojmom podnik a pojmom hospodárska činnosť. Článok 107 ods. 1 ZFEÚ je uplatniteľný na subjekty, ktoré spĺňajú podmienku podniku vykonávajúceho hospodársku činnosť podľa pravidiel uvedených v oddiele 2 oznámenia o pojme štátna pomoc. Kritériom uplatniteľnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ preto bude posúdenie, či spoločnosť CFR Marfă je podnikom vykonávajúcim hospodársku činnosť.

                     (132)

                     Rumunsko naopak naznačuje, že článok 107 ods. 1 ZFEÚ nemožno uplatniť na spoločnosť CFR Marfă, pretože Rumunsko vykonávalo svoje verejné právomoci, keď prijímalo opatrenia č. 1 až 3 a 5 v prospech spoločnosti CFR Marfă s cieľom zabezpečiť kontinuitu prepravy strategických a vojenských materiálov, ako aj výkon iných povinností súvisiacich s účelmi národnej bezpečnosti a obrany štátu. Inými slovami, Rumunsko naznačuje, že článok 107 ods. 1 ZFEÚ nemožno na spoločnosť CFR Marfă uplatniť jednoducho z dôvodu oprávnenia, na základe ktorého rumunský štát prijal opatrenia č. 1 až 3 a 5 v prospech spoločnosti CFR Marfă.

                     (133)

                     Komisia poznamenáva, že tento argument sa týka otázky, či je kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve uplatniteľné na rumunské úkony, ktorými sa prijímali opatrenia č. 1 až 5, a prípadného uplatnenia uvedeného kritéria (body 76 a 77 oznámenia o pojme štátna pomoc), ktoré sa rieši v odôvodneniach 179 až 181. Uplatniteľnosť a uplatnenie kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve však v žiadnom prípade nezahŕňa posúdenie toho, či je spoločnosť CFR Marfă podnik vykonávajúci hospodársku činnosť na účely uplatniteľnosti článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Preto sa argument Rumunska zakladá na nesprávnom výklade účelu oddielu 2 oznámenia o pojme štátna pomoc.

                     (134)

                        Po druhé, Rumunsko neposkytlo žiadny dôkaz o tom, že činnosť spoločnosti CFR Marfă nie je hospodárskou činnosťou. Rumunsko najmä neposkytlo žiadny dôkaz o tom, že Rumunsko vykonávalo činnosti týkajúce sa vojenskej prepravy a prepravy strategických výrobkov mimo oblasti hospodárstva na výkon svojich verejných právomocí, čo by mohlo svedčiť o tom, že tieto činnosti skutočne nie sú hospodárske (108).

                     (135)

                     Práve naopak, z rumunských tvrdení je jasné, že vojenská preprava sú služby vykonávané spoločnosťou CFR Marfă na základe ročných zmlúv a za odplatu (109). Rumunsko takisto pripúšťa, že trhy vojenskej prepravy a súvisiacich činností sú otvorené pre všetkých súkromných prevádzkovateľov železničnej dopravy s platnou licenciou, aj keď podliehajú získaniu určitých bezpečnostných previerok (pozri odôvodnenie 75). To sa ďalej potvrdzuje v ustanoveniach protokolov, spoločných nariadení a dohôd (110) uzavretých medzi ministerstvom národnej obrany a ministerstvom dopravy, výstavby a cestovného ruchu, v ktorých sa uvádza, že povinnosti na zabezpečenie kontinuity vojenskej prepravy v časoch mieru, vojny, prírodných kalamít, krízových situácií alebo iných mimoriadnych okolností nezostávajú len na spoločnosti CFR Marfă, ale aj na ďalších licencovaných prevádzkovateľoch železničnej dopravy, ktorí sa budú odmeňovať na zmluvnom základe.

                     (136)

                     Z uvedeného jasne vyplýva, že tieto služby vojenskej prepravy štát nevyňal z hospodárskej oblasti, a spoločnosť CFR Marfă ich poskytovala na základe trhového mechanizmu, a preto sa považujú za hospodársku činnosť (111).

                     (137)

                     Skutočnosť, že sa súkromní prevádzkovatelia nákladnej železničnej dopravy nechcú zapájať do vojenskej prepravy, či už z dôvodu obmedzeného dopytu, alebo pre nedostatok kapacity, nemá vplyv na tento záver – záleží výlučne na možnosti týchto prevádzkovateľov súťažiť o tieto zákazky, ktorú zaručuje aj duch a znenie smernice Európskeho parlamentu a Rady 2009/81/ES (112) transponovanej do rumunského právneho poriadku mimoriadnym vládnym nariadením č. 114/2011 z 21. decembra 2011 (113).

                     (138)

                     Ďalej povinnosť vytvoriť, udržovať a chrániť rezervy pozdĺž rôznych miest železničnej siete je nevyhnutným predpokladom, aby spoločnosť CFR Marfă bola schopná poskytovať za odplatu vojenskú prepravu na základe zmluvy (114), a Komisia sa preto domnieva, že je súčasťou hospodárskej činnosti vojenskej prepravy. Skutočnosť, že spoločnosť CFR Marfă môže využívať zdroje označené ako mobilizačné rezervy na svoje obvyklé činnosti nákladnej železničnej dopravy (vrátane vojenskej prepravy), slúži ako dodatočné potvrdenie tohto záveru. Ani skutočnosť, že CFR Marfă nesmie prijímať primeranú odplatu za náklady, ktoré jej vznikli vytváraním, údržbou a ochranou týchto rezerv, nemení nič na tomto závere, keďže podľa ustálenej judikatúry akákoľvek činnosť pozostávajúca z ponuky tovaru a/alebo služieb na danom trhu je hospodárskou činnosťou bez ohľadu na to, či sa ponúka neziskovo, alebo za primeranú náhradu (115). Preto skutočnosť, že sa spoločnosti CFR Marfă nesmie poskytovať náležitá náhrada za poskytovanie určitých služieb, by nemala mať vplyv na kvalifikáciu služieb ako hospodárskej činnosti.

                     (139)

                     Komisia neprijíma argument Rumunska, že len spoločnosť CFR Marfă, ktorá vlastní približne 93 % národného vozňového parku, je de facto jediným prevádzkovateľom schopným plniť povinnosť udržiavania mobilizačných rezerv. Aj keby tento argument mohol zmeniť záver Komisie uvedený v odôvodnení 136 (quod non, keďže rumunský štát v zásade nevyňal oblasť vojenskej prepravy z oblasti hospodárstva), Rumunsko nepredložilo žiadny dôkaz o tom, prečo by súkromní prevádzkovatelia neboli schopní súťažiť o zákazky vojenskej prepravy alebo splniť mobilizačné požiadavky s ďalšími 7 % vozňov alebo s vozňami dodatočne nakúpenými na trhu na uvedený účel (okrem iných od spoločnosti CFR Marfă buď v rámci zvyčajného obchodného styku, alebo počas likvidácie spoločnosti CFR Marfă). Komisia poznamenáva, že hoci Rumunsko tvrdí, že rezervy zaradené do mobilizačných plánov sa nesmú vyradiť a musia sa udržiavať vo funkčnom stave na náklady spoločnosti CFR Marfă [odôvodnenie 64 bod ii)], Rumunsko nedokázalo poskytnúť Komisii výslovné ustanovenie právneho predpisu, ktoré by to potvrdzovalo (116).

                     (140)

                     Komisia rovnako neprijíma argument Rumunska, že žiadny z ostatných prevádzkovateľov nákladnej železničnej dopravy v Rumunsku nemôže byť oprávnený na získanie potrebných osvedčení o priemyselnej bezpečnosti. Aj keby tento argument mohol zmeniť záver Komisie uvedený v odôvodnení 136 (quod non, keďže rumunský štát v zásade nevyňal oblasť vojenskej prepravy z oblasti hospodárstva), Komisia poznamenáva, že záleží na príslušných súkromných prevádzkovateľoch železničnej dopravy, či vykonajú potrebné zmeny, aby získali príslušné osvedčenia. Komisia pripomína aj skutočnosť, že ani bývalého ministra dopravy (117), ani bývalého generálneho riaditeľa spoločnosti CFR Marfă neodsúdili rumunské vnútroštátne súdy za trestnú činnosť rovnajúcu sa korupcii (pozri odôvodnenie 41), čím by sa rovnako spoločnosť CFR Marfă diskvalifikovala z možnosti byť poskytovateľom služieb vojenskej prepravy.

                     (141)

                     Pokiaľ ide o argument Rumunska, že činnosť spoločnosti CFR Marfă prevádzkovania trajektov nemá hospodársky charakter, Komisia berie na vedomie argument Rumunska, že tieto trajekty sa nepoužívali na obchodné účely, pretože iné trajektové linky v prístave Konstanca neboli ekonomicky životaschopné [odôvodnenie 64 bod vi)]. Komisia to považuje za jasný dôkaz toho, že činnosť spoločnosti CFR Marfă týkajúca sa trajektov je hospodárskou činnosťou, keďže podľa ustálenej judikatúry akákoľvek činnosť pozostávajúca z ponuky tovaru a/alebo služieb na danom trhu je hospodárskou činnosťou bez ohľadu na to, či sa ponúka neziskovo, alebo za primeranú náhradu (118).

                     (142)

                     Pokiaľ ide o prepravu strategického tovaru, Komisia poznamenáva, že túto prepravu spoločnosť CFR Marfă vykonáva na základe zmlúv zvyčajne uzavretých po verejnom obstarávaní, na ktorom sa zúčastňujú a so spoločnosťou CFR Marfă súťažia ďalší súkromní prevádzkovatelia (pozri odôvodnenie 65). Služby poskytované podľa týchto zmlúv sa odmeňujú podľa podmienok príslušnej zmluvy (odôvodnenie 66). Preto zmluvy o preprave strategického tovaru sa uzatvárajú a príslušné služby podľa týchto zmlúv sa jasne poskytujú za trhových podmienok, a teda majú hospodársky charakter.

                     (143)

                     Hoci Rumunsko tvrdí, že za určitých krízových podmienok tieto služby môžu požadovať verejné orgány mimo existujúcich zmlúv, Rumunsko pripúšťa, že takáto preprava by bola odmeňovaná za ceny stanovené v zmluvách uzavretých postupom verejného obstarávania pred vznikom príslušných zložitých poveternostných podmienok (119).

                     (144)

                     Pokiaľ ide o neodmeňovanú účasť spoločnosti CFR Marfă na rôznych verejných cvičeniach a o poskytovanie zdrojov nákladnej dopravy bez akejkoľvek peňažnej náhrady v záujme určitých verejných orgánov alebo verejných inštitúcií a pre ne (ako sa uvádza v odôvodnení 67), Komisia si nevie predstaviť, ako by to mohlo ovplyvniť vymedzenie činností spoločnosti CFR Marfă pri výkone strategickej prepravy na základe zmlúv uzavretých za trhových podmienok ako jasne hospodárskych. Komisia ďalej pripomína, že Rumunsko neposkytlo žiadny dôkaz o tom, či poskytovanie zdrojov spoločnosti CFR Marfă bez peňažnej náhrady v záujme určitých verejných orgánov alebo verejných inštitúcií bolo spoločnosti nariadené na základe príslušných právnych predpisov a v žiadnom prípade neposkytlo žiadne číselné údaje o nákladoch, ktoré vznikli pri takýchto činnostiach.

                     (145)

                     Spoločnosť CFR Marfă preto bezpochyby je podnik vykonávajúci hospodársku činnosť, pokiaľ ide o všetky jej činnosti nákladnej dopravy, na ktoré sa môže uplatňovať článok 107 ods. 1 ZFEÚ.

                     (146)

                        Po tretie, a subsidiárne Komisia pripomína, že okolnosť, že subjekt uplatňuje na účely časti svojich činností výsadné práva verejného orgánu, sama osebe nebráni tomu, aby bol klasifikovaný ako podnik v zmysle ustanovení článku 107 ods. 1 ZFEÚ týkajúcich sa pravidiel hospodárskej súťaže pre zvyšok jej hospodárskych činností (120). Podľa judikatúry, ak hospodársku činnosť dotknutého subjektu možno oddeliť od uplatňovania jeho výsadných práv verejného orgánu, subjekt sa musí považovať za podnik pre uvedenú časť svojich činností (121).

                     (147)

                     Komisia sa domnieva, že aj keby sa činnosti spoločnosti CFR Marfă v oblasti služieb vojenskej prepravy a údržby mobilizačných rezerv považovali za nehospodárske činnosti, Rumunsko neuviedlo žiadny dôkaz, ktorým by preukázalo, že hospodárske činnosti obchodnej nákladnej železničnej dopravy vykonávané spoločnosťou CFR Marfă sa nedali oddeliť od výsadných práv verejných orgánov vo vojenskej oblasti. Samotná skutočnosť, že môže existovať ekonomické prepojenie medzi týmito činnosťami v tom, že hospodárske činnosti spoločnosti CFR Marfă umožňujú financovať úplne alebo sčasti nehospodárske činnosti spoločnosti CFR Marfă, nestačí na preukázanie neoddeliteľnosti týchto činností v zmysle judikatúry (122).

                     (148)

                     Komisia sa ďalej domnieva, že hoci článok 346 ods. 2 ZFEÚ, ktorý je uplatniteľný na výrobu zbraní, streliva a vojnového materiálu a obchodovanie s nimi, sa neuplatňuje na dopravné služby (a Rumunsko sa toho ani nedomáha), určité zásady odvodené v judikatúre z uplatňovania článku 346 ods. 2 ZFEÚ možno analogicky uplatniť na problém oddelenia hospodárskych a nehospodárskych činností na účely uplatnenia článku 107 ods. 1 ZFEÚ. Komisia sa najmä domnieva, že podniky, ktoré vykonávajú hospodárske aj nehospodárske činnosti, sa nemôžu odvolať na ustanovenia bodu 18 oznámenia o pojme štátna pomoc argumentovaním, že hospodárske činnosti sú potrebné na životaschopnosť vojenskej/obrannej činnosti, aby mohli tvrdiť, že sú neoddeliteľne prepojené (123).

                     (149)

                     Obchodnú činnosť spoločnosti CFR Marfă v odvetví nákladnej železničnej dopravy je možné celkom jasne oddeliť od vykonávania takýchto nehospodárskych činností, predovšetkým vzhľadom na skutočnosť, že ako pripustilo aj Rumunsko (pozri odôvodnenie 64), vojenská preprava sa riadi samostatnými pravidlami a vykonáva sa medzi iným na základe samostatných zmlúv dohodnutých medzi ministerstvom obrany a spoločnosťou CFR Marfă.

                     (150)

                     Hoci spočiatku Rumunsko odmietlo poskytnúť údaje o percentuálnom podiele zdrojov vyhradených na účely národnej obrany (z dôvodu štátneho tajomstva) a tvrdilo, že nie je možné vyjadriť náklady, ktoré vznikli spoločnosti CFR Marfă z dôvodu takejto rezervácie zdrojov, pretože verejné orgány nepripravujú žiadne metodiky na tento účel (pozri odôvodnenie 64), Rumunsko napokon predsa len poukázalo na to, že vojenská preprava sa objednáva diskontným spôsobom a predstavuje „oveľa menší podiel než iné dopravné operácie“ a naznačilo, že predstavuje približne 2 % celkového obratu spoločnosti CFR Marfă (124). Rumunsko navyše poskytlo aj odhad nákladov, ktoré vznikli spoločnosti CFR Marfă z dôvodu vytvorenia a údržby mobilizačných rezerv (pozri odôvodnenie 64).

                     (151)

                     Komisia to považuje za dodatočný dôkaz o tom, že činnosť spoločnosti CFR Marfă v oblasti vojenskej prepravy a vedľajšia povinnosť vytvárania a údržby mobilizačných rezerv, aj keď sa kvalifikuje ako nehospodárska (quod non, pozri odôvodnenie 145), by v skutočnosti bola oddeliteľná od hospodárskych činností spoločnosti CFR Marfă.

                     (152)

                     Bez toho, aby bol dotknutý záver v odôvodnení 151 sa však Komisia domnieva, že odhad nákladov, ktoré vznikli spoločnosti CFR Marfă v súvislosti s vytváraním a údržbou mobilizačných rezerv, ako ho poskytlo Rumunsko, nie je riadne doložený z týchto dôvodov:

                     (153)

                        Po prvé, Komisia sa domnieva, že odhad nákladov vzniknutých spoločnosti CFR Marfă v súvislosti s vytváraním a údržbou mobilizačných rezerv, ktorý Rumunsko poskytlo, je jasne zveličený. Rumunsko uvádza ako náklady všetky ročné výdavky na amortizáciu všetkých nepoužívaných lokomotív a vozňov spoločnosti CFR Marfă, ako aj ročné výdavky na údržbu a opravy takýchto vozňov. Komisia sa domnieva, že potreba mobilizačných rezerv nie je (a nemala by byť) určená sumou a zmenami železničných koľajových vozidiel, ktoré vlastní železničná dopravná spoločnosť (zmeny, ktoré závisia od množstva faktorov, akými sú história a obchodné rozhodnutia železničného podniku samého), ale skutočnou potrebou takýchto rezerv, ktorú by malo určiť ministerstvo obrany. Rumunsko však neposkytlo žiadny dôkaz na podporu tvrdenia, že všetky nepoužívané železničné koľajové vozidlá spoločnosti CFR Marfă slúžia ako mobilizačné rezervy.

                     (154)

                     To isté platí aj v súvislosti s nákladmi na údržbu trajektov, ktoré vlastní spoločnosť CFR Marfă. Rumunsko jednoducho predkladá všetky náklady na údržbu a iné výdavky týkajúce sa týchto trajektov ako náklady, ktoré vznikli spoločnosti CFR Marfă z dôvodov povinnosti udržiavania mobilizačných rezerv. Rumunsko však nedokladá, že tieto trajekty sú v skutočnosti označené ako mobilizačná rezerva, ani sa nezaoberá otázkou, či ministerstvo obrany uhradilo tieto náklady, najmä za určité služby vojenskej prepravy poskytnuté spoločnosťou CFR Marfă na účely obrany v rámci zmluvy s ministerstvom obrany, ktoré si vyžadovali prepravu trajektmi, a za ktoré spoločnosť CFR Marfă vystavila faktúry podľa svojej tarifnej politiky.

                     (155)

                        Po druhé, Rumunsko neposkytlo Komisii doklady umožňujúce Komisii skontrolovať presnosť výdavkov na amortizáciu, údržbu a opravy takýchto nepoužívaných železničných koľajových vozidiel, predložených Rumunskom, ani iných výdavkov (na zamestnancov, pohonné látky, trajekty, poplatky, ktoré nie sú daňou za používanie infraštruktúry atď.).

                     (156)

                        Po tretie, Rumunsko použilo ako percentuálny podiel na pridelenie ostatných nákladov (vrátane napríklad výdavkov na personál, naftu použitú na osobitné presuny železničných koľajových vozidiel zodpovedajúcich mobilizačným rezervám a poplatkov, ktoré nie sú daňou za používanie infraštruktúry pri takýchto presunoch) koeficient rovný 2 %, ale nevysvetlilo, na základe čoho bol tento konkrétny koeficient zvolený. Zdá sa, že tento percentuálny podiel zodpovedá podielu vojenskej prepravy na celkovom obrate spoločnosti CFR Marfă [pozri bod v) v odôvodnení 64]. Rumunsko však nevysvetlilo, či toto je skutočný dôvod, prečo zvolilo 2 % na pridelenie nákladov. V každom prípade je veľmi nepravdepodobné, aby si činnosť 2 % obratu spoločnosti CFR Marfă vyžadovala presné % aktív alebo personálu na údržbu mobilizačných rezerv.

                     (157)

                     Komisia sa preto domnieva, že Rumunsko dostatočne nezdôvodnilo odhady nákladov vzniknutých spoločnosti CFR Marfă v súvislosti s jej povinnosťou viesť a udržiavať potrebné rezervy a kapacity na výkon mobilizačných úloh.

                     (158)

                     Na základe uvedeného Komisia dospela k záveru, že spoločnosť CFR Marfă je podnik vykonávajúci hospodársku činnosť, pokiaľ ide o všetky jej činnosti v oblasti nákladnej železničnej dopravy, a preto sa článok 107 ods. 1 ZFEÚ môže uplatňovať na celú činnosť spoločnosti CFR Marfă. Aj keby sa činnosti vojenskej prepravy a údržby mobilizačných rezerv mali uznať ako nehospodárske činnosti, sú jasne oddeliteľné od hlavnej hospodárskej činnosti spoločnosti CFR Marfă, konkrétne obchodnej nákladnej železničnej dopravy, a v takom prípade je článok 107 ods. 1 ZFEÚ uplatniteľný na hospodársku činnosť spoločnosti CFR Marfă.

               4.1.3.   Štátny pôvod (zdroje a ich pripísateľnosť štátu)

                     (159)

                     Podľa konštatovaní súdov EÚ (ďalej len „súd“) (125) opatrenia, ktoré sa kvalifikujú ako štátna pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 zmluvy, a) musia byť odvodené od štátnych zdrojov, buď nepriamo alebo priamo, prostredníctvom akéhokoľvek sprostredkujúceho subjektu konajúceho na základe právomoci, ktorá mu bola zverená, a b) musia byť pripísateľné štátu. Pojem členský štát zahŕňa všetky úrovne verejných orgánov bez ohľadu na to, či ide o vnútroštátne, regionálne alebo miestne orgány (126).

               4.1.3.1.   Opatrenia č.1 a 4 – nevymáhanie dlhov na sociálnom zabezpečení a nezaplatených daní i) prinajmenšom od roku 2010 do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 a ii) po konverzii dlhu na vlastné imanie

                     (160)

                     Ako sa poznamenáva v odôvodnení 77, ANAF, CNPP, ANOFM a CNAS sú súčasťou verejnej správy podriadenej rumunskej vláde. Preto nevymáhanie dlhov po lehote splatnosti (t. j. splatnej dane a splatných príspevkov na sociálne zabezpečenie zvýšených o úroky a sankcie) týmito orgánmi a ďalšie akumulovanie dlhov, ktoré by im mali byť normálne zaplatené, zaťažuje štátny rozpočet a vyžaduje si štátne zdroje. Rumunsko nespochybnilo pripísateľnosť v prípade uvedených verejných veriteľov.

                     (161)

                     Vzhľadom na úvahy uvedené v odôvodnení 160 Komisia dospela k záveru, že opatrenia č. 1 a 4 sú pripísateľné štátu a vyžadujú si presun štátnych zdrojov.

               4.1.3.2.   Opatrenia č. 2 a 5 – nevymáhanie dlhov voči spoločnosti CFR Infrastructură a navýšenie dlhov voči spoločnosti CFR Infrastructură následkom pokračujúceho poskytovania služieb i) prinajmenšom od roku 2010 do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 a ii) po konverzii dlhu na vlastné imanie

                     (162)

                     Podľa judikatúry vo veci Stardust Marine (127) zdroje podniku založeného podľa súkromného práva, ktorého väčšina akcií je vo verejnom vlastníctve – verejný podnik, predstavujú štátne zdroje.

                     (163)

                     V článku 2 písm. b) smernice Komisie 2006/111/ES (128) sa stanovuje, že „‚verejné podniky‘ označujú všetky podniky, na ktoré môžu mať orgány verejnej moci, a to priamo alebo nepriamo, dominantný vplyv prostredníctvom ich vlastnenia, finančnej účasti alebo predpisov, ktorými sa riadia. Dominantný vplyv orgánov verejnej moci sa predpokladá vtedy, keď tieto orgány priamo alebo nepriamo vo vzťahu k podniku:

                                 a)

                                 vlastnia väčšiu časť upísaného kapitálu podniku alebo

                                 b)

                                 kontrolujú väčšinu hlasov pridelených k akciám, ktoré podniky vydali, alebo

                                 c)

                                 môžu dosadiť viac ako polovicu členov do správnych, riadiacich a dozorných orgánov.“

                     (164)

                     CFR Infrastructură je správca infraštruktúry v 100 % vlastníctve rumunského štátu. Ministerstvo dopravy má všetky hlasy spojené s akciami vydanými spoločnosťou CFR Infrastructură. Navyše ministerstvo dopravy je jediným orgánom, ktorý vymenúva administratívny, riadiaci a dohliadajúci orgán spoločnosti CFR Infrastructură. Prinajmenšom jedna z alternatívnych podmienok je teda splnená a CFR Infrastructură je jasne verejným podnikom v zmysle článku 2 písm. b) smernice 2006/111/ES. Dlh spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură ďalej ohrozuje štátne zdroje, pretože tento dlh priamo ovplyvňuje štátny rozpočet. Konkrétne CFR Infrastructură dostáva finančné prostriedky na správu infraštruktúry priamo zo štátneho rozpočtu a navyše využíva prijaté finančné prostriedky z poplatkov za používanie infraštruktúry na jej údržbu. V prípade, keď vlastné finančné prostriedky spoločnosti CFR Infrastructură nepostačujú, bude musieť dostať viac prostriedkov zo štátneho rozpočtu. Práve z tohto dôvodu si dlh spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură vyžaduje štátne zdroje.

                     (165)

                     Vzhľadom na uvedené sa Komisia domnieva, že nevymáhanie dlhov spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură a zvyšovanie dlhov voči tomuto podniku vo vlastníctve štátu v dôsledku pokračujúceho poskytovania služieb (pozri tabuľku 7) má dosah na štátne zdroje.

                     (166)

                     Pokiaľ ide o pripísateľnosť, súd v rozsudku vo veci Stardust Marine ďalej uviedol, že samotná skutočnosť, že štát alebo štátny subjekt je výlučným alebo väčšinovým akcionárom podniku, nepostačuje na konštatovanie, že presun zdrojov uvedeným podnikom je pripísateľný jeho verejným akcionárom (129). Podľa súdu, aj keby bol štát v postavení kontrolujúcom verejný podnik a uplatňoval dominantný vplyv na jeho operácie, skutočný výkon uvedenej kontroly v konkrétnom prípade nemožno predpokladať automaticky, keďže verejný podnik môže konať aj viac-menej nezávisle podľa stupňa samostatnosti, ktorý mu štát ponechal.

                     (167)

                     Podľa súdu ukazovatele (130), z ktorých možno odvodiť pripísateľnosť (ďalej len „ukazovatele Stardust“) sú:

                                 a)

                                 skutočnosť, že dotknutý podnik nemohol prijať napadnuté rozhodnutie bez prihliadnutia na požiadavky verejných orgánov;

                                 b)

                                 skutočnosť, že podnik musel zohľadniť smernice vydané verejnými orgánmi;

                                 c)

                                 integrácia verejného podniku do štruktúr verejnej správy;

                                 d)

                                 povaha činností verejného podniku a vykonávanie týchto činností na trhu za obvyklých podmienok hospodárskej súťaže so súkromnými hospodárskymi subjektmi;

                                 e)

                                 právne postavenie podniku;

                                 f)

                                 intenzita dohľadu vykonávaného verejnými orgánmi nad riadením podniku;

                                 g)

                                 akýkoľvek iný ukazovateľ preukazujúci v konkrétnom prípade účasť verejných orgánov na prijatí opatrenia alebo nepravdepodobnosť ich neúčasti aj s ohľadom na rozsah opatrenia, jeho obsah alebo podmienky, ktoré obsahuje.

                     (168)

                     Pokiaľ ide o CFR Infrastructură, Komisia poznamenáva, že štát prostredníctvom ministerstva dopravy ako jediný akcionár vymenúva manažment spoločnosti CFR Infrastructură [písm. f) uvedených ukazovateľov Stardust]. Keďže sa okrem toho spoločnosť CFR Infrastructură považuje za verejný podnik, jej ročný rozpočet schvaľuje ministerstvo dopravy ex ante (131), s oznámením ministerstvu financií [písm. c) uvedených ukazovateľov Stardust]. Rovnaké predchádzajúce schválenie sa vyžaduje pri všetkých zmenách ročného rozpočtu spoločnosti CFR Infrastructură, ktoré pozostávajú okrem iného z pohľadávok voči klientom spoločnosti CFR Infrastructură vrátane spoločnosti CFR Marfă.

                     (169)

                     Rumunsko ďalej potvrdilo (132), že spoločnosť CFR Infrastructură nemohla upustiť od vymáhania dlhov voči spoločnosti CFR Marfă bez zohľadnenia požiadaviek verejných orgánov [uvedené v písm. a), b) a g) ukazovateľov Stardust]. Náznaky takýchto krokov vymáhania vykonaných ďalej podľa pokynov vlády sú zrejmé aj z rôznych článkov v tlači (133).

                     (170)

                     Viac než to, Rumunsko tvrdí, že spoločnosť CFR Infrastructură konala v styku so spoločnosťou CFR Marfă ako štátny orgán, pretože má povinnosť umožňovať spoločnosti CFR Marfă pokračovať v obchodných činnostiach a nemôže prijať opatrenia, ktorými by sa mohli blokovať tieto činnosti, v súlade s ustanoveniam článku 34 zákona č. 45/1994 o národnej obrane Rumunska v aktuálnom znení (134) [písm. a) a b) uvedených ukazovateľov Stardust].

                     (171)

                     Komisia preto považuje uvedené za jasný dôkaz Rumunska, že spoločnosť CFR Infrastructură prijala opatrenia č. 2 a 5 spôsobom pripísateľným na vrub štátu.

                     (172)

                     Vzhľadom na tieto okolnosti Komisia dospela k záveru, že existuje dostatok ukazovateľov na konštatovanie, že nevymáhanie dlhov spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură najmenej od roku 2010 a zvýšenie dlhov voči podnikom vo vlastníctve štátu ako následok pokračujúceho poskytovania služieb spoločnosti CFR Marfă do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 aj po nej možno pripísať na vrub štátu.

               4.1.3.3.   Opatrenie č. 3 – konverzia dlhu na vlastné imanie vo výške1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR)

                     (173)

                     Dlhy vo výške 1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR) konvertované na vlastné imanie spoločnosti CFR Marfă pochádzali zo štátnych zdrojov, keďže, ako je uvedené v poznámke pod čiarou č. 27 a v odôvodneniach 24, 77 a 86, konvertované dlhy vznikli voči orgánom rumunskej administratívy a spoločnosti CFR Infrastructură, ktorá je verejným podnikom v zmysle článku 2 písm. b) smernice 2006/111/ES.

                     (174)

                     Rozhodnutie o konverzii dlhov vo výške 1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR) na vlastné imanie bolo predmetom mimoriadneho nariadenia č. 61/2013, ktoré vydal rumunský predseda vlády a podpísal aj minister dopravy a podpredseda vlády a minister pre verejné financie.

                     (175)

                     Tvrdenie Rumunska, že konverzia dlhu na vlastné imanie nepochádza zo štátnych zdrojov (pozri odôvodnenie 106), je nepresvedčivé. Jednoduchá skutočnosť, že dlžné sumy neboli priamym rozpočtovým výdavkom, je irelevantná, pretože prevod štátnych zdrojov môže mať veľa foriem vrátane príjmov, ktorých sa štát vzdal. Pri konverzii dlhu na vlastné imanie rumunský štát skutočne upustil od výberu finančných prostriedkov, ktoré by mal dostať od príjemcu vymáhaním dlžných súm verejnými veriteľmi a spoločnosťou CFR Infrastructură. Komisia poznamenáva, že existuje značné prekrytie štátnych zdrojov dotknutých opatreniami č. 1 a 2 a štátnych zdrojov dotknutých opatrením č. 3 do tej miery, že plná výška nevymáhaného dlhu zodpovedajúca opatreniu č. 1, ako aj 85 % nevymáhaného dlhu zodpovedajúcich opatreniu č. 2 boli odpísané konverziou dlhu na vlastné imanie zodpovedajúcou opatreniu č. 3 (pozri poznámku pod čiarou č. 27). Inými slovami, štátne zdroje dotknuté opatrením č. 3 neboli odlišné od štátnych zdrojov dotknutých opatrením č. 1 a (väčšou časťou) štátnych zdrojov dotknutých opatrením č. 2.

                     (176)

                     So zreteľom na uvedené Komisia odlišne od názoru Rumunska dospela k záveru, že konverzia dlhu na vlastné imanie pochádza zo zdrojov štátu a je pripísateľná štátu.

               4.1.4.   Selektívnosť poskytnutých opatrení

                     (177)

                     Posudzované opatrenia sú jasne selektívne, pretože boli poskytnuté výlučne spoločnosti CFR Marfă. Ako uviedol súd, pri poskytovaní individuálnej pomoci v zásade stačí identifikovať hospodársku výhodu na podporu predpokladu, že opatrenie je selektívne (135). Toto platí bez ohľadu na to, či subjekty na relevantných trhoch sú v porovnateľnej situácii. V každom prípade iné podniky v porovnateľnej právnej a skutkovej situácii z hľadiska cieľov opatrení, podnikajúce v nákladnej železničnej doprave alebo iných odvetviach dopravy, nedostali rovnakú výhodu.

               4.1.5.   Hospodárska výhoda poskytnutých opatrení

                     (178)

                     Ako sa uvádza v odôvodneniach 77 až 87, 95 až 102 a 111, Rumunsko tvrdí, že opatreniami, najmä konverziou dlhu na vlastné imanie, neposkytlo spoločnosti CFR Marfă žiadnu hospodársku výhodu, pretože bolo dodržané kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve uvedené v správe spoločnosti Deloitte, a že verejné orgány a verejná spoločnosť CFR Infrastructură konali rovnakým spôsobom, ako by bol konal ktorýkoľvek súkromný veriteľ alebo investor s cieľom minimalizovať svoje straty a maximalizovať svoj zisk.

               4.1.5.1.   Nemožnosť uplatniť kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve v danom prípade

                     (179)

                     Po prvé, Komisia sa domnieva, že kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve (ďalej len „kritérium súkromného subjektu“) nemožno uplatniť na dané opatrenia. Komisia pripomína, že súd sa predtým domnieval, že uplatniteľnosť „zásady súkromného investora v trhovej ekonomike“ závisí v konečnom dôsledku od toho, či štát prizná ekonomickú výhodu podniku, ktorého je majiteľom, ako akcionár a nie ako orgán verejnej moci (136). V tom istom zmysle sa nemohlo kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve uplatniť na štát v postavení veriteľa spoločnosti CFR Marfă prostredníctvom agentúry ANAF a iných verejných veriteľov ani prostredníctvom správcu infraštruktúry CFR Infrastructură, pretože kritérium súkromného veriteľa v trhovom hospodárstve sa neuplatňuje na opatrenia, ktoré vykonal štát v postavení verejného orgánu, keď sa spoločnosť CFR Marfă považuje za strategický podnik, s ktorého likvidáciou nemožno počítať z dôvodu bezpečnosti a z iných ako hospodárskych dôvodov (137).

                     (180)

                     V tomto prípade Rumunsko konalo presne naopak ako súkromný investor v trhovom hospodárstve. Namiesto dôsledných krokov na vymáhanie akumulujúcich sa dlhov rumunský štát konal sústavne a zjavne ako verejný orgán, aby zachránil spoločnosť CFR Marfă pred konkurzom. Nekonal ani ako veriteľ, alebo v súvislosti s konverziou dlhu na vlastné imanie ani ako akcionár investujúci do spoločnosti. Toto sa ešte viac potvrdzuje, keď Rumunsko okrem iného tvrdí, že verejní veritelia nevymáhali dlhy, aby chránili spoločnosť CFR Marfă pred platobnou neschopnosťou/udržiavajúc jej činnosti vzhľadom na strategický význam spoločnosti CFR Marfă na účely národnej bezpečnosti a obrany krajiny. Rumunsko týmto pripúšťa, že hlavný dôvod nepripustenia likvidácie spoločnosti CFR Marfă prostredníctvom súdneho vymáhania nebol hospodársky. Komisia poznamenáva, že k rozhodnutiu nevymáhať dlhy spoločnosti CFR Marfă v neposlednom rade došlo bez akýchkoľvek predchádzajúcich štúdií, či by zhovievavosť pri vymáhaní mohla mať za následok vyššie výnosy na rozdiel od prísneho vymáhania, čo takisto naznačuje, že hlavným motívom rumunského štátu neboli hospodárske dôvody. Komisia sa preto domnieva, že kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve nemožno uplatniť v danom prípade (138).

                     (181)

                     Vzhľadom na to, že činnosť spoločnosti CFR Marfă je hospodárska (pozri odôvodnenie 158), a vzhľadom na to, že štát sa voči spoločnosti CFR Marfă správal odlišne od spôsobu, ako by sa bol správal v styku s ktorýmkoľvek iným nestrategickým dopravcom, ako už bolo uvedené v odôvodneniach 179 a 180, opatrenia sú selektívne a predstavujú pomoc.

               4.1.5.2.   Hypotetické uplatnenie kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve v danom prípade

                     (182)

                     Komisia však pre úplnosť kontrolovala aj to, čo by sa stalo, keby sa uplatnilo kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve na daný prípad. Podľa tohto hypoteticky uplatneného kritéria by sa kapitál poskytnutý spoločnosti priamo alebo nepriamo štátom za okolností, ktoré zodpovedajú obvyklým trhovým podmienkam, nepovažoval za štátnu pomoc (139). Na určenie toho, či je vykonaná transakcia v súlade s obvyklými trhovými podmienkami, musí sa správanie verejného subjektu porovnať so správaním hypotetického súkromného hospodárskeho subjektu nachádzajúceho sa v podobnej situácii (kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve). Súdy Únie vypracovali konkrétne typy kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve pre rôzne druhy hospodárskych transakcií, najmä „kritérium súkromného veriteľa“ v prípadoch transakcií týkajúcich sa dlhu (140) a „zásadu súkromného investora v trhovom hospodárstve“ na identifikovanie prítomnosti hospodárskej výhody v prípadoch verejných kapitálových investícií (141).

                     (183)

                     Komisia preto posúdenie zameriava na transakciu z hľadiska hypotetického obozretného súkromného veriteľa/investora (142).

                     (184)

                     V tomto prípade Komisia vykonala posúdenie podľa kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve vo forme zásady súkromného veriteľa v trhovom hospodárstve pre každé z opatrení č. 1, 2, 3 a 5 a vo forme kritéria verejného investora pre opatrenie konverzie dlhu na vlastné imanie, pritom požiadala rumunské orgány o dodatočné informácie o rôznych zapojených aktéroch a ich rozhodnutiach z toho obdobia, zhromaždila informácie zo všetkých dostupných verejných zdrojov a vykonala svoje vlastné posúdenie na základe dôkazov dostupných v čase posudzovaných opatrení.

               4.1.5.3.   i) Opatrenia č. 1 a 4 – nevymáhanie dlhov na sociálnom zabezpečení a nezaplatených daní pred konverziou dlhu na vlastné imanie v roku 2013 a po konverzii dlhu na vlastné imanie

                     (185)

                     Po prvé, Komisia v rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti o tom, či ANAF, štátna agentúra zodpovedná za vymáhanie nesplatených dlhov voči rôznym štátnym agentúram, konala ako súkromný subjekt v trhovom hospodárstve, keď nevymáhala dlhy od spoločnosti CFR Marfă pre uvedené príslušné štátne agentúry a umožnila ich zvyšovanie. Poskytla tak podniku v ťažkostiach (pozri oddiel 4.2) platobný nástroj.

                     (186)

                     Počas vyšetrovania Rumunsko poskytlo revidované údaje o dlhoch spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu vrátane sumy istiny, fakturovaných úrokov a zodpovedajúcich sankcií. Tieto aktualizované údaje sú uvedené v tabuľke 8.

                     (187)

                     V záujme určenia toho, či sa opatrením č. 1 poskytuje neoprávnená výhoda spoločnosti CFR Marfă, Komisia posúdi, či dotknutí verejní veritelia, v tomto konkrétnom prípade agentúra ANAF ako štátna agentúra zodpovedná za výber dlhov, postupovali pri vymáhaní svojich pohľadávok rovnako starostlivo ako súkromný veriteľ. Súkromný veriteľ sa obvykle snaží získať maximálnu úhradu dlžných súm od dlžníka vo finančných ťažkostiach (143).

                     (188)

                     Ako sa uvádza v odôvodneniach 78 až 86, Rumunsko sa domnieva, že agentúra ANAF konala ako súkromný subjekt v trhovom hospodárstve, pretože podnikla potrebné kroky na vymoženie dlhu, a to vypočítaním úrokov a sankcií, nariadením zaistení hnuteľných a nehnuteľných aktív spoločnosti CFR Marfă a vydaním príkazov na obstavenie tretím stranám. Komisia s týmto názorom nesúhlasí.

                     (189)

                        Po prvé, Rumunsko neposkytlo žiadnu štúdiu ani žiadny interný dokument agentúry ANAF z toho obdobia, v ktorých by vysvetlilo dôvody, prečo sa dlhy voči štátnemu rozpočtu akumulované spoločnosťou CFR Marfă nevymáhali už v období 2010 až 2012.

                     (190)

                     Komisia poznamenáva, že spoločnosť CFR Marfă mala finančné ťažkosti už niekoľko rokov (pozri tabuľky 4 a 5 a odôvodnenia 20 až 22, pozri aj oddiel 4.2). Už v roku 2010 predstavovala celková výška dlhov spoločnosti CFR Marfă 126 % jej celkových aktív (tabuľka 5). Celková výška dlhu spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu dosiahla 376,21 mil. RON (cca 81,78 mil. EUR, tabuľka 8) a predstavovala 22,5 % celkových dlhov spoločnosti CFR Marfă. Komisia je presvedčená, že každý súkromný veriteľ by najneskôr vtedy posúdil predpokladané dostupné možnosti na maximalizáciu vymáhania. Agentúra ANAF namiesto toho umožnila spoločnosti CFR Marfă zvýšiť svoje dlhy voči štátnemu rozpočtu v období 2010 až 2012 (tabuľka 8) o viac než 100 %, a tým ešte viac znížiť vyhliadky na ich vymáhanie.

                     (191)

                        Po druhé, Komisia takisto poznamenáva, že s agentúrou ANAF (a ďalšími verejnými veriteľmi, ktorých zastupovala – CNPP, ANOFM a CNAS) zaobchádzali súkromní veritelia spoločnosti CFR Marfă odlišne. Konkrétne bankové úvery spoločnosti CFR Marfă v období 2010 až 2012 klesli o 27 % a záväzky z obchodného styku voči súkromným podnikom sa znížili o 11 %, zatiaľ čo záväzky voči štátnemu rozpočtu vzrástli o vyše 100 % (144). Aj v správe spoločnosti Deloitte sa uvádza, že záväzky z obchodného styku sa zvýšili „od 31. 12. 2010 do 31. 12. 2012 […] spoločnosť [CFR Marfă] odložila platby svojim dodávateľom a do štátneho rozpočtu, aby dokázala splácať bankové úvery“ (145). V správe spoločnosti Deloitte sa navyše uvádza, že „prioritou spoločnosti [CFR Marfă] bolo splatenie bankových úverov, vyplatenie platov a úhrada záväzkov voči neverejným dodávateľom“ (146). Toto jasne ukazuje, že spoločnosť CFR Marfă nemala záujem a/alebo nebola schopná splácať dlhy na sociálnom zabezpečení a daňové dlhy. Preto neexistovali rozumné dôvody, aby agentúra ANAF verila, že spoločnosť CFR Marfă začne v krátkom čase splácať svoje dlhy na sociálnom zabezpečení a na daniach. Komisia sa domnieva, že je neprijateľné, aby verejní veritelia umožňovali navyšovanie dlhov počas dlhých období bez najmenšej vyhliadky na zlepšenie (147). V tejto súvislosti Komisia takisto poznamenáva, že nevymáhanie dlhu voči štátnemu rozpočtu nie je pari passu s dlhmi voči súkromným veriteľom, akými sú banky a súkromní dodávatelia a ďalší uvedení veritelia.

                     (192)

                     Rozhodnutie agentúry ANAF nepožadovať splatenie dlhov spoločnosti CFR Marfă jej likvidáciou nemožno odôvodniť vyhliadkami privatizácie. Aj keď Rumunsko malo niekoľko rokov v úmysle privatizovať spoločnosť CFR Marfă (pozri odôvodnenie 28 a nasl.), v roku 2010 sa nedalo dôvodne očakávať, že sa takáto privatizácia uskutoční – prinajmenšom nie celej spoločnosti CFR Marfă a nie vo forme predaja kontrolného podielu na spoločnosti; takáto privatizácia sa nikdy neuskutočnila ani neskôr.

                     (193)

                     V tomto prípade by agentúra ANAF s najväčšou pravdepodobnosťou bola získala 100 % pohľadávok verejných veriteľov (vrátane samotnej ANAF a ďalších verejných veriteľov CNPP, ANOFM a CNAS), ak by bola vymáhala kolektívne pohľadávky prostredníctvom likvidácie spoločnosti CFR Marfă. V takomto prípade by pohľadávky ANAF (riadok F v tabuľke 10 zahŕňa dlhy po lehote splatnosti aj dlhy, ktoré ešte nie sú splatné) mali prednosť pred pohľadávkami iných nezabezpečených veriteľov spoločnosti CFR Marfă (riadky H a I v tabuľke 10) (148).

                        Tabuľka 10

                        Odhad vymáhateľnej sumy dlhov voči ANAF, CNPP, ANOFM a CNAS v roku 2010

                                 V mil. RON

                                 31. 12. 2010

                                 Účtovná hodnota aktív (A)

                                 […]

                                    Likvidačná hodnota aktív (B)

                                 […]

                                             —

                                             Náklady na likvidáciu (C)

                                 […]

                                             —

                                             Platy (D)

                                 […]

                                             —

                                             Zaručené dlhy (bankové úvery) (E)

                                 […]

                                       Medzisúčet

                                 […]

                                             —

                                             Dlhy voči štátnemu rozpočtu (splatná daň a odvody príspevkov na sociálne zabezpečenie) (F)

                                 […]

                                             —

                                             Dlhy voči štátnemu rozpočtu z likvidácie (G)

                                 […]

                                       Medzisúčet

                                 […]

                                             —

                                             Záväzky z obchodného styku s podnikmi vo vlastníctve štátu (H)

                                 […]

                                             —

                                             Záväzky z obchodného styku s inými veriteľmi (I)

                                 […]

                                       Spolu (rozdiel medzi likvidačnou hodnotou aktív a dlhmi voči rôznym veriteľom v prípade likvidácie) (J)

                                 […]

                                                Zdroj:

                                             (A) Finančné výkazy spoločnosti CFR Marfă za rok 2010; (B) Minimálna likvidačná hodnota aktív spoločnosti CFR Marfă k 31. 12. 2012 pri uplatnení kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve, Deloitte, 29. marca 2013 (); (C) 5 % likvidačnej hodnoty aktív použitých pri uplatnení kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve, Deloitte, 29. marca 2013; (D) Uplatnenie kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve, Deloitte, 29. marca 2013; (E) Uplatnenie kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve, Deloitte, 29. marca 2013; (F) Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 39; (G) Uplatnenie kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve, Deloitte, 29. marca 2013; (H) Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 39; (I) Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 39; (J) Výpočty Komisie.

                     (194)

                     Komisia sa preto domnieva, že agentúra ANAF mala začať nútený výkon vymáhania dlhov CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu začatím likvidácie spoločnosti CFR Marfă najneskôr v roku 2010. To platí o to viac vzhľadom na skutočnosť, že agentúra ANAF ani nemusela podávať návrh na vnútroštátne súdy, aby núteným výkonom vyrovnali jej dlhy, keďže tento konkrétny štátny orgán je oprávnený nariadiť zaistenie na základe svojich vlastných príkazov a potom priamo požiadať exekútorov, aby speňažili zaistený majetok (pozri odôvodnenie 80).

                     (195)

                     Komisia nesúhlasí s názorom Rumunska, že postup ANAF spĺňal kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve, pretože ANAF vydala príkazy a nariadila zaistenie hnuteľných a nehnuteľných aktív spoločnosti CFR Marfă. Komisia poznamenáva, že žiadne z týchto zaistení sa neskončilo speňažením zaistených aktív agentúrou ANAF, zatiaľ čo sa dlhy spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu v rokoch 2009 až 2011 viac než zdvojnásobili (tabuľka 8). Komisia sa domnieva, že za takýchto okolností bolo nariadenie zaistenia aktív spoločnosti CFR Marfă zjavne nedostatočné a že veriteľ v trhovom hospodárstve by začal nútený výkon vymáhania dlhov spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu prostredníctvom začatia likvidácie spoločnosti CFR Marfă najneskôr v roku 2010. Argumenty Rumunska, že takýto nútený výkon vymáhania dlhov spoločnosti CFR Marfă nebol vhodným riešením vzhľadom na strategický význam spoločnosti CFR Marfă pre krajinu (pozri odôvodnenia 85 a 86), nie sú dôvodom, na ktorý by prihliadal súkromný veriteľ v trhovom hospodárstve, čo naznačuje, že agentúra ANAF nepostupovala ako veriteľ v trhovom hospodárstve vo veci dlhov spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu.

                     (196)

                     Navyše Komisia pripomína, že do roku 2012 agentúra ANAF nariadila iba 22 zaistení nehnuteľných aktív spoločnosti CFR Marfă s účtovnou hodnotu […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (pozri odôvodnenie 81), ktoré predstavujú iba 14 % celkovej sumy dlhov spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu v roku 2009 (309,41 mil. RON, cca 67,26 mil. EUR), keď bolo týchto 22 zaistení nariadených (pozri tabuľku 8). Ale navyše napriek skutočnosti, že dlh spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu v rokoch 2010 a 2011 vzrástol viac než dvojnásobne a dosiahol 627,4 mil. RON (136,4 mil. EUR, tabuľka 8), agentúra ANAF už nenariadila žiadne ďalšie zaistenia ani iné opatrenia v súvislosti s aktívami spoločnosti CFR Marfă s cieľom zabezpečiť svoje pohľadávky. Rumunsko vysvetľuje, že zaistenia a obstavenia v prospech dlžníkov spoločnosti CFR Marfă (najmä podnikov vo vlastníctve štátu) neboli v rokoch 2010 a 2011 nariadené s cieľom zabrániť významnému sociálnemu vplyvu (odôvodnenie 82). Komisia poznamenáva, že na takéto úvahy by súkromný veriteľ v trhovom hospodárstve neprihliadal, keď by vymáhal pohľadávky od svojich dlžníkov. Toto opäť naznačuje, že agentúra ANAF nekonala ako veriteľ v trhovom hospodárstve pri vymáhaní dlhov po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu od spoločnosti CFR Marfă.

                     (197)

                     Ani argument Rumunska (odôvodnenie 82), že v roku 2012 agentúra ANAF nariadila 200 zaistení hnuteľných a nehnuteľných aktív spoločnosti CFR Marfă s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR), nie je presvedčivý, pretože žiadne z týchto zaistení sa v skutočnosti nespeňažilo. Rumunsko tvrdí, že agentúra ANAF požadovala ocenenie zaistených aktív s cieľom začať konanie o speňaženie aktív, ale potom sa exekučné príkazy týkajúce sa dlhov spoločnosti CFR Marfă v júni 2013 vyrovnali vykonaním konverzie dlhu na vlastné imanie (odôvodnenie 86). Komisia sa domnieva, že speňaženie zaistených aktív agentúrou ANAF bolo nepravdepodobné, keďže Rumunsko pripustilo, že dôvodom nevymáhania dlhov po lehote splatnosti od spoločnosti CFR Marfă likvidačným konaním a predajom aktív bolo postavenie CFR Marfă ako strategickej spoločnosti (pozri odôvodnenia 85 a 86).

                     (198)

                     Rumunsko takisto nepresvedčilo Komisiu vysvetlením, že 81 zaistení hnuteľných a nehnuteľných aktív spoločnosti CFR Marfă bolo nariadených len v novembri a decembri 2012, pretože zaistené aktíva predstavovali hlavne vozne a lokomotívy, t. j. hnuteľné aktíva určené na vykonávanie činností, ktoré boli primárnym zdrojom príjmov spoločnosti Marfă (pozri odôvodnenie 85). Komisia nevie pochopiť, ako tento konkrétny aspekt mohol mať za následok skutočnosť, že agentúra ANAF nenariadila zaistenie hnuteľného majetku spoločnosti CFR Marfă skôr, najmä keď ďalšie používanie takéhoto zaisteného hnuteľného majetku na činnosti spoločnosti CFR Marfă by so súhlasom agentúry ANAF bolo možné (pozri odôvodnenie 81).

                     (199)

                     Dlh spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu pred konverziou dlhu na vlastné imanie napokon dosiahol 1 001,2 mil. RON (cca 217,65 mil. EUR, tabuľka 8), zatiaľ čo účtovná hodnota aktív, ktoré boli predmetom 200 zaistení, bola […] mil. RON (cca […] mil. EUR). Z týchto 200 zaistení sa 10 týkalo aktív spoločnosti CFR Infrastructură s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR, pozri odôvodnenie 83). Rumunsko tvrdí, že s týmito zaisteniami by sa malo zaobchádzať ako so zaistením aktív spoločnosti CFR Marfă, pretože spoločnosť CFR Marfă prevzala tento základný dlh spoločnosti CFR Infrastructură konverziou dlhu na vlastné imanie v roku 2013. Komisia nesúhlasí a domnieva sa, že týchto 10 zaistení zjavne nesúvisí s opatrením č. 1, keďže opatrenie č. 1 sa striktne týka dlhov akumulovaných spoločnosťou CFR Marfă, ktoré nevymáhala agentúra ANAF. Skutočnosť, že určitá suma dlhov ([…] mil. RON) spoločnosti CFR Infrastructură voči štátnemu rozpočtu bola konvertovaná na dlh spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu v roku 2013 ako súčasť konverzie dlhu na vlastné imanie, je irelevantná pri posudzovaní toho, či správanie agentúry ANAF voči spoločnosti CFR Marfă bolo v súlade s kritériom súkromného subjektu v trhovom hospodárstve.

                     (200)

                     To isté platí, aj pokiaľ ide o upovedomení na obstavenie aktív spoločnosti CFR Infrastructură a aktív jej dlžníkov v celkovej výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR, odôvodnenie 84) (150), keďže tieto súvisia s dlhmi spoločnosti CFR Infrastructură, ktoré boli prevzaté spoločnosťou CFR Marfă ako súčasť konverzie dlhu na vlastné imanie a nie v rámci opatrenia č. 1.

                     (201)

                     Preto dlh spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu vo výške 1 001,2 mil. RON v roku 2013 (cca 217,65 mil. EUR, tabuľka 8) bol iba sčasti zabezpečený donucovacími opatreniami s celkovou účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR) v porovnaní so 190 zaisteniami aktív spoločnosti CFR Marfă vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (151) a príkazmi na obstavenie bankových účtov spoločností CFR Ferryboat SA a Wagon Repair and Maintenance SA (a ich príslušných dlžníkov) na hodnotu […] mil. RON ([…] mil. EUR, odôvodnenie 84) (152). Komisia toto považuje za dodatočný dôkaz toho, že agentúra ANAF sa nesprávala ako veriteľ v trhovom hospodárstve pri vymáhaní dlhov od spoločnosti CFR Marfă.

                     (202)

                     Vzhľadom na uvedené sa Komisia domnieva, že opatrenie č. 1 predstavuje pomoc. Komisia sa najmä domnieva, že agentúra ANAF mala vymáhať dlhy od spoločnosti CFR Marfă likvidáciou spoločnosti CFR Marfă už v roku 2010 a upustením od nej ANAF poskytla spoločnosti CFR Marfă (spoločnosti v ťažkostiach – pozri oddiel 4.2) výhodu, ktorá trvala do konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013 (pozri odôvodnenie 292 a tabuľku 14).

                     (203)

                     Komisia navyše poznamenáva, že so zreteľom na finančnú situáciu a históriu spoločnosti nebolo možné na trhu získať dlhodobé financovanie na úhradu dlhu po lehote splatnosti v rokoch posudzovaných v súvislosti s opatrením č. 1. Posledný dlhodobý úver podpísala spoločnosť CFR Marfă ešte 28. novembra 2007, keď spoločnosť dostala od viacerých bánk syndikovaný úver vo výške […] mil. EUR na 10 rokov (153). Počiatočný úrok tohto úveru bol šesťmesačný EURIBOR zvýšený o […] % ročne, ktorý bol neskôr zvýšený na […] % počnúc od 1. júla 2009. Úver bola spočiatku zabezpečený záložným právom na 276 lokomotív a určitými pohľadávkami spoločnosti CFR Marfă. Žiadne dlhodobé financovanie potom už spoločnosť nezaregistrovala. Komisia ďalej poznamenáva, že v roku 2007, v roku uzavretia syndikovaného úveru, spoločnosť CFR Marfă ešte hospodárila so ziskom (pozri poznámku pod čiarou č. 15) a jej trhový podiel bol značne vysoký ([70 – 80] % objemu prepraveného nákladu a [60 – 70] %, pokiaľ ide o tonokilometre) (154).

                     (204)

                     Vzhľadom na finančné ťažkosti spoločnosti CFR Marfă v rokoch posudzovaných v rámci opatrenia č. 1 a so zreteľom na skutočnosť, že spoločnosť CFR Marfă nemohla na trhu získať dlhodobé financovanie na pokrytie svojich dlhov po lehote splatnosti (155), Komisia sa domnieva, že suma výhody sa rovná celkovej výške akumulovanej istiny dlhu spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti do konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013 (437,68 mil. RON, cca 95,15 mil. EUR, tabuľka 8) zvýšenej o zodpovedajúci úrok na základe trhovej úrokovej sadzby.

                     (205)

                     Trhová úroková sadzba by sa mala vypočítať v súlade s oznámením Komisie o revízii spôsobu stanovenia referenčných a diskontných sadzieb (ďalej len „oznámenie z roku 2008“) (156). Komisia však poznamenáva, že agentúra ANAF už vyúčtovala spoločnosti CFR Marfă úroky a sankcie za dlhy po lehote splatnosti (odôvodnenie 78), ktoré do konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013 dosiahli […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (157). Komisia sa preto domnieva, že ak je sadzba úrokov a sankcií uplatnená agentúrou ANAF na istinu po lehote splatnosti rovná alebo vyššia ako trhová úroková sadzba, ktorá sa mala účtovať k dlhom spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti na základe oznámenia z roku 2008, potom by sa výška úrokov a sankcií skutočne vyúčtovaná agentúrou ANAF mala pripočítať k výške istiny.

                     (206)

                     Ako sa uvádza v odôvodnení 78, agentúra ANAF vypočítala spoločnosti CFR Marfă na dlhy voči štátnemu rozpočtu po lehote splatnosti tieto úrokové sadzby: i) denná úroková sadzba 0,1 % počas obdobia od 1. 1. 2006 do 30. 6. 2010; ii) denná úroková sadzba 0,05 % počas obdobia od 1. 7. 2010 do 30. 9. 2010; iii) denná úroková sadzba 0,04 % počas obdobia od 1. 10. 2010 do 28. 2. 2014. Agentúra navyše vypočítala za oneskorenú platbu tieto sankcie: i) ak sa daňové záväzky po lehote splatnosti uhradili neskôr ako 30 dní, ale najneskôr do 90 dní od dátumu splatnosti, pripočíta sa k istine sankcia za oneskorenú platbu vo výške 5 % istiny; ii) po uplynutí 90 dní od dátumu splatnosti sa k istine pripočíta sankcia za oneskorenú platbu vo výške 15 % istiny.

                     (207)

                     V súlade s týmto ročná úroková sadzba uplatnená agentúrou ANAF do 30. 6. 2010 bola 36 % (0,1 % denná sadzba × 360), sadzba uplatnená na obdobie od 1. 7. 2010 do 30. 9. 2010 bola 18 % (0,05 % × 360) a sadzba uplatnená od 1. 10. 2010 do konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013 bola 14,4 % (0,04 % × 360). Ako je zrejmé aj z tabuľky 8, v rokoch 2011 a 2012 sankcie za oneskorenú platbu uplatňovala agentúra ANAF okrem účtovaných úrokov k istine dlhu po lehote splatnosti, čo znamená, že skutočná sadzba účtovaných úrokov v týchto rokoch bola dokonca vyššia.

                     (208)

                     Súčasne vzhľadom na finančnú situáciu spoločnosti CFR Marfă od roku 2010, ako sa javí z finančných údajov v tabuľke 4, úverová bonita (rating) spoločnosti CFR Marfă sa musí považovať za najnižšiu z piatich možných ratingov uvedených v oznámení z r. 2008, a to „zlý/finančné ťažkosti (CCC a nižšie)“ (158). Dotknutý dlh po lehote splatnosti bol okrem toho prakticky nezabezpečený takmer do konca roku 2012, keď agentúra ANAF nariadila 81 zaistení aktív spoločnosti CFR Marfă s účtovnou hodnotou […] mil. RON (cca […] mil. EUR, odôvodnenie 84), a preto sa musí kvalifikovať ako „nízko kolateralizovaný“ na treťom stupni stupnice uvedenej v oznámení z r. 2008. Trhová úroková sadzba sa preto musí vypočítať pre príslušnú výšku akumulovaného dlhu ako výsledok zo sumy jednoročného ROBOR-u v čase poskytnutia úveru (159) zvýšený o 1 000 bázických bodov podľa vymedzenia v oznámení z r. 2008.

                     (209)

                     Podľa výpočtov Komisie suma ROBOR + 1 000 bodov v rokoch 2010 až 2012 nebola vždy nižšia ako úrokové sadzby uplatňované agentúrou ANAF. Preto výška výhody je celková výška istiny po lehote splatnosti ([…] mil. RON, cca […] mil. EUR, tabuľka 8) zvýšená o úroky a sankcie účtované agentúrou ANAF za obdobia, keď takéto úroky a sankcie prevyšovali ROBOR + 1 000 bodov; za roky, keď ANAF účtovala úroky nižšie ako ROBOR + 1 000 bodov, je sumou výhody celková výška istiny po lehote splatnosti ([…] mil. RON, cca […] mil. EUR, tabuľka 8) zvýšená o ROBOR + 1 000 bodov. V každom prípade celková výška pomoci zodpovedajúca opatreniu č. 1 je najmenej 1 001,2 mil. RON (cca 217,65 mil. EUR) a pozostáva z istiny dlhu vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR) zvýšenej prinajmenšom o úroky a sankcie účtované agentúrou ANAF v júni 2013 vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR). Poskytnutie pomoci sa začína v roku 2010 a dátumami poskytnutia pomoci sú dátumy, keď mala spoločnosť CFR Marfă uhradiť faktúry vydané agentúrou ANAF (a ďalšími štátnymi veriteľmi zastúpenými agentúrou ANAF).

                     (210)

                     Pokiaľ ide o opatrenie č. 4, Komisia poznamenáva, že lehota splatnosti dlhu voči štátnemu rozpočtu sa nemusí v skutočnosti zhodovať s koncom rozpočtového roku, a teda zodpovedajúca výška dlhu voči štátnemu rozpočtu uvedená v súvahe spoločnosti CFR Marfă nemusí presne predstavovať skutočný akumulovaný dlh.

                     (211)

                     V tejto súvislosti sa Komisia domnieva, že daňové potvrdenia agentúry ANAF sú spoľahlivým zdrojom informácií a presne opisujú dlhovú situáciu spoločnosti CFR Marfă voči agentúre ANAF (vrátane dlhu po lehote splatnosti voči rozpočtu zodpovedajúcemu dlhom ostatných verejných veriteľov). Platobná povinnosť uvedená konkrétne v týchto daňových potvrdeniach agentúry ANAF sa týka splatných dlžných daní vrátane i) platobných povinností pozostávajúcich z istiny a doplnkových splatných súm (vrátane sankcií a ďalšieho splatného dlhu stanoveného inými príslušnými agentúrami a prevedeného na agentúru ANAF na vymáhanie) a ii) súm, ktoré sa majú vrátiť spoločnosti CFR Marfă.

                     (212)

                     Komisia pripomína, že rôzne doklady vydané agentúrou ANAF, ktoré predstavujú prehľad dlhovej situácie spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu (pozri odôvodnenie 88 a tabuľku 9), ukazujú, že do roku 2015 neexistovali voči agentúre ANAF zahrnuté žiadne nevyplatené dlhy (pozri odôvodnenie 88 a tabuľku 9) (160).

                     (213)

                     Pokiaľ ide o nesplatené dlhy spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu za roky 2016 a 2017, Komisia sa domnieva, že zdržanie sa núteného výkonu vymáhania takýchto dlhov spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu je vecou rozhodovania súkromného veriteľa v trhovom hospodárstve, keďže tieto dlhy by sa potenciálne mohli započítať proti pohľadávkam spoločnosti CFR Marfă voči agentúre ANAF (záležitosť, ktorú v tom čase mali vyriešiť rumunské súdy, pozri odôvodnenie 89).

                     (214)

                     Čo sa týka nesplatených dlhov spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu za rok 2018 a do 28. marca 2019 [spolu […] mil. RON (cca […] mil. EUR), pozri odôvodnenie 91], Komisia zohľadňuje skutočnosť, že hodnota ochranných opatrení dosiaľ prijatých agentúrou ANAF (zaistenia nezaťaženého hnuteľného a nehnuteľného majetku spoločnosti CFR Marfă s účtovnou hodnotou […] mil. RON, cca […] mil. EUR, pozri odôvodnenie 91) prevyšuje sumu dlhov po lehote splatnosti takmer dvojnásobne, čo naznačuje, že agentúra ANAF postupuje vo vymáhaní svojich pohľadávok starostlivejšie než do júna 2013. Preto a s náležitým zreteľom na pomerne dlhé obdobie, keď spoločnosť CFR Marfă nemala dlhy po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu (od júna 2013), sa Komisia domnieva, že správanie agentúry ANAF pri vymáhaní uvedených dlhov spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti je zlučiteľné s trhom v predmetnom období.

                     (215)

                     Vzhľadom na uvedené sa Komisia domnieva, že ďalšie nevymáhanie dlhov voči štátnemu rozpočtu od konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013 do roku 2017 sa nepreukázalo, a postup agentúry ANAF pri vymáhaní dlhov za rok 2018 je v súlade s kritériom súkromného subjektu v trhovom hospodárstve. Komisia preto dospela k záveru, že opatrenie č. 4 nepredstavuje pomoc.

               4.1.5.4.   ii) Opatrenia č. 2 a 5 – nevymáhanie dlhov voči spoločnosti CFR Infrastructură a zvyšovanie dlhov voči CFR Infrastructură následkom pokračujúceho poskytovania služieb i) najmenej od roku 2010 a do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 a ii) po konverzii dlhu na vlastné imanie

                     (216)

                     Po prvé, ako už bolo podrobne uvedené v pododdiele 4.1.5.1, aj čo sa týka opatrení č. 2 a 5, Komisia sa domnieva, že kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve nemožno uplatniť.

                     (217)

                     Toto je zrejmé z podaní Rumunska, podľa ktorých „nie je možné uložiť prísnejšie opatrenia (napríklad požiadať o vyhlásenie konkurzu), ako vyplýva z predchádzajúcej korešpondencie, keďže CFR Infrastructură a rumunské orgány musia prihliadať na význam spoločnosti CFR Marfă a jej zdrojov pre systém obrany štátu, národnú bezpečnosť, verejnú bezpečnosť a verejný poriadok, dopravu strategických materiálov, národné hospodárstvo a obyvateľstvo“. (zvýraznenie bolo doplnené)

                     (218)

                     Odhodlanie rumunských orgánov zachovať spoločnosť CFR Marfă pri živote a vyhnúť sa začatiu akéhokoľvek konkurzného konania prostredníctvom vymáhania dlhov je zrejmé z rôznych verejných vyhlásení, napr. z prejavu ministra dopravy na tlačovej konferencii ministerstva dopravy 2. augusta 2018:
                     „Samozrejme vymáhanie je možné, ale aktív, ktoré neovplyvnia súčasnú činnosť spoločnosti CFR Marfă. Nezabíjajme sliepku, ktorá znáša vajcia, umožnime vykonávanie takýchto donucovacích opatrení za spravodlivých a súdržných podmienok.“
                     „Činnosť spoločnosti CFR Marfă môže a musí pokračovať, a to aj za týchto okolností, pretože táto spoločnosť je dôležitá pre systém energetiky.“ (161)

                     (219)

                     Ešte zjavnejšie je to z pripomienok bývalého ministra dopravy počas konferencie Capital o doprave a infraštruktúre v r. 2018, ktorý povedal:
                     „Spoločnosť CFR Marfă nahromadila príliš veľký, skutočne obrovský dlh voči spoločnosti CFR Infrastructură. Verím, že keby bola reč o súkromnej spoločnosti, neboli by sme v takejto situácii.“ (162)

                     (220)

                     Ako je vysvetlené v odôvodnení 103, Rumunsko tvrdilo, že nebolo možné uložiť prísnejšie opatrenia voči spoločnosti CFR Marfă (napríklad požiadať o vyhlásenie konkurzu), keďže CFR Infrastructură a rumunské orgány musia prihliadať na význam spoločnosti CFR Marfă a jej zdrojov pre systém obrany štátu a národnú bezpečnosť. V tejto súvislosti Komisia konštatuje, že z rôznych prezentácií/správ predstavenstva valnému zhromaždeniu akcionárov (a z následného schválenia rôznych návrhov v uvedených správach ministerstvom dopravy ako jediným akcionárom spoločnosti CFR Infrastructură) vyplýva, že spoločnosť CFR Infrastructură prihliadla na netrhové úvahy, keď sa rozhodovala zdržať sa obmedzenia prístupu spoločnosti CFR Marfă na svoje koľaje ako možného donucovacieho opatrenia na vymáhanie dlhu napriek tomu, že dlh bol viac ako 60 dní po lehote splatnosti. Takéto rozhodnutia zdržať sa vymáhania boli prijaté napriek skutočnosti, že sama spoločnosť CFR Infrastructură (v niektorej z uvedených správ) uznala uloženie obmedzení za účinnejší spôsob vymáhania dlhov po lehote splatnosti od dopravcov (163).

                     (221)

                     Vzhľadom na uvedené sa Komisia domnieva, že spoločnosť CFR Infrastructură konala skôr ako verejný orgán vykonávajúci svoje verejné právomoci so zreteľom na strategickú úlohu spoločnosti CFR Marfă skôr ako poskytovateľa, okrem iného, služieb nákladnej železničnej dopravy na účely obrany štátu a národnej bezpečnosti, než účastníka trhu. Komisia sa preto domnieva, že nevymáhaním dlhov spoločnosťou CFR Infrastructură sa poskytuje spoločnosti CFR Marfă hospodárska výhoda.

                     (222)

                     Komisia však pre úplnosť vykonáva aj kontrolu podľa kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve, ako sa vysvetľuje ďalej.

            Uplatnenie kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve na opatrenia č. 2 a 5

                     (223)

                     Komisia v rozhodnutí o začatí konania vyjadrila pochybnosti o tom, či spoločnosť CFR Infrastructură konala ako súkromný subjekt v trhovom hospodárstve, keď nevymáhala pohľadávky z obchodného styku od spoločnosti CFR Marfă a umožnila navyšovanie dlhov pokračovaním v poskytovaní služieb spoločnosti CFR Marfă. Svojím konaním tak poskytla podniku v ťažkostiach (pozri oddiel 4.2) platobný nástroj.

                     (224)

                     Ako sa uvádza v odôvodneniach 92 až 105, Rumunsko tvrdí, že spoločnosť CFR Infrastructură nijako nezvýhodnila spoločnosť CFR Marfă v porovnaní s inými prevádzkovateľmi. Rumunsko navyše tvrdí, že spoločnosť CFR Infrastructură konala ako súkromný subjekt v trhovom hospodárstve vymáhaním dlhu od spoločnosti CFR Marfă podaním návrhov na arbitrážne a súdne konania.

            Uplatnenie kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve na opatrenie č. 2

                     (225)

                     V záujme určenia toho, či sa opatrením č. 2 poskytuje neoprávnená výhoda spoločnosti CFR Marfă, Komisia posúdi, či spoločnosť CFR Infrastructură postupovala pri vymáhaní svojich pohľadávok rovnako starostlivo ako súkromný veriteľ. Súkromný subjekt v trhovom hospodárstve sa obvykle snaží získať maximálnu úhradu dlžných súm od dlžníka vo finančných ťažkostiach (164).

                     (226)

                     Pri uplatňovaní zásady súkromného subjektu v trhovom hospodárstve Komisia zohľadnila dostupné údaje a informácie v čase, keď sa prijímali jednotlivé rozhodnutia zdržať sa bezodkladného vymáhania dlhov a pokračovať v poskytovaní služieb spoločnosti CFR Marfă (165).

                     (227)

                     Podľa poznámok v odôvodneniach 20 až 22 spoločnosť CFR Marfă čelila finančným ťažkostiam niekoľko rokov. Už v roku 2010 predstavovala celková výška dlhov spoločnosti CFR Marfă 126 % jej celkových aktív. Celková výška dlhu spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură dosiahla 412,67 mil. RON (cca 90 mil. EUR) a predstavovala 25 % celkových dlhov spoločnosti CFR Marfă. Komisia je presvedčená, že každý súkromný veriteľ by najneskôr vtedy, teda v roku 2010, bol posudzoval predpokladané dostupné možnosti na maximalizáciu vymáhanie svojej pohľadávky. Namiesto toho spoločnosť CFR Infrastructură pokračovala v poskytovaní služieb spoločnosti CFR Marfă a umožnila jej ďalej zvýšiť záväzky z obchodného styku o 74 % v období 2010 až 2012, a tým ďalej znížiť vyhliadky na ich vymáhanie.

                     (228)

                        Po prvé, Rumunsko neposkytlo žiadnu štúdiu ani žiadne informácie z toho obdobia, na základe ktorých sa spoločnosť CFR Infrastructură rozhodla nepožadovať súdnu likvidáciu spoločnosti CFR Marfă už v roku 2010. A teda neexistujú náznaky, že spoločnosť CFR Infrastructură vykonala akékoľvek posúdenie možností postupu a budúcej privatizácie spoločnosti CFR Marfă, ktoré mala vykonať najneskôr v roku 2010. Jediná dokumentácia, ktorú Rumunsko sprístupnilo v tejto súvislosti, obsahuje len rozhodnutia predstavenstva o neuplatnení alternatívnych sankcií spoločnosti CFR Infrastructură voči spoločnosti CFR Marfă, ako je obmedzenie alebo pozastavenie prístupu spoločnosti CFR Marfă k železničnej infraštruktúre pre určité vlaky spoločnosti CFR Marfă (166), ale nie rôzne scenáre alebo posúdenie likvidácie ako možného kroku pre účinné vymáhanie dlhov spoločnosti CFR Marfă.

                     (229)

                        Po druhé, Komisia ďalej pripomína, že spoločnosť CFR Marfă sa k spoločnosti CFR Infrastructură správala inak ako k súkromným veriteľom. Záväzky z obchodného styku spoločnosti CFR Marfă voči súkromným podnikom sa v období 2010 – 2012 zvýšili o 12 %, zatiaľ čo záväzky s obchodného styku so spoločnosťou voči spoločnosti CFR Infrastructură vzrástli o 74 % (podľa údajov uvedených v tabuľke 6). Aj v správe spoločnosti Deloitte sa potvrdilo, že „od 31. 12. 2010 do 31. 12. 2012 […] spoločnosť [CFR Marfă] odložila platby svojim dodávateľom a do štátneho rozpočtu, aby dokázala splácať bankové úvery“ (167). Túto konkrétnu správu spoločnosti Deloitte zadalo Rumunsko s cieľom posúdiť vyhliadky privatizácie spoločnosti CFR Marfă v r. 2013, preto ju nemožno považovať za informácie „z toho obdobia“ na účely posúdenia opatrenia č. 2. Má však význam ex post v tom, že opisuje históriu a situáciu spoločnosti CFR Marfă počas obdobia zodpovedajúceho opatreniu č. 2. Najmä pri informáciách týkajúcich sa obdobia 2010 až 2012 sa v správe spoločnosti Deloitte uvádza, že „prioritou spoločnosti [CFR Marfă] bolo splatenie bankových úverov, vyplatenie platov a úhrada záväzkov voči neverejným dodávateľom“ (168). Toto jasne ukazuje na to, že spoločnosť CFR Marfă nemala záujem a/alebo nebola schopná splácať svoje dlhy voči spoločnosti CFR Infrastructură. V každom prípade spoločnosť CFR Infrastructură nemala rozumné dôvody veriť, že spoločnosť CFR Marfă začne v krátkom čase splácať svoje dlhy. Komisia sa domnieva, že je neprijateľné, aby verejní veritelia umožňovali navyšovanie dlhov počas dlhých období bez najmenšej vyhliadky na zlepšenie (169).

                     (230)

                        Po tretie, Komisia sa domnieva, že rozhodnutie spoločnosti CFR Infrastructură nepožadovať od spoločnosti CFR Marfă splatenie dlhov prostredníctvom jej likvidácie nemožno odôvodniť vyhliadkami privatizácie. Ako je uvedené v odôvodnení 192, v roku 2010 nebolo jasné, či sa spoločnosť CFR Marfă bude skutočne privatizovať v krátkom čase. Komisia sa domnieva, že za tejto situácie by súkromný subjekt v trhovom hospodárstve vykonal posúdenie reálnych možností ďalšieho postupu vrátane vyhliadky likvidácie spoločnosti CFR Marfă. Rumunsko neposkytlo žiadny dokument, ktorý by potvrdzoval, že takéto posúdenie spoločnosť CFR Infrastructură v roku 2010 vykonala.

                     (231)

                     Na účely vykonania takéhoto posúdenia a odhadu likvidačnej hodnoty aktív spoločnosti CFR Marfă v samotnom roku 2010 Komisia výslovne požiadala Rumunsko o poskytnutie zákonných faktorov likvidácie z toho obdobia. Rumunsko potvrdilo, že takéto zákonné faktory likvidácie neexistujú (pozri odôvodnenie 287). Komisia sa preto spoľahla na likvidačné hodnoty poskytnuté v správe spoločnosti Deloitte (pozri odôvodnenie 193 a v ňom tabuľku 10).

                     (232)

                     Komisia sa domnieva, že spoločnosť CFR Infrastructură mala požiadať o bezodkladné splatenie záväzkov z obchodného styku najneskôr v roku 2010. V danom prípade by spoločnosť CFR Infrastructură bola dosiahla vymoženie približne 44,4 % svojich pohľadávok (pozri tabuľku 11), ak by bola vymáhala svoje pohľadávky v roku 2010 prostredníctvom likvidácie spoločnosti CFR Marfă. Navyše by sa takouto likvidáciou zabezpečilo, že by sa už žiadne ďalšie dlhy neakumulovali.

                        Tabuľka 11

                        Prehľad odhadovaných vymáhateľných súm záväzkov z obchodného styku spoločnosti CFR Marfă v roku 2010
                         (170)

                                 V r. 2010
                                 (mil. RON)

                                 Podiel na celkovej sume
                                 (%)

                                 Odhadované vymáhateľné sumy záväzkov z obchodného styku v roku 2010
                                 (mil. RON)

                                 Podiel na celkovej sume
                                 (%)

                                 Záväzky z obchodného styku voči spol. CFR Infrastructură

                                 412,68

                                 73,35

                                 183,19

                                 44,4

                                    Záväzky z obchodného styku spolu

                                    562,6

                                    100

                                    249,75
                                     (171)

                                    44,4

                                                Zdroj:

                                             Podanie Rumunska z 24. decembra 2015, uplatnenie kritéria súkromného investora v trhovom hospodárstve, Deloitte, 29. marca 2013; odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 39; výpočty Komisie.

                     (233)

                        Po štvrté, argumenty Rumunska, že „[…] opatrenia prijaté spoločnosťou CFR Infrastructură mali za cieľ minimalizovať negatívne účinky na národnú bezpečnosť a obranný systém krajiny […]. Akékoľvek iné opatrenie (napríklad likvidácia alebo konkurz) by bolo malo za následok riziko straty významných zdrojov a kompetencií“ (172), predstavujú pripustenie Rumunska, že skutočným motívom spoločnosti CFR Infrastructură nevymáhať dlhy, neboli hospodárske dôvody (pozri odôvodnenia 179 až 181).

                     (234)

                        A napokon, Komisia sa domnieva, že spoločnosť CFR Infrastructură sa nemohla považovať za závislého dodávateľa spoločnosti CFR Marfă, a teda úplne závislého od existencie spoločnosti CFR Marfă ako hlavného zdroja jej príjmov. Ako je zrejmé z tabuľky 12, hoci podľa objemu nákladnej železničnej dopravy mala spoločnosť CFR Marfă takmer polovicu trhu počas obdobia posudzovaného opatrenia č. 2, na príjmoch spoločnosti CFR Infrastructură sa podieľala zhruba iba jednou pätinou. Aj pokiaľ ide o dynamiku, Komisia poznamenáva, že podiel príjmov vykazovaných spoločnosťou CFR Marfă na celkovom objeme nákladnej železničnej dopravy rovnomerne klesal podobne ako podiel príjmov spoločnosti CFR Infrastructură pochádzajúcich od spoločnosti CFR Marfă. Preto je výrazná závislosť spoločnosti CFR Infrastructură od dodávok v prospech spoločnosti CFR Marfă ťažko udržateľná.

                        Tabuľka 12

                        Relatívna dôležitosť spoločnosti CFR Marfă ako podielu činností spoločnosti CFR Marfă na celkovej železničnej doprave a na príjmoch spoločnosti CFR Infrastructură od r. 2009 do r. 2018 (na základe údajov v tkm)

                                 2009

                                 2010

                                 2011

                                 2012

                                 2013

                                 2014

                                 2015

                                 2016

                                 2017

                                 2018

                                 % nákladnej železničnej dopravy zodpovedajúce spoločnosti CFR Marfă

                                 [50–60]

                                 [40–50]

                                 [40–50]

                                 [40–50]

                                 [40–50]

                                 [40–50]

                                 [30–40]

                                 [30–40]

                                 [30–40]

                                 [30–40]

                                 % príjmov spol. CFR Infrastructură od spoločnosti CFR Marfă

                                 [10–20]

                                 [10–20]

                                 [20–30]

                                 [10–20]

                                 [10–20]

                                 [10–20]

                                 [10–20]

                                 [10–20]

                                 [10–20]

                                 [10–20]

                                                Zdroj:

                                             Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 29.

                     (235)

                     Aj v prípade likvidácie spoločnosti CFR Marfă po vymáhaní dlhov prostredníctvom súdneho konania začatého spoločnosťou CFR Infrastructură v r. 2010 bolo veľmi nepravdepodobné, že doprava zodpovedajúca doprave spoločnosti CFR Marfă by úplne zmizla, keďže dopravné zmluvy a aktíva spoločnosti CFR Marfă by boli zostali na trhu a so všetkou pravdepodobnosťou by slúžili jej konkurentom, dopravcom, ktorí už obsluhovali vyše polovice trhu ([60 – 70] % v tkm) a ktorí sa v priemere podieľali na zvyšku [80 – 90] % príjmov spoločnosti CFR Infrastructură v období po roku 2010 až do konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013.

                     (236)

                     Na základe uvedených úvah Komisia dospela k záveru, že opatrením č. 2 sa poskytuje spoločnosti CFR Marfă selektívna výhoda vo forme nevymáhania dlhu a obdobne ponúknutím platobného nástroja spoločnosti CFR Marfă od roku 2010 do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 za podmienok, ktoré by inak na trhu nebola našla.

                     (237)

                     Ako bolo rozsiahlo vysvetlené v odôvodneniach 203 a 204 a ako sa potvrdilo ex post v správe spoločnosti Deloitte, spoločnosť CFR Marfă nemohla nájsť dlhodobé financovanie v období posudzovaného opatrenia č. 2. Komisia sa preto domnieva, že výška výhody spojenej s finančnými prostriedkami poskytnutými spoločnosťou vo vlastníctve štátu CFR Infrastructură vo forme nevymáhaných akumulovaných dlhov spoločnosti CFR Marfă voči nej, sa rovná istine dlhu po lehote splatnosti vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR) v momente konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 (173) zvýšenej o sumu dlhu po lehote splatnosti, ktorý nebol odpísaný konverziou dlhu na vlastné imanie v roku 2013 (pozri tabuľku 14), a o zodpovedajúci trhový úrok. Trhový úrok by sa mal určiť uplatnením trhovej úrokovej sadzby na istinu po lehote splatnosti. Poskytnutie pomoci sa začína v roku 2010 a dátumami poskytnutia pomoci sú dátumy, keď mala spoločnosť CFR Marfă uhradiť faktúry vydané spoločnosťou CFR Infrastructură.

                     (238)

                     Komisia poznamenáva, že spoločnosť CFR Infrastructură už vyúčtovala spoločnosti CFR Marfă úroky a sankcie za dlhy po lehote splatnosti (pozri tabuľku 7), ktoré v čase konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 dosiahli sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR, pozri tabuľku 14 a poznámku pod čiarou č. 179). Trhová úroková sadzba je preto maximum z i) úrokovej sadzby vypočítanej v súlade s oznámením z roku 2008 za príslušné obdobie opatrenia č. 2 a ii) úrokovej sadzby a sankcií účtovaných a uplatnených spoločnosťou CFR Infrastructură v tom istom období. V dôsledku toho, ak sadzba úroku a sankcií uplatnená spoločnosťou CFR Infrastructură na istinu po lehote splatnosti je rovná alebo vyššia ako trhová úroková sadzba, ktorá by sa mala účtovať k dlhom spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti na základe oznámenia z roku 2008, potom by sa výška úrokov a sankcií skutočne vyúčtovaná spoločnosťou CFR Infrastructură mala pripočítať k výške istiny. Ak je sadzba úroku a sankcií uplatnená spoločnosťou CFR Infrastructură nižšia ako trhová úroková sadzba podľa oznámenia z roku 2008, musí sa uplatniť trhová úroková sadzba podľa oznámenia z roku 2008.

                     (239)

                     V každom prípade suma pomoci zodpovedajúca opatreniu č. 2 je najmenej 783,78 mil. RON (cca 170,39 mil. EUR) – zodpovedajúca istine dlhu, ktorý bol odpísaný v júni 2013 ([…] mil. RON, cca […] mil. EUR), zvýšenej o dlh po lehote splatnosti, ktorý nebol odpísaný v júni 2013 (115,79 mil. RON, cca 25,17 mil. EUR), a prinajmenšom o úrok skutočne vyúčtovaný spoločnosťou CFR Infrastructură vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR) (pozri tabuľku 14).

            Uplatnenie kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve na opatrenie č. 5

                     (240)

                     Podobne ako pri opatrení č. 2 (pozri odôvodnenie 225 a nasl.) v záujme určenia toho, či sa opatrením č. 5 poskytuje neoprávnená výhoda spoločnosti CFR Marfă, Komisia posúdi, či spoločnosť CFR Infrastructură postupovala pri vymáhaní svojich pohľadávok rovnako starostlivo ako súkromný veriteľ po konverzii dlhu na vlastné imanie v júni 2013 do roku 2018 vrátane. Komisia pripomína, že konverzia dlhu na vlastné imanie v roku 2013 zahŕňala záväzky po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură vo výške 667,99 mil. RON (cca 145,21 mil. EUR), z toho […] mil. RON (cca […] EUR) bola istina a […] mil. RON (cca […] mil. EUR) boli úroky a sankcie. Táto celková suma predstavovala 85 % záväzkov spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură. Opatrenie č. 5 sa preto vzťahuje na pokračujúcu akumuláciu dlhu spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti po konverzii dlhu na vlastné imanie v r. 2013, ale bez zahrnutia 15 % dlhu spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură vo výške 115,79 mil. RON (cca 25,17 mil. EUR, pozri odôvodnenie 239), ktorý nebol odpísaný konverziou dlhu na vlastné imanie v r. 2013 a je už zahrnutý v sume opatrenia č. 2 (pozri odôvodnenie 239).

                     (241)

                     Komisia poznamenáva, že od samého začiatku napriek zlepšeniu v účtovníctve spoločnosti, pokiaľ ide o vlastné imanie vďaka konverzii dlhu na vlastné imanie v júni 2013, finančná situácia spoločnosti CFR Marfă naďalej naznačovala ťažkosti: ďalšie akumulovanie straty, stúpajúce dlhy a zhoršujúce sa trhové postavenie (pozri tabuľky 1 a 4 a pododdiel 2.4). Po konverzii dlhu na vlastné imanie v r. 2013 sa záväzky z obchodného styku spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură ďalej akumulovali a takmer sa strojnásobili z 213,47 mil. RON (cca 46 mil. EUR) na konci r. 2013 na 622,03 mil. RON (cca 135 mil. EUR) v r. 2016 a v r. 2018 dosiahli 860,93 mil. RON (cca 187 mil. EUR) (pozri tabuľku 7). Záväzky spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti sa po konverzii dlhu na vlastné imanie takisto neustále zvyšovali (o 72 % v roku 2014, o 46 % v roku 2015, o 21 % v roku 2016 a o 39 % v roku 2017 (na základe údajov uvedených v tabuľke 7).

                     (242)

                     Vzhľadom na to, že správa spoločnosti Deloitte vychádzala z predpokladu úspešnej plánovanej privatizácie, Rumunsko nevedelo zdôvodniť následnú nepretržitú podporu spoločnosti CFR Marfă vo forme nepretržitého poskytovania infraštruktúry a ďalších doplnkových služieb zo strany spoločnosti CFR Infrastructură po neúspešnej privatizácii v októbri 2013.

                     (243)

                     Rumunsko nepredložilo žiadnu štúdiu ani internú správu spoločnosti CFR Infrastructură, na základe ktorej sa spoločnosť CFR Infrastructură rozhodla zdržať sa dožadovania súdnej likvidácie spoločnosti CFR Marfă bezprostredne po neúspešnej privatizácii v októbri 2013 alebo vymáhania dlhov prostredníctvom súdneho konania. V rovnakom duchu ako v prípade opatrenia č. 2 Komisia preto vyhodnotila vyhliadky likvidácie spoločnosti CFR Marfă v porovnaní s pokračovaním v zhovievavosti pri vymáhaní dlhu od spoločnosti CFR Marfă. Na tento účel Komisia výslovne požiadala Rumunsko, aby poskytlo faktory zákonnej likvidácie z toho obdobia, aby sama mohla odhadnúť likvidačnú hodnotu aktív spoločnosti CFR Marfă v roku 2014. Rumunsko potvrdilo, že takéto zákonné faktory likvidácie neexistujú (pozri odôvodnenie 287). Komisia sa preto spoľahla na likvidačné hodnoty poskytnuté v správe spoločnosti Deloitte (pozri odôvodnenie 193 a v ňom tabuľku 10).

                     (244)

                        Po prvé, Komisia sa domnieva, že obozretný účastník trhu by sa v situácii spoločnosti CFR Infrastructură snažil vymôcť svoj dlh bezodkladne po neúspešnej privatizácii, keď bolo jasné, že vyhliadky na predaj spoločnosti ako celku alebo časti jej akciového podielu boli v krátkodobom horizonte veľmi nepravdepodobné. Tým viac, keď koncom roku 2013 spoločnosť CFR Marfă už nemala žiadne záväzky po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu, najmä v dôsledku konverzie dlhu na vlastné imanie. Okrem toho koncom roku 2013 bola suma obchodných pohľadávok, ktoré spoločnosti CFR Infrastructură dlhovala spoločnosť CFR Marfă, dostatočne malá na to, aby sa pokryla z príjmov z likvidácie (pozri tabuľku 13).

                        Tabuľka 13

                        Prehľad odhadovaných vymáhateľných súm záväzkov z obchodného styku spoločnosti CFR Marfă v roku 2014 (začiatkom roku)

                                 1. januára 2014
                                 (mil. RON)

                                 Podiel na celkovej sume
                                 (%)

                                 Odhadované vymáhateľné sumy záväzkov z obchodného styku v roku 2014
                                 (mil. RON)

                                 Podiel na celkovej sume
                                 (%)

                                 Záväzky z obchodného styku voči spol. CFR Infrastructură

                                 213,47

                                 67

                                 213,47

                                 100

                                    Záväzky z obchodného styku spolu

                                    318,72

                                    100

                                    318,72
                                     (174)

                                    100

                                                Zdroj:

                                             Podanie Rumunska z 24. decembra 2015; uplatnenie kritéria súkromného investora, Deloitte, 29. marca 2013; odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 39; výpočty Komisie.

                     (245)

                     Ako vidno v tabuľke 13, spoločnosť CFR Infrastructură by v plnom rozsahu bola vymohla svoje pohľadávky od spoločnosti CFR Marfă prostredníctvom likvidácie vo forme predaja aktív (jednotlivo alebo v balíkoch, napríklad na zabezpečenie maximalizácie príjmov z predaja). Namiesto toho sa čakaním dlh ešte viac akumuloval, a tým sa ďalej znížila pravdepodobnosť úspešného vymáhania. V roku 2013 dosiahol dlh spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură 155,99 mil. RON (cca 33,91 mil. EUR) a v r. 2014 predstavoval sumu 166,94 mil. RON (cca 36,3 mil. EUR). Naproti tomu v roku 2015 sa dlh spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură viac než zdvojnásobil (a dosiahol 452,42 mil. RON, cca 98,35 mil. EUR).

                     (246)

                        Po druhé, Rumunsko vysvetľuje, že spoločnosť CFR Infrastructură podnikla určité kroky na vymáhanie svojich pohľadávok voči spoločnosti CFR Marfă v rokoch 2013 – 2018, a to aj prostredníctvom platobných príkazov a/alebo arbitrážneho konania a po roku 2016 prostredníctvom súdnej exekúcie (175). Komisia však zastáva názor, že tieto kroky sa týkali len časti dlhov a zjavne nepostačovali na vymáhanie dlhu v plnom rozsahu.

                     (247)

                     Konkrétnejšie, spoločnosť CFR Infrastructură nepodnikla žiadne takéto donucovacie opatrenia v roku 2014, v roku nasledujúcom po konverzii dlhu na vlastné imanie a neúspešnej privatizácii v roku 2013. V nasledujúcich rokoch sumy, o ktoré spoločnosť CFR Infrastructură začala rozhodcovské a súdne konania ako rozhodné kroky smerujúce k vyrovnaniu dlhov spoločnosti CFR Marfă, predstavovali len zlomky celkových záväzkov z obchodného styku, ktoré spoločnosť CFR Marfă dlhovala, a to: rozhodcovské konanie v roku 2015 o sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR), ktorá predstavovala len 4,74 % záväzkov z obchodného styku, a v roku 2016 arbitrážne a súdne konanie o sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR), ktorá predstavovala len 15,5 % celkových záväzkov z obchodného styku, ktoré spoločnosť CFR Marfă dlhovala.

                     (248)

                     Až neskôr, v druhej časti roku 2017, spoločnosť CFR Marfă zintenzívnila svoje úsilie o vymoženie prostredníctvom rozhodcovského konania a súdneho konania. V roku 2017 sa tieto konania týkali celkovej sumy […] mil. RON (cca […] mil. EUR), ktorá predstavovala 49,34 % záväzkov z obchodného styku. V rozhodcovských a súdnych konaniach v roku 2018 išlo o sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR), ktorá pokryla 42,61 % záväzkov z obchodného styku, ktoré spoločnosť CFR Marfă dlhovala spoločnosti CFR Infrastructură. Rumunsko tvrdí, že sumy v plnej výške zodpovedajúce týmto rozhodcovským a súdnym konaniam boli prisúdené v prospech spoločnosti CFR Infrastructură príslušnými konečnými súdnymi a rozhodcovskými rozsudkami.

                     (249)

                     Komisia však poznamenáva, že na základe informácií, ktoré poskytlo Rumunsko (pozri odôvodnenie 98 a nasl.), spoločnosti CFR Infrastructură sa do augusta 2018 podarilo od spoločnosti CFR Marfă vymôcť iba časť dlhov prostredníctvom súdnych a mimosúdnych opatrení vo výške cca […] mil. RON (cca […] mil. EUR), pričom spoločnosti CFR Infrastructură zostal stále nesplatený značný dlh po lehote splatnosti vo výške približne […] mil. RON (cca […] mil. EUR), ako sa uvádza v tabuľke 7. Z tejto sumy sa len na cca […] mil. RON (cca […] mil. EUR) vzťahovali rozsudky súdov (pozri odôvodnenie 98). Z tohto dôvodu značná suma dlhu spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti nebola pokrytá súdnymi a mimosúdnymi opatreniami z podnetu spoločnosti CFR Infrastructură a v skutočnosti bola skutočne vymožená ešte menšia suma (pozri odôvodnenie 96).

                     (250)

                     Navyše, pokiaľ ide o časť dlhov po lehote splatnosti, na ktoré sa vzťahujú rozsudky súdov, dohoda o splátkovom kalendári z roku 2018 sa vzťahovala len na zmenu splátkového kalendára úrokov a sankcií z istiny dlhu spoločnosti CFR Marfă, zatiaľ čo Rumunsko nepredložilo žiadny dôkaz o krokoch, ktoré sa týkali splatenia istiny. Hoci sa v ustanoveniach dohody o splátkovom kalendári z roku 2018 uvádza, že istina vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR) sa naďalej bude vymáhať prostredníctvom speňaženia zaistení nariadených na hnuteľný a nehnuteľný majetok spoločnosti CFR Marfă, Rumunsko nepredložilo žiadny dôkaz o počte a druhoch týchto zaistení, ich hodnote ani stupni ich speňaženia napriek výslovným žiadostiam Komisie.

                     (251)

                        Po tretie, Rumunsko nedoložilo ani nezdôvodnilo, prečo sa uvedené kroky vymáhania, ktoré vykonala spoločnosť CFR Infrastructură, začali tak neskoro po neúspešnej privatizácii v roku 2013. Rumunsko ani nevysvetlilo, ani nedoložilo, prečo sa začaté rozhodcovské a súdne konania nevzťahovali na celý dlh, ktorý spoločnosť CFR Marfă stále dlhovala spoločnosti CFR Infrastructură.

                     (252)

                     Komisia sa teda domnieva, že takáto zhovievavosť pri vymáhaní dlhov od spoločnosti CFR Marfă naznačuje, že ani v rokoch 2017 a 2018, dlho po neúspešnej privatizácii spoločnosti CFR Marfă v roku 2013, nekonala spoločnosť CFR Infrastructură ako súkromný subjekt v trhovom hospodárstve pri vymáhaní dlhov od spoločnosti CFR Marfă.

                     (253)

                        Po štvrté, Rumunsko tvrdí, že spoločnosť CFR Infrastructură by nemohla žiadať o vymáhanie dlhu, ktoré by bolo viedlo k likvidácii spoločnosti CFR Marfă, vzhľadom na strategický charakter tejto spoločnosti (pozri odôvodnenie 233). Opäť, ako to bolo v prípade opatrenia č. 2 aj opatrenia č. 5, tento argument je priznaním Rumunska, že skutočný motív spoločnosti CFR SA nevymáhať dlhy nebol hospodársky (pozri odôvodnenia 179 až 181).

                     (254)

                     Okrem uvedených argumentov sa Komisia domnieva, že aj z nasledujúcich dôvodov by obozretný súkromný účastník trhu nachádzajúci sa v situácii spoločnosti CFR Infrastructură, nebol pokračoval roky v dodávaní služieb pre spoločnosť CFR Marfă bez toho, aby sa usiloval o vymáhanie dlhu a namiesto toho sa roky obmedzoval na jednoduchý výpočet úrokov a výpočet sankcií.

                     (255)

                        Po prvé, Komisia poznamenáva, že ťažká a neustále sa zhoršujúca finančná situácia spoločnosti CFR Marfă bola dobre známa spoločnosti CFR Infrastructură už od roku 2010. Preto mala spoločnosť CFR Infrastructură dostatok času pripraviť, vnútorne posúdiť a vykonať kroky na vymáhanie svojich pohľadávok v prípade ďalšej neúspešnej privatizácie v roku 2013. Namiesto prijatia okamžitých donucovacích opatrení vrátane dožadovania sa súdneho vymáhania dlhu od spoločnosti CFR Marfă, začala spoločnosť CFR Infrastructură takéto konanie o značnú dlžnú sumu až v roku 2017, keď už bezprostredne čelila začatiu formálneho konania Komisie. Konkrétne v máji 2017 komisárka pre hospodársku súťaž navštívila Rumunsko a informovala rumunské orgány, že sa pripravuje rozhodnutie o začatí vyšetrovacieho konania vo veci spoločnosti CFR Marfă. Komisia sa preto domnieva, že žiadny obozretný súkromný účastník trhu by nebol tak dlho čakal na vymáhanie splatných dlhov.

                     (256)

                        Po druhé, Rumunsko na žiadosť Komisie predložilo viacero interných dokumentov, napríklad zápisnice z príslušných zasadnutí akcionárov spoločnosti CFR Infrastructură a príslušné informácie/správy predstavenstva, podľa ktorých spoločnosť CFR Infrastructură vzala na vedomie akumuláciu dlhov spoločnosti CFR Marfă a rozhodla sa neprijať opatrenia na nútenú exekúciu a neobmedziť ani prístup spoločnosti CFR Marfă na svoje koľaje (176). Rumunsko však neposkytlo žiadne štúdie (vypracované interne alebo zadané externým konzultantom), na základe ktorých sa v období po konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013 prijímali rozhodnutia týkajúce sa vymáhania či skôr nevymáhania dlhov od spoločnosti CFR Marfă v prospech spoločnosti CFR Infrastructură, a zdôvodňovali z ekonomického hľadiska veľmi zhovievavý prístup spoločnosti CFR Infrastructură k vymáhaniu dlhov od spoločnosti CFR Marfă.

                     (257)

                        Po tretie, ako už bolo vysvetlené v súvislosti s opatrením č. 2 (pozri tabuľku 12 a odôvodnenia 234 a 235), Komisia konštatuje, že spoločnosť CFR Infrastructură sa nemohla považovať za závislého dodávateľa spoločnosti CFR Marfă, a preto závisieť od existencie spoločnosti CFR Marfă ako hlavného zdroja svojich príjmov v období po konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013. Hoci objem nákladnej železničnej dopravy spoločnosti CFR Marfă predstavoval takmer polovicu trhu, na príjmoch spoločnosti CFR Infrastructură sa od konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 podieľal menej než pätinou. Aj pokiaľ ide o dynamiku, pomer príjmov, na ktorých sa podieľala spoločnosť CFR Marfă v oblasti nákladnej železničnej dopravy od konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013, pokračoval v neustálom poklese. Napokon aj v prípade likvidácie spoločnosti CFR Marfă po vymáhaní dlhov prostredníctvom súdneho konania začatého spoločnosťou CFR Infrastructură v období po neúspešnej privatizácii v r. 2013 bolo veľmi nepravdepodobné, že by doprava zodpovedajúca doprave spoločnosti CFR Marfă úplne zmizla, keďže zmluvy o doprave a aktíva spoločnosti CFR Marfă by boli uvedené na trh a s najväčšou pravdepodobnosťou by ich obsluhovali jej konkurenti.

                     (258)

                     Na základe uvedených úvah Komisia dospela k záveru, že opatrením č. 5 sa spoločnosti CFR Marfă poskytuje výhoda vo forme nevymáhania jej dlhov, a obdobne ponúknutím pomoci spoločnosti CFR Marfă vo forme platobného nástroja, ktorú by inak na trhu v období po konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013 a počas platnosti opatrenia pomoci nedostala.

                     (259)

                     S cieľom stanoviť výhodu spojenú s finančnými prostriedkami, ktoré poskytol štátom vlastnený podnik CFR Infrastructură spoločnosti CFR Marfă vo forme nevymáhaných akumulovaných dlhov, Komisia pripomína, že ťažká situácia spoločnosti CFR Marfă bola dobre známa súkromným bankám a iným finančným inštitúciám pred konverziou dlhu na vlastné imanie v roku 2013 aj po následnej neúspešnej privatizácii. Hoci sa finančná situácia po tomto výraznom odpísaní dlhu nakrátko zlepšila, spoločnosť CFR Marfă napriek tomu naďalej akumulovala ďalší dlh najmä voči svojmu hlavnému dodávateľovi – CFR Infrastructură – a bez výnimky evidovala straty v nasledujúcich rokoch (pozri odôvodnenie 241). Preto neexistovali dôvody domnievať sa, že po neúspešnej privatizácii by sa úverová bonita spoločnosti CFR Marfă zmenila. Naopak bolo skôr isté, že spoločnosť nebude schopná získať na trhu dlhodobé financovanie.

                     (260)

                     Preto v rovnakom duchu ako pri metodike týkajúcej sa opatrení č. 1 a 2 (pozri odôvodnenia 203 až 209 a 237 až 239), výška výhody spojenej s finančnými prostriedkami poskytnutými spoločnosťou CFR Infrastructură vo forme nevymáhaných akumulovaných dlhov, ktoré jej spoločnosť CFR Marfă dlhuje od konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013, sa v rámci opatrenia č. 5 rovná istine dlhu spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură do roku 2018 (vrátane) zníženej o sumu 115,79 mil. RON (cca 25,17 mil. EUR), čo zodpovedá 15 % opatrenia č. 2, ktoré neboli odpísané pri konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013 (pozri odôvodnenie 240), a zvýšenej o zodpovedajúce trhové úroky do roku 2018 (vrátane). Poskytnutie pomoci sa začína bezprostredne po konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013 a dátumami poskytnutia pomoci sú dátumy, keď mala spoločnosť CFR Marfă uhradiť faktúry vydané spoločnosťou CFR Infrastructură.

                     (261)

                     Trhový úrok by sa mal určiť uplatnením trhovej úrokovej sadzby na istinu po lehote splatnosti.

                     (262)

                     Komisia poznamenáva, že spoločnosť CFR Infrastructură už vyúčtovala spoločnosti CFR Marfă úroky a sankcie za dlhy po lehote splatnosti (pozri tabuľku 7), ktoré len za rok 2018 dosiahli sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR). Pokiaľ ide o úrok, tento nemôže byť menší než úrok vypočítaný v súlade s oznámením z roku 2008. Trhová úroková sadzba je preto maximum z i) úrokovej sadzby vypočítanej v súlade s oznámením z roku 2008 za príslušné obdobie opatrenia č. 5 a z ii) úrokovej sadzby a sankcií účtovaných a uplatnených spoločnosťou CFR Infrastructură za príslušné obdobie od konverzie dlhu na vlastné imanie v r. 2013 do roku 2018 vrátane. V dôsledku toho, ak sadzba úroku a sankcií uplatnená spoločnosťou CFR Infrastructură na istinu po lehote splatnosti je rovná alebo vyššia ako trhová úroková sadzba, ktorá by sa mala účtovať k dlhom spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti na základe oznámenia z roku 2008, potom by sa výška úrokov a sankcií skutočne vyúčtovaná spoločnosťou CFR Infrastructură mala pripočítať k výške istiny. Ak je sadzba úroku a sankcií uplatnená spoločnosťou CFR Infrastructură nižšia ako trhová úroková sadzba podľa oznámenia z roku 2008, musí sa uplatniť trhová úroková sadzba podľa oznámenia z roku 2008.

                     (263)

                     V každom prípade výška pomoci poskytnutá v rámci opatrenia č. 5 je minimálne 834,29 mil. RON (cca 181,37 mil. EUR) (177), čo je suma celkového dlhu po lehote splatnosti, ktorý spoločnosť CFR Marfă dlhovala spoločnosti CFR Infrastructură ku koncu roku 2018, znížená o sumu 115,79 mil. RON (cca 25,17 mil. EUR), ktorá zodpovedá 15 % opatrenia č. 2, ktoré neboli odpísané pri konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013 (pozri odôvodnenie 240).

               4.1.5.5.   iii) Opatrenie 3 – konverzia dlhu na vlastné imanie vo výške1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR)

            Predbežné úvahy o údajnom schválení konverzie dlhu na vlastné imanie, ako tvrdilo Rumunsko

                     (264)

                     Rumunsko sa domnieva (pozri odôvodnenie 107), že konverzia dlhu na vlastné imanie bola schválená rozhodnutím Rady z 22. októbra 2013. Ako sa však uvádza ďalej v odôvodnení 322 a nasl., Komisia zastáva názor, že uvedené rozhodnutie Rady samotné nenahrádza kontrolu štátnej pomoci; v memorande o porozumení schválenom rozhodnutím Rady sa naopak výslovne požaduje dodržiavanie pravidiel štátnej pomoci na reštrukturalizačné opatrenia, ktoré má Rumunsko prijať (178).

                     (265)

                     V tejto súvislosti Komisia takisto poznamenáva, že privatizačný proces v prípade niekoľkých podnikov vo vlastníctve štátu uvedený v memorande o porozumení s Rumunskom bol skutočne monitorovaný a opísaný v rôznych správach Komisie vrátane správy o Programe pomoci na podporu platobnej bilancie. Rumunsko, 2013 – 2015. Odlišne od názoru Rumunska (pozri odôvodnenia 107 až 110) sa však Komisia domnieva, že v citovanej správe sa v skutočnosti zdôrazňuje práve existencia obáv z vyhliadky štátnej pomoci v súvislosti s konverziou dlhu na vlastné imanie v roku 2013 v prospech spoločnosti CFR Marfă. Toto jasne vyplýva zo spôsobu, akým Komisia v správe vysvetľuje, že takéto obavy týkajúce sa štátnej pomoci „by sa zmiernili“ sľubovanou a dlho očakávanou privatizáciou. V každom prípade, napriek sľubom Rumunska obsiahnutým v rôznych memorandách o porozumení s EÚ, privatizačný proces spoločnosti CFR Marfă sa nikdy skutočne oficiálne nezačal po neúspešnom pokuse o privatizáciu v roku 2013, nehovoriac o úspešnom dokončení, a to ani 6 rokov po konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013. Komisia najmä pripomína, že rozhodnutia Rady, ktorými sa členskému štátu povoľuje zaviesť oslobodenie (od dane), nemajú za následok to, že by sa Komisii bránilo preskúmať, či toto oslobodenie predstavuje štátnu pomoc (179). V tom istom duchu sa Rumunsko nemôže dovolávať existencie rozhodnutia Rady uvedeného Rumunskom v súvislosti s oprávnenými očakávaniami (pozri aj ďalej odôvodnenie 323).

                     (266)

                     Vzhľadom na uvedené sa Komisia domnieva, že tvrdenie Rumunska, podľa ktorého mala byť konverzia dlhu na vlastné imanie schválená na účely štátnej pomoci rozhodnutím Rady z 22. októbra 2013, je nedôvodné.

            Neuplatniteľnosť kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve

                     (267)

                     Ako sa ďalej vysvetlilo v odôvodneniach 179 až 181, aj v súvislosti s opatrením č. 3, sa Komisia domnieva, že kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve nemožno uplatniť.

                     (268)

                     Napriek tomu je potrebné pripomenúť, že Komisia uplatnila kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve v rozhodnutí o začatí konania. Komisia mala konkrétne pochybnosti, či schválením konverzie dlhu spoločnosti CFR Marfă na vlastné imanie vo výške 363 mil. EUR verejní veritelia (t. j. ANAF a CFR Infrastructură) konali rovnakým spôsobom, ako by konal aj súkromný subjekt v trhovom hospodárstve, a preto poskytli výhodu spoločnosti CFR Marfă. Komisia mala konkrétne pochybnosti o tom, či mimoriadne nariadenie vlády č. 61/2013 (ako je opísané v poznámke pod čiarou č. 27) týkajúce sa konverzie dlhov spoločnosti CFR Marfă vo výške 1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR) na vlastné imanie v júni 2013, a tým podstatné zníženie dlhov spoločnosti CFR Marfă, spĺňa kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve.

                     (269)

                     Vzhľadom na uvedené skutočnosti Komisia napriek tomu, že kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve považuje za neuplatniteľné, overí výsledok hypotetického uplatnenia tohto kritéria aj na opatrenie č. 3.

            Hypotetické uplatnenie kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve

                     (270)

                     V záujme určenia toho, či sa opatrením č. 3 poskytuje neoprávnená výhoda spoločnosti CFR Marfă, Komisia posudzuje, či sa agentúra ANAF, aj zástupcovia každého z ďalších verejných veriteľov CNPP, ANOFM, CNAS a CFR Infrastructură snažili o vymáhanie verejného dlhu rovnako starostlivo ako súkromný veriteľ, ktorý sa usiluje o maximalizáciu vymoženia nesplateného dlhu (180).

                     (271)

                     V tejto súvislosti, keď podnik čelil značnému zhoršeniu svojej finančnej situácie, navrhuje dohodu alebo niekoľko dohôd o splácaní dlhov so svojimi veriteľmi s cieľom napraviť situáciu a vyhnúť sa likvidácii; každý veriteľ sa musí rozhodnúť so zreteľom na sumu ponúknutú v návrhu dohody na jednej strane, a sumu, ktorú očakáva, že bude vedieť vymôcť po prípadnej likvidácii podniku na strane druhej. Jeho výber je ovplyvnený viacerými faktormi vrátane postavenia veriteľa ako držiteľa zabezpečenej, preferenčnej alebo bežnej pohľadávky, povahy a rozsahu akejkoľvek zábezpeky, ktorú môže mať, svojho posúdenia šancí na obnovenie životaschopnosti podniku, ako aj sumy, ktorú by dostal v prípade likvidácie (181). Pri uplatnení kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve sa okrem toho vyžaduje realistické posúdenie konkurzu vo vzťahu k reštrukturalizácii, čo znamená, že „čiastka, ktorú získa v prípade likvidácie“ sa musí porovnávať s „hodnotením šance firmy získať ziskovosť“ (182).

                     (272)

                     Ako sa opisuje v odôvodneniach 116 a 117, Rumunsko uviedlo, že existuje výrazná podobnosť medzi opatreniami v prospech spoločnosti CFR Marfă a opatreniami v predchádzajúcich prípadoch, ktoré sa týkali železničných spoločností vo vlastníctve štátu, pri ktorých Komisia uplatnila kritérium súkromného subjektu v trhovom hospodárstve a konštatovala, že opatrenia nepredstavovali pomoc.

                     (273)

                     Komisia poznamenáva, že rozhodnutie týkajúce sa ZSSK Cargo, ktoré citovalo Rumunsko (pozri odôvodnenie 116), sa týka pôžičky vo výške 166 mil. EUR, ktorú Slovensko poskytlo prevádzkovateľovi nákladnej železničnej dopravy Železničnej spoločnosti Cargo Slovakia. V tomto konkrétnom prípade Komisia zistila, že: 1. v tom istom čase existovali podobné orientačné bankové ponuky; 2. na základe referenčného porovnávania bol účtovaný úrok vo všeobecnosti v súlade s úrokovými sadzbami, ktoré platia spoločnosti v porovnateľnej finančnej situácii; 3. pôžička bola poskytnutá na základe štúdie, ktorou sa preukázalo, že spoločnosť by bola schopná pôžičku splatiť.

                     (274)

                     Komisia pripomína, že uplatnenie kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve sa v jednotlivých prípadoch vykonáva s náležitou pozornosťou venovanou osobitostiam každej situácie. Posúdenie pôžičky a zistenie, že pôžička je v súlade s jednotným trhom, sa v prípade Slovenska veľmi líši od situácie spoločnosti CFR Marfă, keď opatrenia majú formu nevymáhania dlhov počas viacerých rokov a odpísania značného dlhu za bežné obchodné činnosti. Preto sa uplatnenie kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve v tomto konkrétnom prípade zakladá na odlišných podmienkach a nevedie nevyhnutne k rovnakému záveru.

                     (275)

                     Komisia poznamenáva, že konverzia dlhu na vlastné imanie bola založená na predtým akumulovaných záväzkoch spoločnosti CFR Marfă voči agentúre ANAF (183) a spoločnosti CFR Infrastructură (184), ako sa uvádza v nasledujúcej tabuľke.

                        Tabuľka 14

                        Podrobnosti o sumách dlhu odpísaných konverziou dlhu na vlastné imanie v r. 2013

                                 Záväzky, ktoré sú predmetom konverzie dlhu na vlastné imanie

                                 Pred konverziou dlhu na vlastné imanie v roku 2013

                                 Konverzia dlhu na vlastné imanie v júni 2013

                                    Suma dlhu konvertovaného na vlastné imanie

                                    Podiel dlhu konvertovaného na vlastné imanie (%)

                                    mil. RON

                                    mil. EUR

                                    mil. RON

                                    mil. EUR

                                             I.

                                                Záväzky voči štátnemu rozpočtu, z toho

                                    1 001,2

                                    217,65

                                    1 001,2

                                    217,65

                                       100

                                             i)

                                             istina

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                             ii)

                                             úroky a sankcie

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                 […]

                                             II.

                                                Splatné záväzky voči spol. CFR Infrastructură, z toho:

                                    783,78

                                    170,39

                                    667,99

                                    145,22

                                       85

                                    Podľa mimoriadneho nar. vlády č. 32/2013, z toho:

                                    527,20

                                    114,61

                                    67

                                             iii)

                                             istina

                                 […]

                                 […]

                                             iv)

                                             úroky a sankcie

                                 […]

                                 […]

                                    Podľa mimoriadneho nar. vlády č. 61/2013, z toho:

                                    140,79

                                    30,61

                                    18

                                             v)

                                             istina

                                 […]

                                 […]

                                             vi)

                                             úroky a sankcie

                                 […]

                                 […]

                                    SPOLU

                                    1 784,98

                                    388,04

                                       1 669,19

                                       362,87

                                       94

                                                Zdroj:

                                             Výpočty Komisie na základe údajov z prílohy 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, strana 3 a odpovede Rumunska z mája 2017, bod 17.

                     (276)

                     Rumunsko vo svojich podaniach počas vyšetrovania, napriek výslovnej výzve Komisie v odôvodnení 132 rozhodnutia o začatí konania, neposkytlo relevantné nové ani dopĺňajúce informácie k správe spoločnosti Deloitte, čo sa týka primeranosti konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 a spôsobu jej realizácie. Rumunsko namiesto toho zopakovalo závery správy spoločnosti Deloitte, ktoré už boli kritizované v rozhodnutí o začatí konania.

                     (277)

                     Rumunsko neposkytlo ani žiadne dostupné informácie z toho obdobia, ktoré ho viedli k schváleniu konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013, okrem iného informácie dostupné počas procesu hĺbkovej analýzy, ani správy o hodnote aktív spoločnosti CFR Marfă, ktoré boli pripravené na následnú privatizáciu po neúspešnej privatizácii v roku 2013, podrobnosti o hypotézach a referenčných hodnotách podporujúcich diskontné sadzby použité v správe spoločnosti Deloitte, hodnotu a odôvodnenie faktorov likvidácie použitých na určenie maximálneho možného výnosu z predaja majetku spoločnosti CFR Marfă v rámci konkurzného konania, ani žiadne ďalšie informácie, ktoré mu umožnili zohľadniť dodatočné odpisy v prípade scenára odloženého konkurzu.

                     (278)

                     Napriek výslovnej žiadosti Komisie v odôvodnení 132 rozhodnutia o začatí konania Rumunsko neposkytlo žiadny odhad návratnosti, ktorú rumunský štát očakával z ešte väčšej investície do veľmi zadlženej spoločnosti, akou bola spoločnosť CFR Marfă v čase konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013, ani jej náležité odôvodnenie.

                     (279)

                        V prvom rade sa Komisia domnieva, že scenár konverzie dlhu na vlastné imanie bol životaschopný len v prípade bezodkladnej následnej privatizácie spoločnosti CFR Marfă, ktorá sa však neuskutočnila. Ťažká finančná situácia spoločnosti CFR Marfă bola známa štátnym veriteľom a spoločnosti CFR Infrastructură už roky a vyhliadky na privatizáciu spoločnosti boli riskantné aj vzhľadom na predchádzajúce neúspešné pokusy o privatizáciu spoločnosti. Okrem toho práve v období pred konverziou dlhu na vlastné imanie bolo jasné, že o spoločnosť prejavilo záujem veľmi málo potenciálnych kupujúcich a že pravdepodobnosť úspešnej privatizácie nebola zaručená. Komisia sa domnieva, že žiadny rozumný súkromný subjekt v trhovom hospodárstve by nebol nesúhlasil s odpísaním takýchto značných dlhov spoločnosti v ťažkostiach, akou bola spoločnosť CFR Marfă v tom čase, bez zábezpeky uvedenia týchto dlhov do pôvodného stavu v prípade neúspešnej privatizácie (napr. prostredníctvom mechanizmu spätného vrátenia poskytnutých prostriedkov a dodatočných záruk za sumy, ktoré spoločnosť CFR Marfă dlhovala, v prípade jej likvidácie po neúspešnej privatizácii). V tomto prípade rumunské orgány vykonali konverziu bez akýchkoľvek preventívnych opatrení, čo potvrdzuje, že konverzia dlhu na vlastné imanie v r. 2013 nebola v súlade s kritériom súkromného subjektu v trhovom hospodárstve.

                     (280)

                        Po druhé, Komisia sa takisto domnieva, že pri rozhodnutí štátu vykonať konverziu dlhu na vlastné imanie sa zohľadnili faktory, ktoré obvykle neurčujú správanie účastníka trhu. Ako Rumunsko potvrdilo vo svojich rôznych podaniach počas obdobia vyšetrovania, likvidácia spoločnosti nikdy nebola opodstatnenou možnosťou pre rôznych štátnych veriteľov. V skutočnosti sa všetky donucovacie opatrenia, ktoré by viedli k zablokovaniu činnosti spoločnosti CFR Marfă, považovali za opatrenia, ktoré poškodzujú národnú bezpečnosť, národné hospodárstvo a majú značné sociálne dôsledky (pozri odôvodnenia 78, 82, 169 a 170).

                     (281)

                        Po tretie a okrem odpísania bez akejkoľvek sekuritizácie uvedených dlhov sa Komisia takisto domnieva, že aj keď správa spoločnosti Deloitte bola vypracovaná v marci 2013, iba niekoľko mesiacov predtým, ako sa Rumunsko rozhodlo konvertovať dlhy spoločnosti CFR Marfă na vlastné imanie (t. j. v júni 2013), sama štúdia nebola dostatočným podkladom pre rozhodnutie Rumunska.

                     (282)

                     Konkrétne Komisia predovšetkým poznamenáva, že hlavné vstupné údaje pre metódy odhadu príjmov v skutočnosti poskytla sama spoločnosť CFR Marfă a nezávisle ich neoveril žiadny nezávislý konzultant. Ako sa vysvetľuje v nedávnej judikatúre, dôkazné bremeno spočíva na členskom štáte, ktorý tvrdí, že konal ako súkromný investor, aby poskytol všetky potrebné dôkazy na preukázanie toho, že konal ako súkromný investor sledujúci dlhodobý zisk. Štúdie založené na neoverených odhadoch pochádzajúce od samotného podniku nie sú v tejto súvislosti spoľahlivé (185). Komisia ďalej takisto poznamenáva, že rumunské orgány napriek tomu, že vedeli o slabých stránkach takýchto predpovedí a odhadov, nepodujali sa posúdiť citlivosť predpovedí a východiskových predpokladov a nevyhodnotili ani pravdepodobnosť výsledkov a udalostí. Napríklad predpovede v scenári privatizácie vychádzali z príliš optimistického predpokladu, že prevádzkové príjmy spoločnosti CFR Marfă by sa od roku 2013 do roku 2017 zvýšili o […] % v prvom rade v dôsledku zvýšenia o […] % v tonokilometroch. Z údajov z minulosti však jasne vyplýva, že spoločnosť CFR Marfă počas desaťročia pred plánovanou privatizáciou sústavne znižovala svoju činnosť (pozri vývoj trhových podielov CFR Marfă v tabuľke 1 a stabilný, výrazný pokles príjmov CFR Marfă v tabuľke 4).

                     (283)

                     V tejto súvislosti Komisia ďalej pripomína, že prognóza kladného výsledku v správe spoločnosti Deloitte podporujúca konverziu dlhu na vlastné imanie bola založená na následnej úspešnej privatizácii. V správe spoločnosti Deloitte sa potvrdzuje, že „so zreteľom na hospodársku situáciu spoločnosti [CFR Marfă] a vývoj rozpočtových dlhov spoločnosti CFR Marfă by došlo k tomu, že takýto dlh bude ďalej rásť v dôsledku pokračujúcej činnosti spoločnosti CFR Marfă bez likvidácie alebo privatizácie s ešte menšími vyhliadkami na oživenie než v súčasnosti [2013]“.

                     (284)

                     Správa spoločnosti Deloitte však neobsahuje žiadne posúdenie výhľadu dvojfázovej privatizácie spoločnosti CFR Marfă (t. j. 1. fáza v roku 2013 privatizáciou väčšinového podielu 51 %, 2. fáza v roku 2017 privatizáciou menšinového podielu 49 %). V čase, keď bolo neodvolateľne rozhodnuté o konverzii dlhu na vlastné imanie (t. j. 13. júna 2013), neboli predložené žiadne záväzné ponuky a stále nebolo jasné, či by privatizácia bola úspešná. Podľa verejne dostupných informácií bol prvý pokus o privatizáciu spoločnosti CFR Marfă v roku 2013 zrušený a uverejnený opakovane (pozri odôvodnenie 31 až 33). Aj keď sa v prvom kole predbežne prihlásili traja uchádzači, títo uchádzači predložili iba nezáväzné vyjadrenie záujmu bez akéhokoľvek pevného záväzku. Okrem toho podľa verejne dostupných informácií všetci predbežne prihlásení uchádzači okrem skupiny GFR od transakcie v júni 2013 odstúpili (pozri odôvodnenie 37). Navyše, hoci skupina GFR predložila záväznú ponuku, privatizácia bola neúspešná.

                     (285)

                     Komisia ďalej poznamenáva, že plánovanou privatizáciou 51 % kontrolného podielu na spoločnosti CFR Marfă v roku 2013 sa podľa priemerného scenára očakávalo získanie sumy […] mil. RON (cca […] mil. EUR) a zvyšných […] mil. RON (cca […] mil. EUR) sa očakávalo dosiahnuť v druhej fáze privatizácie v roku 2017 (pozri odôvodnenia 30 až 34). Toto treba porovnať s výsledkami pomerne istého záveru scenára likvidácie, ktoré by (v najlepšom prípade) boli len o 88,22 mil. RON (cca 19 mil. EUR) nižšie než v prípade veľmi neistého scenára dvojfázovej privatizácie (186).

                     (286)

                     Okrem toho v prípade scenára likvidácie by sa uplatnila zľava z trhovej hodnoty aktív ([…]) mil. RON) od […] % do […] % (187). Ak by sa uplatnila nižšia zľava z trhovej hodnoty aktív, výsledky podľa scenára likvidácie by boli dokonca ešte vyššie. Ako však už bolo uvedené, Rumunsko neposkytlo žiadne odôvodnenie vybraných likvidačných faktorov ani žiadnu referenčnú hodnotu, ktorú by audítorské spoločnosti skutočne použili počas príslušného obdobia pri podobných odhadoch.

                     (287)

                     Komisia opakovane požiadala Rumunsko, aby poskytlo úrovne uplatniteľných likvidačných faktorov počas posudzovaného obdobia. Rumunsko v odpovedi tvrdilo, že „[s]o zreteľom na ocenenie dlžníkových aktív buď v exekučnom konaní, alebo v insolvenčnom konaní, bez ohľadu na to, či sú hnuteľné a/alebo nehnuteľné, zákon výslovne nestanovuje zníženie pri likvidácii, to však závisí od rôznych prvkov, akými sú napríklad: metóda oceňovania, ktorú schválili veritelia jednotlivo alebo spolu; povaha aktív; atraktívnosť trhu; miera opotrebenia; záujem potenciálnych uchádzačov atď. Preto vzhľadom na to, že v takejto hypotéze existuje množstvo premenlivých prvkov, […] je nemožné odhadnúť výsledok ocenenia.“ (188)

                     (288)

                     V tejto súvislosti sa Komisia domnieva, že výsledky podľa scenára likvidácie sa javia pomerne isté, vzhľadom na to, že úspech likvidačného konania nezávisí od dostupnosti jediného kupujúceho a so zreteľom na obmedzujúce predpoklady týkajúce sa predajnej ceny jednotlivých aktív v scenári privatizácie.

                     (289)

                     Pokiaľ ide o pohľadávky agentúry ANAF (a ďalších štátnych veriteľov – CNPP, ANOFM a CNAS) a spoločnosti CFR Infrastructură voči spoločnosti CFR Marfă, Komisia sa domnieva, že konverzia dlhu na vlastné imanie v r. 2013 nebola najlepšou dostupnou možnosťou vymáhania dlžných súm. Podľa scenára likvidácie v správe spoločnosti Deloitte by agentúra ANAF mohla vymôcť [90 – 100] % pohľadávok štátnych veriteľov, zatiaľ čo v roku 2010 by agentúra ANAF mohla získať vyrovnanie 100 % pohľadávok štátnych veriteľov podľa scenára likvidácie. Podľa scenára likvidácie v roku 2012, uvedeného v tej istej správe spoločnosti Deloitte, by spoločnosť CFR Infrastructură nemala žiadnu vyhliadku na vymáhanie pohľadávok (pozri tabuľku 15), zatiaľ čo podľa scenára likvidácie v roku 2010 by mohla spoločnosť CFR Infrastructură očakávať [40 – 50] % vymáhanie svojich pohľadávok (pozri tabuľku 11). Treba však poznamenať, že v rokoch 2010 až 2012 agentúra ANAF (a ďalší štátni veritelia) a spoločnosť CFR Infrastructură umožnili spoločnosti CFR Marfă zvýšiť dlhy voči nim o [90 – 100] % (podľa tabuľky 7).

                     (290)

                     Komisia zastáva názor, že práve toto zvýšenie dlhu za určitý čas umožnilo v r. 2013 testovať konverziu dlhu na vlastné imanie s uplatnením kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve podľa opisu v správe spoločnosti Deloitte s pozitívnym výsledkom (189), hoci na základe nerealistických predpokladov privatizácie v krátkom čase. Vyššia úroveň zadlženia spoločnosti CFR Marfă voči konsolidovanému štátnemu rozpočtu (konkrétne ANAF, CNPP, ANOFM a CNAS) a spoločnosti CFR Infrastructură do roku 2013 mala za následok nižšiu mieru uspokojenia pohľadávok podľa scenára likvidácie v roku 2012 než podľa scenára konverzie dlhu na vlastné imanie. V dôsledku toho tento vyšší dlh voči štátnemu konsolidovanému rozpočtu a spoločnosti CFR Infrastructură znamenal zvýšenie sumy, ktorá sa mala získať konverziou dlhu na vlastné imanie, po ktorej mala nasledovať privatizácia podľa kritéria súkromného subjektu v trhovom hospodárstve, ako sa uvádza v správe spoločnosti Deloitte, o […] mil. RON (cca […] mil. EUR), keďže podľa tohto scenára sa predpokladalo, že spoločnosť CFR Marfă by splatila všetky svoje zostávajúce nesplatené dlhy (t. j. dlhy, ktoré nie sú predmetom konverzie dlhu na vlastné imanie).

                        Tabuľka 15

                        Prehľad vymáhateľných súm podľa scenára likvidácie v správe Deloitte

                                 V mil. RON

                                 31.12.2012

                                 Odhadované vymáhateľné sumy v roku 2012

                                 % podiel vymáhania v r. 2012

                                 Účtovná hodnota aktív

                                    […]

                                    Likvidačná hodnota aktív
                                     (190)

                                    […]

                                             —

                                             Náklady na likvidáciu

                                    […]

                                    […]

                                 100 %

                                             —

                                             Platy

                                    […]

                                    […]

                                 100 %

                                             —

                                             Zaručené dlhy (bankové úvery)

                                    […]

                                    […]

                                 100 %

                                       Medzisúčet

                                    […]

                                    […]

                                    […]

                                             —

                                             Dlhy voči štátnemu rozpočtu (splatná daň a odvody príspevkov na sociálne zabezpečenie)

                                    […]

                                    […]

                                    [90 – 100]

                                             —

                                             Dlhy voči štátnemu rozpočtu z likvidácie

                                    […]

                                    […]

                                    [90 – 100]

                                       Medzisúčet

                                    […]

                                    […]

                                    […]

                                             —

                                             Záväzky z obchodného styku s podnikmi vo vlastníctve štátu

                                    […]

                                    […]

                                    [0 – 5]

                                             —

                                             Záväzky z obchodného styku s inými veriteľmi

                                    […]

                                    […]

                                    [0 – 5]

                                       Dlh, ktorý nie je krytý likvidačnou hodnotou aktív, spolu

                                    […]

                                                Zdroj:

                                             Podanie Rumunska z 24. decembra 2015; uplatnenie kritéria súkromného investora, Deloitte, 29. marca 2013.

                     (291)

                     Na základe uvedených úvah Komisia dospela k záveru, že opatrením č. 3 sa poskytuje spoločnosti CFR Marfă výhoda v podobe nevymáhania a odpísania akumulovaného dlhu poskytnutá v okamihu konverzie dlhu na vlastné imanie. Hodnota tejto pomoci zodpovedá plnej hodnote odpísaného dlhu pri konverzii dlhu na vlastné imanie vo výške 1 669 mil. RON (cca 363 mil. EUR). Komisia poznamenáva, že pomoc v rámci opatrenia č. 3 pochádza z tých istých zdrojov ako pri opatrení č. 1 a z 85 % zdrojov zodpovedajúcich opatreniu č. 2, čo je náležite zohľadnené pri určovaní celkovej výšky pomoci, aby sa zabránilo dvojitému započítaniu.

               4.1.5.6.   iv) Celkové posúdenie hospodárskej výhody opatrení č. 1, 2, 3 a 5

                     (292)

                     Po posúdení existencie hospodárskej výhody, pokiaľ ide o každé opatrenie osobitne, Komisia vykoná aj všeobecnejšie posúdenie toho, či sa opatrenia môžu považovať za jeden pokračujúci štátny zásah do spoločnosti CFR Marfă.

                     (293)

                     Komisia poznamenáva, že spoločnosť CFR Marfă od roku 2008 nemala žiadne zisky a bola predmetom viacerých neúspešných privatizačných pokusov, z ktorých žiadny nemal za následok likvidáciu spoločnosti CFR Marfă napriek jej neustále sa zhoršujúcej finančnej situácii. Opísané opatrenia č. 1, 2, 3 a 5
                         sa navyše javia ako vnútorne prepojené a sú súčasťou toho istého hlavného cieľa roky podporovať a udržiavať spoločnosť CFR Marfă na trhu, ako aj zabezpečiť pracovné miesta pre zamestnancov spoločnosti CFR Marfă nevymáhaním dlhov, odpísaním dlhov a pokračujúcim poskytovaním služieb infraštruktúry.

                     (294)

                     Táto stratégia štátu udržať spoločnosť CFR Marfă nad vodou všetkými prostriedkami sa zdá byť ešte zjavnejšia, keď sa zohľadní i) tá istá totožnosť poskytovateľov opatrení, z ktorých všetci sú štátne agentúry alebo orgány; ii) chronológia predmetných opatrení (opatrenia č. 1 a 2 boli poskytnuté v období 2010 – 2013, zatiaľ čo opatrenie č. 3 bolo poskytnuté v júni 2013 len ako dôsledok rozhodnutia umožniť akumulovanie veľkého dlhu v predchádzajúcom období); iii) ich účel, ktorým je udržanie pôsobenia spoločnosti CFR Marfă na trhu za každú cenu a zabránenie jej likvidácii a iv) situácia podniku (finančná a riziková) počas celého tohto obdobia trvajúceho viac ako 8 rokov.

                     (295)

                     Navyše opatrenie č. 3 by neexistovalo bez opatrení č. 1 a 2. Akumulované dlhy priamo voči štátnemu rozpočtu v rámci opatrenia č. 1 (priamy zásah) a voči spoločnosti CFR Infrastructură ako následok pokračujúcich dodávok v rámci opatrenia č. 2 (nepriamy zásah) sa neskôr transformovali do opatrenia č. 3. Opatrenie č. 3 vedie k rozšírenej výhode v prospech spoločnosti CFR Marfă v nadväznosti na kombináciu s opatreniami č. 1 a 2, čo nie je možné oddeliť od výhody poskytnutej v rámci opatrení č. 1 a 2.

                     (296)

                     Keďže opatrenie č. 3 má pôvod v opatreniach č. 1 a 2 a keďže opatrenie č. 5 je iba pokračovaním opatrenia č. 2, všetky tieto opatrenia predstavujú sériu vzájomne závislých zásahov (191) súvisiacich so spoločným cieľom štátu udržať spoločnosť CFR Marfă nad vodou, a teda pripísateľných štátu. Komisia takisto poznamenáva, že po roku 2013 došlo k posunu, pri ktorom spoločnosť CFR Marfă už neeviduje dlhy voči štátnemu rozpočtu a namiesto toho zaznamenala výrazne vyššie prírastky dlhu voči spoločnosti CFR Infrastructură. Toto sa vysvetľuje skutočnosťou, že na účasť na výzvach na predkladanie ponúk v oblasti poskytovania dopravných služieb určitým štátnym spoločnostiam museli všetci uchádzači spĺňať podmienku nulových nesplatených dlhov voči agentúre ANAF.

                     (297)

                     Celkovo aj so zreteľom na predchádzajúce neúspešné pokusy o privatizáciu by sa súkromný subjekt v trhovom hospodárstve nachádzajúci sa v situácii, ktorá je najbližšie k situácii štátu, najprv pokúsil maximalizovať vymáhané dlhy od spoločnosti CFR Marfă vyčerpaním všetkých preň dostupných prostriedkov vrátane žiadosti adresovanej súdu o vymáhanie rôznych pohľadávok v stanovených lehotách a následne o začatie likvidácie spoločnosti CFR Marfă.

                     (298)

                     Celková pomoc, ktorú štát poskytol spoločnosti CFR Marfă, sa preto rovná celkovej sume dlhu (vrátane istiny, úrokov a sankcií), ktorú spoločnosť CFR Marfă dlhuje, v rámci opatrení č. 1, 2 a 5 zvýšenej o rozdiel medzi úrokmi a sankciami vyúčtovanými agentúrou ANAF a spoločnosťou CFR Infrastructură a trhovou úrokovou sadzbou vypočítanou v súlade s oznámením z roku 2008. Pomoc poskytnutá spoločnosti CFR Marfă v rámci opatrenia č. 3 vo forme približne 363 mil. EUR konverziou dlhu na vlastné imanie v roku 2013 už je obsiahnutá v sume pomoci v rámci opatrení č. 1 a 2, a preto sa nepripočíta k sume, ktorá sa má vrátiť, aby sa zabránilo dvojitému započítaniu.

               4.1.6.   Narušenie hospodárskej súťaže a vplyv na obchod medzi členskými štátmi

                     (299)

                     Verejná podpora môže narušiť hospodársku súťaž aj vtedy, keď nepomáha prijímajúcemu podniku rozšíriť a získať trhový podiel. Stačí, že mu pomoc umožňuje udržať si silnejšie konkurenčné postavenie, ako by mal, keby mu pomoc nebola poskytnutá. V tejto súvislosti na to, aby sa pomoc považovala za narúšajúcu hospodársku súťaž, zvyčajne stačí, keď pomoc poskytne príjemcovi výhodu tým, že ho oslobodí od nákladov, ktoré by inak musel znášať pri svojich obvyklých obchodných operáciách (192).

                     (300)

                     Verejná podpora podnikov predstavuje štátnu pomoc podľa článku 107 ods. 1 ZFEÚ, len pokiaľ „ovplyvňuje obchod medzi členskými štátmi“. V tejto súvislosti nie je potrebné zisťovať, či pomoc má skutočný vplyv na obchod medzi členskými štátmi, ale len to, či pomoc môže ovplyvniť takýto obchod. Súdy Únie najmä rozhodli, že „keď štátna finančná pomoc posilňuje postavenie podniku v porovnaní s inými podnikmi súťažiacimi v obchode v rámci [Únie], tieto podniky sa musia považovať za ovplyvnené pomocou“ (193).

                     (301)

                     Verejná podpora sa môže považovať za spôsobilú ovplyvňovať obchod medzi členskými štátmi, aj keď sa príjemca priamo nezúčastňuje na cezhraničnom obchode. Napríklad dotácia môže sťažiť vstup subjektov z iných členských štátov na trh zachovaním alebo zvýšením miestnych dodávok (194).

                     (302)

                     Spoločnosť CFR Marfă pôsobí v oblasti nákladnej železničnej dopravy, t. j. na konkurenčných trhoch v Európe (pozri odôvodnenia 13 až 16). Komisia sa domnieva, že poskytnutím možnosti spoločnosti CFR Marfă pokračovať vo svojich činnostiach a odpísať verejné dlhy konverziou dlhov na vlastné imanie sa opatreniami č. 1, 2, 3 a 5 môže zlepšiť konkurenčné postavenie spoločnosti CFR Marfă v porovnaní s jej vnútroštátnymi aj medzinárodnými konkurentmi na vnútornom trhu.

                     (303)

                     Komisia preto dospela k záveru, že opatrenia č. 1, 2, 3 a 5 majú potenciál narušiť hospodársku súťaž alebo hroziť narušením hospodárskej súťaže a ovplyvniť obchod medzi členskými štátmi.

               4.1.7.   Záver o existencii pomoci

                     (304)

                     Vzhľadom na to, že všetky podmienky existencie štátnej pomoci v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ (pozri pododdiely 4.1.2 až 4.1.6) sú splnené pri štyroch z piatich opatrení, Komisia dospela k záveru, že:

                                 1.

                                    Opatrenie č. 1 predstavuje štátnu pomoc rovnajúcu sa sume istiny dlhu spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči agentúre ANAF (a ďalším verejným veriteľom) od roku 2010 až do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 ([…] mil. RON, cca […] mil. EUR, pozri tabuľku 8) zvýšenej o zodpovedajúci trhový úrok (a sankcie). V každom prípade celková suma pomoci v rámci opatrenia č. 1
                                    je najmenej 1 001,2 mil. RON (cca 217,65 mil. EUR) a pozostáva z istiny dlhu vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR) a úrokov a sankcií vyúčtovaných agentúrou ANAF do júna 2013 vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR, pozri odôvodnenie 209), ktoré sa môžu ďalej zvýšiť o trhovú úrokovú sadzbu (odôvodnenie 209). Poskytnutie pomoci sa začína v roku 2010 a dátumami poskytnutia pomoci sú dátumy, keď faktúry mala spoločnosť CFR Marfă uhradiť vydané agentúrou ANAF (a ďalšími štátnymi veriteľmi zastúpenými agentúrou ANAF) až do konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013.

                                 2.

                                    Opatrenie č. 2 predstavuje štátnu pomoc rovnajúcu sa sume istiny dlhu spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură tesne pred konverziou dlhu na vlastné imanie v roku 2013 (vo výške približne […] mil. RON, cca […] mil. EUR, pozri poznámku pod čiarou č. 179, plus výška neodpísanej istiny dlhu po splatnosti) a zodpovedajúcemu trhovému úroku (a sankciám). V každom prípade celková suma pomoci v rámci opatrenia č. 2
                                    je 783,78 mil. RON (cca 170,39 mil. EUR) a zodpovedá istine dlhu, ktorý bol odpísaný v júni 2013 ([…] mil. RON, cca […] mil. EUR), zvýšenej o dlh po lehote splatnosti neodpísaný v júni 2013 (115,79 mil. RON, cca 25,17 mil. EUR) a najmenej o úroky skutočne vyúčtované spoločnosťou CFR Infrastructură vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR, pozri odôvodnenie 239), ktoré sa môžu ďalej zvýšiť o trhovú úrokovú sadzbu (pozri odôvodnenie 238). Poskytnutie pomoci sa začína v roku 2010 a trvá do konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013 a dátumami poskytnutia pomoci sú dátumy, keď mala spoločnosť CFR Marfă uhradiť faktúry vydané spoločnosťou CFR Infrastructură až do konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013 mala zaplatiť.

                                 3.

                                    Opatrenie č. 3 predstavuje štátnu pomoc v celkovej hodnote konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 vo výške 1 669,19 mil. RON (cca 363 mil. EUR); ako už bolo vysvetlené (pozri odôvodnenie 291), pomoc v rámci opatrenia č. 3 je už zahrnutá v pomoci v rámci opatrenia č. 1 a opatrenia č. 2, a preto sa pomoc v rámci opatrenia č. 3 nepripočíta k celkovej výške pomoci, aby sa zabránilo dvojitému započítaniu súm istiny a úrokov týkajúcich sa opatrení č. 1 a 2 a odpísaných v rámci opatrenia č. 3.

                                 4.

                                    Opatrenie č. 4 nepredstavuje štátnu pomoc, keďže bolo v júni 2013 zahrnuté v konverzii dlhu na vlastné imanie do roku 2018 vrátane.

                                 5.

                                    Opatrenie č. 5 predstavuje štátnu pomoc rovnajúcu sa výške istiny dlhu po lehote splatnosti od konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 do konca roku 2018 zníženej o zostávajúcu sumu dlhu spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură, na ktorý sa nevzťahuje konverzia dlhu na vlastné imanie z roku 2013 (v celkovej výške 115,79 mil. RON, cca 25,17 mil. EUR, ktorá je súčasťou opatrenia č. 2) zvýšenej o zodpovedajúci trhový úrok (a sankcie). V každom prípade je suma pomoci poskytnutá v rámci opatrenia č. 5 minimálne 834,29 mil. RON (cca 181,37 mil. EUR), čo je suma celkového dlhu po lehote splatnosti, ktorý spoločnosť CFR Marfă dlhovala spoločnosti CFR Infrastructură ku koncu roku 2018, zníženého o sumu 115,79 mil. RON (cca 25,17 mil. EUR) zodpovedajúcu 15 % opatrenia č. 2 neodpísaným pri konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013 (pozri odôvodnenia 240 a 263), ktorá sa môže ďalej zvýšiť o trhovú úrokovú sadzbu (odôvodnenie 262). Poskytnutie pomoci sa začína bezprostredne po konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013 a dátumami poskytnutia pomoci sú dátumy, keď mala spoločnosť CFR Marfă uhradiť faktúry vydané spoločnosťou CFR Infrastructură.

               4.2.   Podnik v ťažkostiach

                     (305)

                     V usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu z rokov 2004 a 2014 (195) sa vymedzuje pojem podniku v ťažkostiach na účely posúdenia zlučiteľnosti pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu podľa článku 107 ods. 3 písm. c) zmluvy.

               4.2.1.   Uplatniteľnosť usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z rokov 2004 a 2014

                     (306)

                     Podľa bodu 137 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 „Komisia preskúma na základe týchto usmernení zlučiteľnosť s vnútorným trhom v prípade každej pomoci na záchranu alebo pomoci na reštrukturalizáciu poskytnutej bez jej schválenia, teda v rozpore s článkom 108 ods. 3 zmluvy, pokiaľ sa nejaká alebo všetka pomoc poskytuje po ich uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie“. (zvýraznenie bolo doplnené)

                     (307)

                     Okrem toho podľa bodu 138 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 „[v]o všetkých ostatných prípadoch uskutoční preskúmanie na základe usmernení, ktoré platili v čase poskytnutia pomoci“.

                     (308)

                     Ako bolo vysvetlené v poznámke pod čiarou č. 27 a v odôvodneniach 24, 77 a 86, opatrenia č. 1 a 2 (dlhy spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu a spoločnosti CFR Infrastructură) boli v júni 2013 do veľkej miery konvertované na vlastné imanie opatrením č. 3. Komisia sa preto domnieva, že opatrenia č. 1, 2 a 3 boli poskytnuté pred uverejnením usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014. Pokiaľ ide o opatrenie č. 5, uskutočnilo sa po vykonaní opatrenia č. 3 v roku 2013 a pokračovalo po uverejnení usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 (t. j. 31. júla 2014). Vzhľadom na to, že opatrenia č. 1, 2, 3 a 5 predstavujú štátnu pomoc, táto pomoc nebola predmetom schválenia Komisiou. Preto predstavujú neoprávnenú pomoc (pozri oddiel 4.3 odôvodnenia 319 a 320).

                     (309)

                     Vzhľadom na uvedené úvahy Komisia opätovne potvrdzuje svoj záver v rozhodnutí o začatí konania a domnieva sa, že usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 sa uplatňujú na posúdenie opatrení č. 1, 2 a 3 a že usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 sa uplatňujú na posúdenie opatrenia č. 5.

                     (310)

                     V každom prípade záver o spoločnosti CFR Marfă v ťažkostiach by bol rovnaký podľa ktoréhokoľvek z usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 aj z roku 2014.

               4.2.2.   Posúdenie finančnej situácie spoločnosti CFR Marfă podľa usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z rokov 2004 a 2014

                     (311)

                     Ako už bolo uvedené, usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 sa vzťahujú na opatrenia č. 1, 2 a 3. Podľa bodu 10 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 je podnik v ťažkostiach, keď „v prípade spoločnosti s ručením obmedzeným […] sa viac ako polovica [jeho] základného imania prekryla stratou a viac ako štvrtina tohto kapitálu bola prekrytá stratou v priebehu predchádzajúcich 12 mesiacov“.

                     (312)

                     CFR Marfă je spoločnosť s ručením obmedzeným (196) (pozri odôvodnenie 11). Ako je zhrnuté v tabuľke 4, rezervy spoločnosti CFR Marfă od roku 2009 neboli dostatočné na absorbovanie jej strát. V roku 2009 spoločnosť CFR Marfă prišla o 62 % svojho upísaného základného imania v dôsledku akumulovaných strát vo výške 141,84 mil. RON (cca 31 mil. EUR) a ročnej straty 341,98 mil. RON (cca 74 mil. EUR). V roku 2012 spoločnosť CFR Marfă utrpela stratu 443 % a v roku 2013 stratu 71 % svojho upísaného základného imania v dôsledku akumulovaných strát vo výške 1 149,12 mil. RON (cca 250 mil. EUR), resp. 1 565,68 mil. RON (cca 340 mil. EUR) a ročnej straty vo výške 405,09 mil. RON (cca 88 mil. EUR), resp. 262,92 mil. RON (cca 57 mil. EUR).

                     (313)

                     Navyše sa spoločnosť CFR Marfă javí ako firma v ťažkostiach aj podľa ustanovení bodu 11 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004. Konkrétne, ako sa uvádza v tabuľke 4, spoločnosti CFR Marfă vznikali i) stále veľké straty minimálne od roku 2009 [straty vo výške 141,84 mil. RON (cca 30,83 mil. EUR) v r. 2009; 535,27 mil. RON (cca 116.36 mil. EUR) v r. 2010, 405 mil. RON (cca 88,04 mil. EUR) v r. 2012 a 263 mil. RON (cca 57,17 mil. EUR) v r. 2013], čo viedlo k zápornému vlastnému imaniu [– 343,5 mil. RON (cca – 74,67 mil. EUR) v r. 2010 a – 904,6 mil. RON (cca – 196,65 mil. EUR) v r. 2012]; ii) rastúci dlh [z 1 261,6 mil. RON (cca 274,26 mil. EUR) v r. 2009 plynulo rástol na 2 186,6 mil. RON (cca 475,35 mil. EUR) v r. 2012] a iii) klesajúce príjmy [obrat plynulo klesal z 1 097,3 mil. RON (cca 238,54 mil. EUR) v r. 2009 na 1 020,6 mil. RON (cca 221,87 mil. EUR) v r. 2012]. Spoločnosť CFR Marfă bola preto podľa bodu 10 písm. a) a bodu 11 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 podnikom v ťažkostiach od roku 2009.

                     (314)

                     Ako už bolo uvedené (pozri odôvodnenie 309), usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 sú uplatniteľné na opatrenie č. 5. Podľa bodu 20 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 je podnik v ťažkostiach, keď „v prípade spoločnosti s ručením obmedzeným […] sa viac ako polovica jej upísaného základného imania prekryla akumulovanými stratami. To je prípad, keď odpočet akumulovanej straty z rezerv (a všetkých ostatných prvkov všeobecne považovaných za súčasť vlastných zdrojov spoločnosti) vedie k zápornej súhrnnej sume, ktorá presahuje polovicu upísaného základného imania;“. Okrem toho podľa bodu 20 písm. c) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 „ sa podnik považuje za podnik v ťažkostiach, keď je bez intervencie štátu takmer s určitosťou odsúdený na vylúčenie z podnikateľskej činnosti v krátkodobom alebo strednodobom horizonte“.

                     (315)

                     Rumunsko tvrdilo, že spoločnosť CFR Marfă po roku 2014 nebola a nie je v ťažkostiach v zmysle usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 (oznámenie 2014/C 249/01) (197).

                     (316)

                     Komisia však poznamenáva, že v roku 2014, rok po konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013, sa finančná situácia spoločnosti CFR Marfă naďalej zhoršovala. Spoločnosť CFR Marfă prišla o 73 % svojho upísaného základného imania v dôsledku akumulovaných strát vo výške 1 828,88 mil. RON (cca 398 mil. EUR) a ročnej straty 27,16 mil. RON (cca 5,9 mil. EUR). V každom prípade, v roku 2014 a nasledujúcich rokoch by bola situácia spoločnosti CFR Marfă výrazne horšia bez konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013, pri ktorej sa odpísala väčšinu dlhov spoločnosti CFR Marfă a umelo „zlepšila“ jej finančná situácia.

                     (317)

                     Komisia ďalej poznamenáva, že podľa Rumunska spoločnosť CFR Marfă spĺňa kritériá rumunského vnútroštátneho práva na zaradenie do kolektívneho konkurzného konania na žiadosť jej veriteľov (t. j. v prípade záväzkov po lehote splatnosti prevyšujúcich 40 000 RON dlhšie ako 60 dní) (198). Komisia zdôrazňuje, že spoločnosť CFR Marfă skutočne spĺňa kritériá podľa rumunského vnútroštátneho práva na zaradenie do kolektívneho konkurzného konania nielen najmenej od roku 2009 (pozri odôvodnenia 22 až 25), ale aj od roku 2014 dosiaľ. Na rozdiel od názoru Rumunska podnik nemusí byť v platobnej neschopnosti, aby sa mohol považovať za podnik v ťažkostiach. Postačujúce skôr je, keď podľa vnútroštátneho práva dotknutá spoločnosť spĺňa podmienky na začatie konkurzného konania. To určite platilo v prípade spoločnosti CFR Marfă aj po konverzii dlhu na vlastné imanie. Značná výška záväzkov spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti vo vzťahu k spoločnosti CFR Infrastructură (pozri odôvodnenia 23 a 24 a príslušnú tabuľku 7) výrazne presahuje hranicu 40 000 RON (cca 8 695,7 EUR) aj lehotu 60 dní. Spoločnosť CFR Marfă preto bola podľa bodu 20 písm. a) a c) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 podnikom v ťažkostiach od roku 2014 vzhľadom na opatrenie č. 5.

                     (318)

                     Komisia preto dospela k záveru, že spoločnosť CFR Marfă je podľa bodu 10 písm. a) a bodu 11 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 a podľa bodu 20 písm. a) a c) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 podnikom v ťažkostiach. Konkrétne je spoločnosť CFR Marfă v ťažkostiach minimálne od roku 2009, teda aj v období od roku 2010 do júna 2013 vrátane, keď boli poskytované opatrenia č. 1, 2 a 3, ako aj po konverzii dlhu na vlastné imanie v júni 2013, keď bolo poskytnuté opatrenie č. 5. Ako už bolo uvedené, rumunský trh nákladnej železničnej dopravy bol liberalizovaný iba v roku 2008 (199); preto sa vplyv nových dopravcov, ktorí napadli postavenie spoločnosti CFR Marfă na vnútroštátnom trhu, mohol prejaviť až od roku 2009.

               4.3.   Zákonnosť pomoci

                     (319)

                     Komisia poznamenáva, že opatrenia č. 1 a 2 boli poskytnuté minimálne od roku 2010, opatrenie č. 3 bolo poskytnuté v júni 2013 a opatrenie č. 5 bolo poskytnuté minimálne od roku 2014 a všetky predstavujú pomoc. Táto pomoc nebola predmetom schválenia Komisiou, a teda Rumunsko nesplnilo povinnosť zdržať sa konania podľa článku 108 ods. 3 zmluvy.

                     (320)

                     Štátna pomoc bola poskytnutá a vyplatená bez oznámenia od roku 2010, pričom značná časť celkovej pomoci bola poskytnutá počas konverzie dlhu na vlastné imanie v júni 2013, a preto je neoprávnená.

               4.4.   Zlučiteľnosť pomoci a právneho základu posúdenia

         4.4.1.   Predbežné úvahy so zreteľom na zlučiteľnosť posúdenia

                     (321)

                     Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 107, Rumunsko tvrdí, že konverziu dlhu na vlastné imanie schválila Rada Európskej únie vo svojom rozhodnutí Rady z 22. októbra 2013.

                     (322)

                     Komisia však poznamenáva, že v rozhodnutí Rady z 22. októbra 2013 sa nerozhoduje podľa pravidiel štátnej pomoci o zlučiteľnosti opatrení navrhovaných Rumunskom v prílohe I k memorandu o porozumení ako takých; preto sa v ňom nerozhoduje ani o konverzii dlhu na vlastné imanie v roku 2013 v prospech spoločnosti CFR Marfă. Ako už bolo vysvetlené v odôvodneniach 265 a 266, v judikatúre vo veci Eurallumina Súdny dvor objasnil, že rozhodnutie Rady o oslobodení od dane nepredstavuje povolenie štátnej pomoci a analogicky sa na rozhodnutie Rady z 22. októbra 2013 nemožno odvolávať ani pri oprávnených očakávaniach Rumunska v súvislosti s konverziou dlhu na vlastné imanie (200).

                     (323)

                     Komisia o to viac zdôrazňuje, že v memorande o porozumení medzi EÚ a Rumunskom, na základe ktorého sa prijalo rozhodnutie Rady z 22. októbra 2013, sa výslovne vyžaduje dodržiavanie pravidiel štátnej pomoci na reštrukturalizačné opatrenia, ktoré má Rumunsko prijať. Konkrétne v prílohe I (oddiel B bod 9) k memorandu o porozumení sa medzi ďalšími konkrétnymi hospodársko-politickými opatreniami uvádza: „znížiť nedoplatky podnikom vo vlastníctve štátu prostredníctvom reštrukturalizácie, ktorá sa má uskutočniť v súlade s pravidlami EÚ o štátnej pomoci a predchádzaní budúcim stratám […]“ (zvýraznenie bolo doplnené). Podľa názoru Komisie sa toto ustanovenie vzťahuje konkrétne na prípady, akým je reštrukturalizácia spoločnosti CFR Marfă.

                     (324)

                     Komisia preto dospela k záveru, že tvrdenie Rumunska, podľa ktorého bola rozhodnutím Rady z 22. októbra 2013 schválená konverzia dlhu na vlastné imanie, je nedôvodné.

               4.4.2.   Zlučiteľnosť s usmerneniami na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 a 2014

                     (325)

                     Ako sa uvádza v pododdiele 4.2.1, spoločnosť CFR Marfă bola bez akejkoľvek pochybnosti spoločnosťou v ťažkostiach, a preto sa zlučiteľnosť pomoci, ktorú Komisia určila v tomto rozhodnutí, musí posudzovať v súlade s podmienkami usmernení o pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu.

                     (326)

                     Podľa ustálenej judikatúry členský štát, ktorý sa snaží o povolenie poskytnúť pomoc odchylne od pravidiel zmluvy, má povinnosť spolupracovať s Komisiou. Pri plnení tejto povinnosti musí najmä poskytnúť všetky informácie, ktoré umožnia Komisii overiť, či sú splnené podmienky pre požadovanú výnimku (201).

                     (327)

                     V tomto prípade sa rumunské orgány výslovne neodvolali na žiadny právny základ na posúdenie zlučiteľnosti, keďže podľa ich názoru posudzované opatrenia nepredstavujú pomoc. Rumunsko sa však odvolávalo na podobnosti s predchádzajúcimi prípadmi, pri ktorých Komisia považovala pomoc za zlučiteľnú, a to najmä pomoc na reštrukturalizáciu vo forme konverzie dlhu na vlastné imanie v prospech gréckej železničnej spoločnosti Trainose, ktorú Komisia schválila podľa článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ (pozri odôvodnenia 116 až 121). Uplatniteľnosťou tohto právneho základu sa zaoberá odôvodnenie 332 ďalej.

                     (328)

                     Keďže spoločnosť CFR Marfă sa kvalifikuje ako podnik v ťažkostiach (pozri odôvodnenie 318), jediným dôvodom zlučiteľnosti, ktorý Komisia identifikovala v rozhodnutí o začatí konania (202), bola pomoc na záchranu a reštrukturalizáciu na základe usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004 pri opatreniach č. 1, 2 a 3 a usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 pri opatrení č. 5. Podľa bodu 137 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 „Komisia preskúma na základe týchto usmernení zlučiteľnosť s vnútorným trhom v prípade každej pomoci na záchranu alebo pomoci na reštrukturalizáciu poskytnutej bez jej schválenia, teda v rozpore s článkom 108 ods. 3 zmluvy, pokiaľ sa nejaká alebo všetka pomoc poskytuje po ich uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.“ Okrem toho podľa bodu 138 v usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 „[v]o všetkých ostatných prípadoch uskutoční preskúmanie na základe usmernení, ktoré platili v čase poskytnutia pomoci“.

                     (329)

                     Ako sa vysvetľuje v odôvodnení 275 a v poznámke pod čiarou č. 27, opatrenia č. 1 a 2 (dlhy spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu a spoločnosti CFR Infrastructură) boli do veľkej miery konvertované na vlastné imanie opatrením č. 3 v júni 2013. Komisia sa preto domnieva, že opatrenia č. 1, 2 a 3 boli poskytnuté pred uverejnením usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014. Pokiaľ ide o opatrenie č. 5, toto sa uskutočnilo po poskytnutí opatrenia č. 3 v roku 2013 a pokračovalo po uverejnení usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014 (t. j. 31. júla 2014). Napokon vzhľadom na skutočnosť, že opatrenie č. 4 nepredstavuje pomoc (pozri odôvodnenia 215 a 304), zlučiteľnosť v prípade tohto konkrétneho opatrenia č. 4 sa neposudzuje.

                     (330)

                     Rumunsko tvrdí, že existujú výrazné podobnosti medzi opatreniami v prospech spoločnosti CFR Marfă a inými prípadmi týkajúcimi sa reštrukturalizácie železničných dopravcov v EÚ, pri ktorých Komisia považovala pomoc za zlučiteľnú (pozri odôvodnenie 117 a nasl.).

                     (331)

                     V tejto súvislosti sa však Komisia domnieva, že medzi situáciou spoločnosti CFR Marfă a situáciou gréckych a slovenských železničných spoločností je viacero významných rozdielov, takže sa nezaručuje zlučiteľnosť pomoci pre spoločnosť CFR Marfă s vnútorným trhom ako v prípade gréckych a slovenských železničných subjektov. Osobitosti týchto konkrétnych prípadov sú zhrnuté ďalej.

                     (332)

                     Kladné rozhodnutia Komisie, ktorými sa schvaľuje pomoc na reštrukturalizáciu podľa článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ pre spoločnosti TRAINOSE a OSE prevyšujúca 15 miliárd EUR, boli prijaté 16. júna 2017. Obidva predchádzajúce prípady sa musia posudzovať v kontexte prebiehajúceho programu makroekonomickej obnovy Grécka, v ktorom boli spoločnosti OSE (manažér železničnej infraštruktúry) a TRAINOSE (prevádzkovateľ železničnej dopravy) označené za subjekty, ktoré potrebujú reštrukturalizáciu. V súvislosti s gréckym programom hospodárskych úprav muselo Grécko reštrukturalizovať svojho manažéra železničnej infraštruktúry vo verejnom vlastníctve OSE. Vo februári 2011 Grécko oznámilo tri opatrenia v prospech spoločnosti OSE. Pokiaľ ide o spoločnosť TRAINOSE, v memorande o porozumení s trojkou sa vyžadovala privatizácia spoločnosti TRAINOSE od roku 2010. Grécko reštrukturalizovalo a reorganizovalo spoločnosť TRAINOSE s cieľom zvýšiť jej efektívnosť. Vzhľadom na skutočnosť, že na rozdiel od spoločnosti CFR Marfă je spoločnosť TRAINOSE jediným prevádzkovateľom železničnej dopravy a spoločnosť OSE je jediným manažérom železničnej infraštruktúry, riziko prerušenia kontinuity, ktoré by vzniklo, keď by spoločnosť TRAINOSE prestala byť schopná pokračovať v poskytovaní služieb železničnej dopravy, by na jednej strane ohrozilo kontinuitu poskytovania služieb osobnej aj nákladnej železničnej dopravy v Grécku a na druhej strane ohrozilo schopnosť spoločnosti OSE udržovať železničnú infraštruktúru.

                     (333)

                     Privatizáciou spoločnosti TRAINOSE spoločnosťou TRENITALIA Grécko definitívne prerušilo prepojenia medzi svojím manažérom železničnej infraštruktúry a prevádzkovateľom železničnej dopravy. Komisia okrem toho usúdila, že vzhľadom na mimoriadne a osobitné okolnosti v gréckom odvetví železníc bola pomoc poskytnutá spoločnosti TRAINOSE primeraná na nápravu vážnej poruchy fungovania gréckeho hospodárstva. Spoločnosť TRAINOSE bola totiž veľmi významným priamym aj nepriamym zamestnávateľom v Grécku, kde vyše 99 % spoločností tvoria malé a stredné podniky (ďalej len „MSP“). Miery nezamestnanosti v Grécku dosahovali historicky vysoké hodnoty a predstavovali najnáročnejšiu premennú riešenia (od 17,9 % v roku 2011 do 27,5 % v roku 2013 a v období 2010 až 2017 trvale nad 20 %) (203). MSP v Grécku sú vystavené nadmerným rizikám hospodárskej nestálosti v dôsledku nestabilného hospodárskeho prostredia krajiny a najmä vplyvu, ktorý to má na prístup k financovaniu, ktorý je pre MSP rozhodujúci.

                     (334)

                     Situácia gréckeho hospodárstva a úloha etablovanej nákladnej železničnej spoločnosti v Grécku, ako sa opisuje v prípade spoločnosti TRAINOSE, je z viacerých dôvodov úplne odlišná od hospodárskej situácie Rumunska a úlohy spoločnosti CFR Marfă v hospodárstve krajiny v tomto prípade. Ako Komisia poznamenala pri uplatňovaní článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ na opatrenia, ktorými sa riešila situácia v Grécku, rozsah a trvanie hospodárskeho útlmu, ktorý Grécko zažíva, výrazne prevyšuje problémy, ktoré majú hospodárstva členských štátov v súvislosti so štandardným hospodárskym cyklom, v ktorom sa spomalenie ekonomiky musí akceptovať ako súčasť normálneho modelu rastu a vývoja. Komisia uznala výnimočné účinky krízy na rôzne odvetvia hospodárstva. Pri uplatňovaní článku 107 ods. 3 písm. b) ZFEÚ v uvedenom kontexte považuje Komisia predĺženie podpory štátnej pomoci poskytnutej gréckemu finančnému sektoru do 30. júna 2017 za potrebné na nápravu vážnej poruchy fungovania gréckeho hospodárstva. Tieto závery týkajúce sa situácie gréckeho hospodárstva od decembra 2011 zostali stále platné na účely uplatňovania pravidiel štátnej pomoci. Táto situácia mala svoje účinky na grécke odvetvie železníc a spôsobila viaceré narušenia, napríklad zníženie dopytu po službách osobnej aj nákladnej železničnej dopravy v dôsledku zrušenia určitých podnikov a obmedzení hospodárskej činnosti (ako napr. FYROM alebo EBZ), ako aj neschopnosti niektorých podnikov platiť svoje účty a následné problémy spoločnosti TRAINOSE s likviditou. Komisia pripomenula, že v období 2008 – 2012 sa počet obsluhovaných osobokilometrov znížil o 49 % a počet nákladných tonokilometrov klesol dokonca o 64 %.

                     (335)

                     Naopak, viac ako polovicu trhu nákladnej železničnej dopravy (cca. 64 % v tonokilometroch) v Rumunsku už prevzali konkurenti. Situácia v Rumunsku v oblasti nezamestnanosti sa veľmi líši od situácie v Grécku, pričom miera nezamestnanosti je pod priemerom EÚ bez výnimky za posledných desať rokov (najvyššia ročná miera nezamestnanosti v Rumunsku od roku 2009 bola 7,2 % v roku 2011 a postupne klesala na 4,9 % v roku 2017 a 4,2 % v roku 2018) (204). V tejto súvislosti nemožno považovať postavenie spoločnosti CFR Marfă za prvoradé, či už z hľadiska priamej, alebo nepriamej zamestnanosti v Rumunsku. Okrem toho je veľmi nepravdepodobné, že by MSP ako kategória hospodárskych subjektov boli zvlášť zasiahnuté potenciálnym odchodom spoločnosti CFR Marfă z trhu ako takým, keďže vyše 50 % trhu už obsluhujú konkurenti spoločnosti CFR Marfă a významnú časť zákazníkov spoločnosti CFR Marfă predstavujú veľké podniky vo vlastníctve štátu.

                     (336)

                     Ďalší prípad, ktorý cituje Rumunsko (pozri odôvodnenie 116), sa týka pomoci pre spoločnosť HŽ Cargo d. o. o. vo forme odpustenia dlhu národného železničného dopravcu HŽ Cargo vo výške 975 mil. HRK a zodpovedajúcej konverzie na vlastné imanie spätne od roku 2015, ktorá takisto znamenala zvýšenie kapitálu spoločnosti HŽ Cargo. Rumunsko pripomína, že v prípade spoločnosti HŽ Cargo sa štátna pomoc považovala za neoprávnenú, ale napriek tomu za zlučiteľnú s vnútorným trhom podľa článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, a preto spoločnosť HŽ Cargo nemusela pomoc vrátiť. Aj situácia v HŽ Cargo je veľmi odlišná od situácie spoločnosti CFR Marfă. Opatrenie poskytnuté spoločnosti HŽ Cargo slúžilo konkrétne najmä na vyrovnanie jasne stanovených a individualizovaných dlhov, ktoré vznikli pred dátumom pristúpenia Chorvátska k Európskej únii (t. j. 1. júla 2013), čo zjavne nie je prípad spoločnosti CFR Marfă, keď Rumunsko pristúpilo k EÚ v roku 2007, teda tri roky pred posudzovaným obdobím v tomto prípade.

                     (337)

                     V záujme úplnosti Komisia pripomína ešte ďalší prípad, v ktorom schválila pomoc pre etablovaný železničný podnik; týkala sa grantu vo výške 96,5 mil. EUR pre slovenského etablovaného železničného dopravcu v 100 % vlastníctve štátu na výstavbu nových dielní ľahkej údržby pre osobné vlaky (napr. na čistenie vozidiel, dopĺňanie vody alebo iné drobné opravy). V tomto konkrétnom prípade Komisia zistila, že grant predstavuje pomoc, ale vyhlásila pomoc za zlučiteľnú s odôvodnením, že opatrenie prispeje k cieľom spoločného záujmu Únie, najmä k presunu dopravy z ciest na železnicu, k posilneniu ochrany životného prostredia a zlepšeniu plynulosti cestnej dopravy. Komisia pripomína, že záväzky, ktoré ponúklo Slovensko (najmä otvorený a nediskriminačný prístup) kombinované s príspevkom pomoci k cieľom spoločného záujmu Únie boli rozhodujúcimi faktormi pre jej záver, že toto opatrenie by nespôsobilo nenáležité narušenie hospodárskej súťaže, a preto ju schválila podľa článku 93 ZFEÚ.

                     (338)

                     Je jasné, že uvedené prípady sa podstatne líšia od súčasného prípadu týkajúceho sa spoločnosti CFR Marfă.

                     (339)

                     Rumunsko neoznámilo žiadny zmysluplný plán reštrukturalizácie, ktorý spĺňa štandardy požadované v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu.

                     (340)

                     Rumunsko len v máji 2017 informovalo ex post o rôznych „reštrukturalizačných opatreniach“ na zlepšenie finančnej situácie spoločnosti CFR Marfă vrátane zoznamu opatrení na obdobie 2017 – 2020. Rumunsko v pripomienkach k rozhodnutiu o začatí konania navyše predložilo dokument nazvaný „plán reštrukturalizácie a reorganizácie“ spoločnosti CFR Marfă, ktorý prijalo valné zhromaždenie spoločnosti na zasadnutí v júni 2014 (205), a sprievodný ročný zoznam opatrení na zlepšenie príjmov a zníženie nákladov na roky 2014 až 2017 (206). Tieto dokumenty však celkovo nespĺňajú štandard požadovaný v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu, aby sa dali považovať za „uskutočniteľný, koherentný a ďalekosiahly plán reštrukturalizácie“. V skutočnosti chýbajú všetky ukazovatele miery budúcej ziskovosti a návratnosti, predpovede na najbližšie 3 až 5 rokov, odhady budúceho dopytu, porovnanie rôznych scenárov reštrukturalizácie (východiskového, pesimistického), analýza SWOT, podrobné informácie o poskytnutej štátnej pomoci, vlastnom príspevku atď. Zdá sa však, že rôzne reštrukturalizačné opatrenia stanovené v dokumente z roku 2014 (či už uskutočnené alebo nie) nepriniesli spoločnosti stabilitu ani ziskovosť dokonca ani v roku 2018, v roku, v ktorom spoločnosť pokračovala v akumulovaní dlhu voči spoločnosti CFR Infrastructură a zaznamenala straty.

                     (341)

                     Konkrétnejšie spoločnosť CFR Marfă utrpela v roku 2018 straty vo výške 158,05 mil. RON (cca 34 mil. EUR) a zaznamenala značné celkové (krátkodobé) dlhy vo výške približne […] mil. RON (cca […] mil. EUR). Z toho vyše 70 % predstavoval dlh voči spoločnosti CFR Infrastructură [celkový dlh ku koncu roka dosiahol 884,3 mil. RON (cca 192 mil. EUR), z toho bol nesplatený dlh 792,33 mil. RON (cca 172 mil. EUR)] (207).

                     (342)

                     Rumunsko tak neposkytlo žiadne významné a presvedčivé informácie, ktoré by dokazovali, že boli zavedené reštrukturalizačné opatrenia s cieľom zabezpečiť obnovenie životaschopnosti spoločnosti. Rumunské orgány veľmi neskoro v priebehu konania (na rokovaní s útvarmi Komisie 24. júla 2019) uviedli, že spoločnosť pracuje na správe o stratégii rozvoja spoločnosti CFR Marfă. V každom prípade akýkoľvek hypotetický aktualizovaný zoznam opatrení, ktorý by mohol byť navrhnutý po rozhodnutí o začatí konania, by bol štandardne zameraný na budúcnosť, zatiaľ čo v rozhodnutí sa posudzujú štátne opatrenia v minulosti, minimálne od roku 2010.

                     (343)

                     V tejto konkrétnej súvislosti, keď spoločnosť CFR Marfă od roku 2009 dosahuje straty, nie sú splnené podmienky zlučiteľnosti s usmerneniami na záchranu a reštrukturalizáciu. Najmä vzhľadom na značnú sumu pomoci vo výške najmenej 2 619,27 mil. RON (cca 569,41 mil. EUR) a súčasnú finančnú situáciu spoločnosti s nesplateným dlhom najmenej 792 mil. RON (cca 172 mil. EUR) (208) voči spoločnosti CFR Infrastructură nie sú žiadne vyhliadky, že spoločnosť CFR Marfă zvýši svoj skutočný a aktuálny vlastný príspevok; rovnako neexistuje žiadna perspektíva životaschopnosti bez dodatočnej štátnej pomoci.

                     (344)

                     Vzhľadom na vedúce postavenie spoločnosti CFR Marfă v odvetví nákladnej železničnej dopravy v Rumunsku a jej významné trhové podiely na rôznych produktových trhoch, kde pôsobí, a v zmysle oddielu 3.6.2 usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu by spoločnosť CFR Marfă mala vykonať opatrenia s cieľom obmedziť narušovanie hospodárskej súťaže spôsobené pomocou. V tejto súvislosti Komisia poznamenáva, že Rumunsko nenavrhlo žiadne štrukturálne ani behaviorálne kompenzačné opatrenia.

                     (345)

                     Preto so zreteľom na uvedené Komisia po fáze vyšetrovania dospela k záveru, že žiadnym z opatrení neboli splnené kritériá zlučiteľnej pomoci na záchranu alebo reštrukturalizáciu stanovené v usmerneniach na záchranu a reštrukturalizáciu.

                     (346)

                     Pokiaľ ide o článok 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ, Komisia nepozná žiadny rámec ani usmernenia týkajúce sa uplatňovania článku 107 ods. 3, ktoré by sa mohli uplatniť na posudzované opatrenia, ako sa vysvetľuje ďalej.

                     (347)

                     V článku 107 ods. 3 písm. c) ZFEÚ sa stanovuje, že „pomoc na rozvoj určitých hospodárskych činností alebo určitých hospodárskych oblastí, za predpokladu, že táto podpora nepriaznivo neovplyvní podmienky obchodu tak, že by to bolo v rozpore so spoločným záujmom“, sa môže považovať za zlučiteľnú s vnútorným trhom. V tejto súvislosti sa v oddiele 4 usmernení o štátnej pomoci železničným podnikom (209) (ďalej len „železničné usmernenia“) stanovuje rámec posudzovania, či pomoc železničným podnikom odpísaním dlhov možno vyhlásiť za zlučiteľnú podľa pravidiel zmluvy o štátnej pomoci. V bode 53 železničných usmernení sa stanovuje, že v osobitných prípadoch (keď sa odpísané dlhy týkajú výlučne koordinácie dopravy, náhrady za záväzky služby vo verejnom záujme alebo účtovnej normalizácie), sa zlučiteľnosť tejto pomoci bude posudzovať na základe článku 93 zmluvy.

                     (348)

                     Podľa bodu 54 železničných usmernení „[v] súvislosti s článkom 9 smernice 91/440/EHS sa Komisia okrem iného domnieva, že pokiaľ sa odpísanie dlhov týka starších dlhov, vzniknutých pred nadobudnutím účinnosti smernice 2001/12/ES, ktorou sa stanovujú podmienky otvorenia sektora hospodárskej súťaži, je nutné, aby sa za určitých podmienok mohla schváliť takáto pomoc napriek neexistencii finančnej reštrukturalizácie“.

                     (349)

                     Komisia poznamenáva, že podľa bodu 56 železničných usmernení v prípade členských štátov, ktoré pristúpili k Únii po nadobudnutí účinnosti smernice 2001/12/ES 15. marca 2001, by sa za referenčný dátum mal považovať deň ich pristúpenia. V tejto súvislosti je príslušným dátumom v tomto rozhodnutí deň pristúpenia Rumunska k EÚ, ktorým je 1. január 2007.

                     (350)

                     Komisia ďalej poznamenáva, že nie je potrebné posudzovať, či sú splnené kumulatívne podmienky stanovené v bodoch 55 až 60 železničných usmernení, aby sa pomoc poskytnutá spoločnosti CFR Marfă mohla považovať za zlučiteľnú na základe článku 107 ods. 3 písm. c) zmluvy, pretože všetky opatrenia, ktoré sú predmetom tohto rozhodnutia, sa uskutočnili až po dátume pristúpenia.

                     (351)

                     Vzhľadom na uvedené Komisia dospela k záveru, že opatrenia štátnej pomoci poskytnuté spoločnosti CFR Marfă sú nezlučiteľné s vnútorným trhom.

               5.   VRÁTENIE

                     (352)

                     Podľa ZFEÚ a ustálenej judikatúry súdov Únie je Komisia oprávnená rozhodnúť, aby príslušný členský štát upravil alebo zrušil pomoc, ak zistila, že pomoc je nezlučiteľná s vnútorným trhom (210). Súdy Únie dôsledne zastávajú tiež názor, že účelom povinnosti členského štátu zrušiť pomoc, ktorú Komisia považuje za nezlučiteľnú s vnútorným trhom, je obnovenie situácie pred poskytnutím pomoci (211).

                     (353)

                     V tejto súvislosti súdy Únie konštatovali, že tento cieľ sa dosiahne vtedy, keď príjemca vráti sumy poskytnuté v rámci neoprávnenej pomoci spolu s úrokmi z vymáhanej sumy, a tak príde o výhodu, ktorú mal oproti svojim konkurentom na vnútornom trhu (212).

                     (354)

                     V súlade s touto judikatúrou sa v článku 16 ods. 1 nariadenia Rady (EÚ) 2015/1589 (213) uvádza, že „ [A]k sa prijmú záporné rozhodnutia v prípadoch neoprávnenej pomoci, Komisia rozhodne, že dotknutý členský štát prijme všetky potrebné opatrenia, aby vymohol pomoc od príjemcu“.

                     (355)

                     Vzhľadom na skutočnosť, že opatrenia č. 1, 2, 3 a 5 boli vykonané v rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie, a majú sa považovať za neoprávnenú a nezlučiteľnú pomoc, musí sa táto vrátiť s cieľom obnoviť situáciu, ktorá existovala na vnútornom trhu pred ich poskytnutím. Vrátenie pomoci sa vzťahuje na obdobie odo dňa, keď bola pomoc poskytnutá príjemcovi, do jej skutočného vrátenia. Suma, ktorá sa má vrátiť, musí obsahovať aj úroky až do skutočného vrátenia.

                     (356)

                     Ako sa preukázalo v odôvodneniach 326 až 351, pomoc poskytnutá spoločnosti CFR Marfă v rámci štyroch opatrení (1, 2, 3 a 5) spolu a vo výške najmenej 2 619,27 mil. RON (cca 569,41 mil. EUR), t. j. suma pomoci v rámci opatrenia č. 1 vo výške najmenej 1 001,2 mil. RON (cca 217,65 mil. EUR), plus suma pomoci v rámci opatrenia č. 2 vo výške najmenej 783,78 mil. RON (cca 170,39 mil. EUR), plus suma pomoci zodpovedajúca opatreniu č. 5 vo výške najmenej 834,29 mil. RON (cca 181,37 mil. EUR), plus zodpovedajúci rozdiel v úrokoch – až do výšky trhového úroku – za všetky dlhy po lehote splatnosti (vypočítané podľa metodiky opísanej v odôvodneniach 204 až 209, 237, 238 a 260 až 262), sa uskutočnila v rozpore s článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, považuje sa za neoprávnenú a nezlučiteľnú pomoc a musí sa vrátiť s cieľom obnoviť situáciu, ktorá existovala na vnútornom trhu pred jej poskytnutím.

                     (357)

                     V súlade s ustálenou judikatúrou platobná neschopnosť príjemcu pomoci a jeho neschopnosť pomoc vrátiť nepredstavujú platný dôvod na oslobodenie príjemcu od jeho povinnosti vrátiť pomoc (214). V tomto prípade možno obnovenie situácie pred vyplatením pomoci a odstránenie narušenia hospodárskej súťaže v zásade dosiahnuť zapísaním záväzku týkajúceho sa vrátenia pomoci do splátkového kalendára záväzkov ako súčasti likvidačného konania pod dohľadom súdu. Ak členský štát nie je schopný vymôcť celú sumu pomoci, zápis záväzku môže splniť povinnosť vrátenia pomoci za predpokladu, že výsledkom insolvenčného konania je likvidácia podniku, ktorý dostal neoprávnenú pomoc, to znamená, definitívne ukončenie jeho činnosti (215).

               6.   ZÁVER

                     (358)

                     Komisia konštatuje, že opatrenia č. 1, 2, 3 a 5 spoločne a samostatne predstavujú štátnu pomoc pre spoločnosť CFR Marfă v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ.

                     (359)

                     Komisia konštatuje, že opatrenie č. 4 nepredstavuje štátnu pomoc pre spoločnosť CFR Marfă.

                     (360)

                     Komisia konštatuje, že Rumunsko neoprávnene zaviedlo opatrenia č. 1, 2, 3 a 5 rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

                     (361)

                     Komisia dospela k záveru, že prvky pomoci v rámci opatrení č. 1, 2, 3 a 5 sú nezlučiteľné s vnútorným trhom, pretože neboli splnené príslušné podmienky usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z rokov 2004 a 2014 a žiadne iné dôvody zlučiteľnosti sa nezistili. Neoprávnenú a nezlučiteľnú pomoc preto príjemca musí vrátiť spolu s úrokom z vymáhanej sumy,

               PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:

            Článok 1
            Tieto opatrenia, ktoré sú predmetom tohto rozhodnutia a ktoré Rumunsko neoprávnene zaviedlo v rozpore článkom 108 ods. 3 ZFEÚ, predstavujú spoločne a samostatne, štátnu pomoc:

                        a)

                        nevymáhanie a ďalšie akumulovanie dlhu spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu od roku 2010 do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013;

                        b)

                        nevymáhanie a ďalšie akumulovanie dlhu spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură od roku 2010 do konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013;

                        c)

                        konverzia dlhu na vlastné imanie v roku 2013;

                        d)

                        nevymáhanie a ďalšie akumulovanie dlhu spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură od konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 až do roku 2018 vrátane.

            Článok 2
            Toto opatrenie, ktoré je predmetom tohto rozhodnutia, nepredstavuje štátnu pomoc v zmysle článku 107 ods. 1 ZFEÚ:

                        a)

                        nevymáhanie a ďalšie akumulovanie dlhu spoločnosti CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu od konverzie dlhu na vlastné imanie v roku 2013 do roku 2018 vrátane.

            Článok 3
            Štátna pomoc v rámci opatrenia č. 3 je už zahrnutá v pomoci v rámci opatrenia č. 1 a opatrenia č. 2, ktoré sú príčinou nepridania pomoci v rámci opatrenia č. 3 do celkovej sumy pomoci, aby sa zamedzilo dvojitému započítaniu pomoci. Štátna pomoc vo výške najmenej 2 619,27 mil. RON (cca 569,41 mil. EUR), čo je suma pomoci v rámci opatrenia č. 1 (najmenej 1 001,2 mil. RON, cca 217,65 mil. EUR), plus suma pomoci v rámci opatrenia č. 2 (najmenej 783,78 mil. RON, cca 170,39 mil. EUR), plus suma pomoci zodpovedajúca opatreniu č. 5 (najmenej 834,29 mil. RON, cca 181,37 mil. EUR), plus za každý dlh a všetky dlhy po lehote splatnosti v rámci opatrení č. 1, 2 a 5 zodpovedajúci trhový úrok (ktorý sa určí podľa opísanej metodiky výpočtu), všetko neoprávnene poskytnuté Rumunskom v rozpore s článkom 108 ods. 3 Zmluvy o fungovaní Európskej únie spoločnosti CFR Marfă, je nezlučiteľná s vnútorným trhom.

            Článok 4

               1.   Rumunsko vymôže pomoc uvedenú v článku 1 od príjemcu.

               2.   Vymáhané sumy sa úročia od dátumu, keď ich príjemca dostal k dispozícii, až kým sa skutočne nevymôžu.

               3.   Úrok sa vypočíta na základe zloženej úrokovej sadzby podľa kapitoly V nariadení Komisie (ES) č. 794/2004 (216) a nariadenia Komisie (ES) č. 271/2008 (217), ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 794/2004.

               4.   Rumunsko ukončí akékoľvek ďalšie nevymáhanie dlhu uvedeného v článku 1 s účinnosťou od dátumu prijatia tohto rozhodnutia.

            Článok 5

               1.   Vrátenie pomoci uvedenej v článku 1 je okamžité a účinné.

               2.   Rumunsko zabezpečí, aby sa toto rozhodnutie vykonalo do šiestich mesiacov odo dňa oznámenia tohto rozhodnutia.

            Článok 6

               1.   Do dvoch mesiacov od oznámenia tohto rozhodnutia Rumunsko predloží Komisii tieto informácie:

                           a)

                           celkovú sumu (istinu a úroky z vymáhanej sumy), ktorú má príjemca vrátiť;

                           b)

                           podrobný opis opatrení, ktoré sa už prijali a ktoré sa plánujú prijať, na vykonanie tohto rozhodnutia;

                           c)

                           dokumenty preukazujúce, že príjemcovi bolo nariadené vrátenie pomoci.

               2.   Rumunsko bude informovať Komisiu o priebehu plnenia vnútroštátnych opatrení prijatých na vykonanie tohto rozhodnutia až do vrátenia pomoci uvedenej v článku 1. Rumunsko na požiadanie Komisie bezodkladne predloží informácie o opatreniach, ktoré sa už prijali alebo ktoré sa plánujú prijať, na vykonanie tohto rozhodnutia. Okrem toho poskytne podrobné informácie o sumách pomoci a úrokoch z vymáhaných súm, ktoré už príjemca vrátil.

            Článok 7
            Toto rozhodnutie je určené Rumunsku.
            Komisia môže uverejniť sumy pomoci a úroky z vymáhaných súm vrátené pri uplatňovaní tohto rozhodnutia bez toho, aby bol dotknutý článok 30 nariadenia (EÚ) 2015/1589.

            V Bruseli 24. februára 2020

                  Za Komisiu

               Margrethe VESTAGER

                  výkonná podpredsedníčka

            (1)  Ú. v. EÚ C 198, 8.6.2018, s. 16.

            (2)  Výmenný kurz použitý v tomto rozhodnutí je totožný s výmenným kurzom použitým v rozhodnutí o začatí konania, t. j. 1 EUR = 4,6 RON, ktorý sa uvádzal na webovom sídle ECB 13. septembra 2017. Číselné údaje v EUR sú uvedené len na informatívne účely; oficiálne číselné údaje sú uvedené v RON na adrese: https://www.ecb.europa.eu/stats/policy_and_exchange_rates/euro_reference_exchange_rates/html/eurofxref-graph-ron.en.html.

            (3)  Mimoriadne nariadenie č. 61/2013, ktorým sa upravujú určité finančné a daňové opatrenia z 12. júna 2013, uverejnené v rumunskom úradnom vestníku č. 363 z 18. júna 2013.

            (4)  V čase podania sťažnosti malo združenie 16 členov, z ktorých 13 boli aktívni v oblasti nákladnej železničnej dopravy (na rozdiel od osobnej železničnej dopravy). Členmi združenia boli Grup Feroviar Român S.A. (ďalej len „GFR“), Deutsche Bahn Cargo Romania (ďalej len „DB Cargo Romania“), Unicom Tranzit SA (ďalej len „Unicom Tranzit“), Cargo Trans Vagon S.A. (ďalej len „Cargo Trans Vagon“), Transferoviar Grup S.A. (ďalej len „Transferoviar Grup“), Vest Trans Rail S.R.L. (ďalej len „Vest Trans Rail“), Servtrans Invest S.A. (ďalej len „Servtrans Invest“), Tehnotrans Feroviar S.R.L. (ďalej len „Tehnotrans“), Via Terra Spedition, Rail Cargo Carrier Romania (člen skupiny Austrian Rail Cargo Group), Tim Rail Cargo, Rail Force S.R.L. a Trans Expedition Feroviar S.R.L.

            (5)  Porovnaj poznámku pod čiarou č. 1.

            (6)  Mimoriadne vládne nariadenie č. 12/1998 o reorganizácii SNCFR a železničnej dopravy.

            (7)  Pozri odpoveď Rumunska na otázku 2 v prílohe 2 k odpovedi Rumunska z 12. mája 2017 a údaje Eurostatu dostupné na adrese: https://ec.europa.eu/eurostat/tgm/refreshTableAction.do?tab=table&plugin=1&pcode=t2020_rk320&language=en.

            (8)  Tamže.

            (9)  Článok 15 ods. 2 mimoriadneho vládneho nariadenia č. 12/1998.

            (10)  Pozri odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, body 49 až 51.

            (11)  Pozri odpoveď Rumunska na otázku 2 v prílohe 2 k odpovedi Rumunska z 12. mája 2017, odpoveď Rumunska z 27. júna 2018, bod 29.1.

            (*1)  Len za prvých 9 mesiacov r. 2018.

            (12)  GFR je súčasťou skupiny Grampet Group pozostávajúcej zo 14 spoločností aktívnych v odvetví železničnej dopravy v strednej a juhovýchodnej Európe.

            (13)  Pozri prílohu 1 k odpovedi Rumunska z 12. mája 2017 na žiadosť Komisie o informácie.

            (14)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 51.2.

            (15)  Výročné správy sú k dispozícii na webovom sídle spoločnosti CFR Marfă (napr. http://www.cfrmarfa.cfr.ro/images/stories/financiar/indicatori%20financiari/indicatori%20financiari%20conform%20bilantului%20depus%20pe%20anul%20%202017.pdf.

            (16)  V roku 2007 mala ešte čistý zisk 4,73 mil. RON (cca 1,02 mil. EUR), zatiaľ čo v roku 2008 zaznamenala ročnú stratu vo výške 169,45 mil. RON (36,83 mil. EUR). Zdroj: Finančné ukazovatele zo súvah za roky 2007 a 2008 dostupné na webovom sídle spoločnosti CFR Marfă na:
         http://www.cfrmarfa.cfr.ro/index.php?option=com_content&view=article&id=75%3Aindicatori-financiari-conform-bilantului-depus-pe-anul-2007-&catid=35&Itemid=194&lang=ro a
         http://www.cfrmarfa.cfr.ro/index.php?option=com_content&view=article&id=170%3Aindicatori-financiari-conform-bilantului-depus-pe-anul-2008-&catid=35&Itemid=194&lang=ro.

            (17)  Pozri odôvodnenie 1 a pododdiel 4.1.5.2 ďalej.

            (18)  Spoločnosť Informatica Feroviara je v 100 % vlastníctve spoločnosti CFR Infrastructură a poskytuje železniciam IT služby a softvér.

            (19)  V najnovších údajoch, ktoré poskytlo Rumunsko v odpovedi z 27. júna 2019 (strana 39), sú drobné rozdiely týkajúce sa krátkodobého dlhu a záväzkov z obchodného styku spoločnosti CFR Marfă (celkovo aj oddelene podľa kategórie) oproti predchádzajúcim údajom poskytnutým Rumunskom alebo údajom zisteným v rôznych ročných finančných výkazoch na webovom sídle spoločnosti, čím sa vysvetľuje rozdiel medzi niektorými údajmi v tabuľke 6 v porovnaní s tabuľkou 5. Tieto rozdiely však nie sú podstatné z hľadiska posúdenia poskytnutej pomoci, a preto bude Komisia pri posudzovaní dlhov, ktoré má spoločnosť CFR Marfă voči štátnemu rozpočtu a voči spoločnosti CRF Infrastructură, vychádzať z najnovších pre ňu dostupných údajov, ktoré jej ako najnovšie údaje poskytlo Rumunsko v poslednej odpovedi z 27. júna 2019.

            (*2)  V údajoch o spoločnosti CFR Marfă za r. 2012 je zahrnutý dodatočný dlh, ktorý spoločnosť CFR Marfă prevzala 28. júna 2012 fúziou so spoločnosťami SC Intreținere și Reparații Vagoane SA ([…] mil. RON) a SC de Transport Maritim de Coastă Ferry Boat SA ([…] mil. RON). Pozri odpoveď Rumunska na otázky 16 a 19 v žiadosti Komisie o informácie z 12. marca 2019, doručenej 27. júna 2019.

            (*3)  Dlh spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu, ktorý bol úplne odpísaný v júli 2013 po konverzii dlhu na vlastné imanie. V tomto údaji nie sú záväzky spoločnosti CFR Infrastructură vo výške 668 mil. RON, ktoré spoločnosť CFR Marfă prevzala podľa mimoriadnych vládnych nariadení č. 32/13 a 61/13 – pozri prílohu 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (*4)  Úroky a sankcie za oneskorenú platbu spolu predstavujú sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR) v júni 2013 – pozri prílohu 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (*5)  Roky 2016 a 2017 pozri v odôvodneniach 89 a 90.

            (20)  Pozri napríklad MMF/Rumunsko: vyhlásenie o zámere a technické memorandum o porozumení z 5. februára 2010; MMF/Rumunsko: vyhlásenie o zámere a technické memorandum o porozumení zo 16. júna 2010 a ďalšie prístupné na tomto odkaze: http://www.imf.org/external/country/rou/index.htm?type=9998#23 (aktuálny stav k 31. marcu 2016).

            (21)  Pozri napríklad inštitucionálny dokument č. 312 z novembra 2015 s názvom Program pomoci na podporu platobnej bilancie. Rumunsko, 2013 – 2015, ktorý je dostupný na adrese: https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/file_import/ip012_en_2.pdf, strany 3, 28 a 30.
         O predchádzajúcich programoch pozri aj: https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/file_import/ip012_en_2.pdf.

            (22)  Pozri napríklad články v tlači na týchto odkazoch: http://english.banknews.ro/article/2370_ministry_of_transport_wants_1_billion_euros_from_cfr_marfa_privatisation.html, článok z 13. decembra 2016, https://www.railwaygazette.com/news/freight-for-sale/32838.article, článok z 31. marca 2008 (aktuálny stav k 17. marcu 2016).

            (23)  MMF, 2010, Rumunsko – Správa zamestnancov o konzultácii podľa článku IV v roku 2010, štvrté preskúmanie podľa dohody o pohotovostnom úvere a žiadosti o úpravu a upustenie od nedodržiavania kritérií výkonnosti – správa zamestnancov; doplnok k správe zamestnancov; informácia pre verejnosť a tlačová správa o rokovaní výkonnej rady; vyhlásenie výkonného riaditeľa pre Rumunsko. Správa MMF o krajine č. 10/227, júl 2010, strana 97.

            (24)  Pozri prílohu 4 k inštitucionálnemu dokumentu č. 312 z novembra 2015 pod názvom Program pomoci na podporu platobnej bilancie. Rumunsko, 2013 – 2015, ktorý je dostupný na adrese: https://ec.europa.eu/info/sites/info/files/file_import/ip012_en_2.pdf, najmä strany 57, 69, 71 a 81.

            (25)  http://www.railwaygazette.com/news/freight/single-view/view/cfr-marfa-privatisation-bids-invited.html a http://www.cfrmarfa.cfr.ro/images/stories/CFRMarfa/enANUNT.pdf (aktuálny stav k 17. marcu 2016).

            (26)  http://www.railwaygazette.com/news/freight/single-view/view/cfr-marfa-privatisation-bids-in.html (aktuálny stav k 17. marcu 2016).

            (27)  http://www.railwaygazette.com/news/policy/single-view/view/all-cfr-marfa-privatisation-bids-rejected.html, (aktuálny stav 17. marcu 2016).

            (28)  http://www.railwaygazette.com/news/freight/single-view/view/news-in-brief-74.html (aktuálny stav k 17. marcu 2016).

            (29)  Mimoriadne nariadenie č. 32/2013 z 23. apríla 2013, rumunský úradný vestník, časť I, č. 245, 29. apríla 2013 a mimoriadne nariadenie č. 61/2013 z 12. júna 2013. Konverzné opatrenie sa uskutočnilo na sumu 1 669 mil. RON, ktorá zahŕňa: i) dlhy spoločnosti CFR Infrastructură voči daňovej agentúre ANAF vo výške 527,2 mil. RON, ktoré prevzala spoločnosť CFR Marfă na základe rozhodnutia vlády č. 32/2013; ii) sumu 140,78 mil. RON, ktorá predstavuje dlh spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură; a iii) sumu 1 001,2 mil. RON, ktorá predstavuje dlh spoločnosti CFR Marfă voči agentúre ANAF.

            (30)  http://www.ziare.com/dan-coman-sova/ministrul-transporturilor/sova-privatizarea-cfr-marfa-va-fi-reluata-in-acest-an-1289691 (článok bol uverejnený 24. marca 2014).

            (31)  Pozri správu o finančných ukazovateľoch uverejnenú so súvahou spoločnosti na webovom sídle spoločnosti CFR Marfă na adrese http://www.cfrmarfa.cfr.ro/images/stories/financiar/indicatori%20financiari/Indicatori%20financiari%20conform%20bilantului%20depus%20pe%20anul%202018.pdf (za rok 2018),
         http://www.cfrmarfa.cfr.ro/images/stories/financiar/indicatori%20financiari/indicatori%20financiari%20conform%20bilantului%20depus%20pe%20anul%20%202017.pdf (za rok 2017).

            (32)  https://www.romaniajournal.ro/society-people/law-crime/the-fight-against-corruption-still-on-searches-at-cfr-calatori-and-cfr-marfa/ (článok z 28. októbra 2014), https://www.romania-insider.com/another-romanian-businessman-targeted-in-corruption-case (článok z 30. októbra 2014),
         http://www.business-review.eu/news/former-cfr-marfa-director-mihut-craciun-investigated-in-eur-6-million-fraud-case-137031 (článok z 3. mája 2017) a http://www.capital.ro/diicot-cfr-marfa-urma-sa-vanda-un-nou-lot-de-vagoane.html (článok zo 4. mája 2017).

            (33)  http://www.capital.ro/examen-pentru-guvern-faliment-sau-privatizare-pentru-cfr-marfa.html (článok z 3. februára 2017).

            (34)  https://www.diicot.ro/index.php/arhiva/1910-comunicat-de-presa2-19-10-2016, tlačová správa Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii z 19. októbra 2016 o viacerých bývalých riadiacich pracovníkoch spoločnosti CFR Marfă, http://www.pna.ro/comunicat.xhtml?id=6788, tlačová správa Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii z 2. novembra 2015 o bývalom generálnom riaditeľovi župnej pobočky CFR Marfă v Galați, http://www.pna.ro/comunicat.xhtml?id=8485, tlačová správa Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii z 10. novembra 2017 o bývalom štátnom tajomníkovi ministerstva dopravy.

            (35)  Usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (Ú. v. EÚ C 244, 1.10.2004, s. 2) (ďalej len „usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004“) a usmernenia o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu nefinančných podnikov v ťažkostiach (Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2014, s. 1) (ďalej len „usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014“).

            (36)  Pozri tabuľku 7 v podaní OPSFPR zo 6. júla 2018.

            (37)  Oznámenia predstavenstva spoločnosti CFR Marfă č. 90 z 23. marca 2018 pripojené k oznámeniu č. 29 z 23. marca 2018, č. 16 z 26. marca 2018 – príloha 3 a príloha 6 k pripomienkam sťažovateľa. Podľa uvedených oznámení celkový dlh spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură predstavoval sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR), z toho bola po lehote splatnosti suma […] mil. RON (cca […] mil. EUR).

            (38)  Oznámenie predstavenstva spoločnosti CFR Marfă č. 90 z 23. marca 2018 pripojené k oznámeniu č. 29 z 23. marca 2018 (pozri prílohu 3 k pripomienkam sťažovateľa).

            (39)  Pozri zvýraznený text v prílohe 5 k dodatku k sťažnosti podanej listom, ktorý zaslala spoločnosť CFR Infrastructură spoločnosti CFR Marfă 26. 3. 2018.

            (40)  Body 17 až 19 pripomienok sťažovateľa a príloha 5 obsahujúca list adresovaný spoločnosti CFR Marfă od právnej divízie spoločnosti CFR Infrastructură z 26. marca 2018.

            (41)  Príloha 7 k pripomienkam sťažovateľa k rozhodnutiu o začatí konania: „Oznámenie o dlhoch spoločnosti CFR Marfă voči CNCFR SA“ pripojené k dokumentu spoločnosti CFR Marfă z 23. 3. 2018, ktorý schválil manažment spoločnosti CFR Marfă.

            (42)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania; príloha 1 k podaniu Rumunska zo 14. augusta 2018; odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018. Pozri aj podanie Rumunska zo 6. novembra 2019 a v ňom obsiahnuté listy ministerstva národnej obrany a agentúry pre štátne rezervy a osobitné otázky (ANRSPS).

            (43)  Podanie Rumunska z 13. septembra 2019, prílohy 1 a 2.

            (44)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, body 2.2 a 2.4.

            (45)  Medziministerský protokol č. M-86 z 2. júla 2003 o spolupráci medzi ministerstvom národnej obrany a ministerstvom dopravy, výstavby a cestovného ruchu v oblasti koordinácie a uskutočňovania prepravy prostredníctvom kanálov železničnej, vodnej a vzdušnej dopravy, vykonávacie ustanovenia tohto medziministerského protokolu schváleného spoločným nariadením č. M 163/1053/2003 ministerstva národnej obrany a ministerstva dopravy, výstavby a cestovného ruchu a dohoda o poskytovaní služieb železničnej dopravy pre ministerstvo národnej obrany v rámci vnútroštátnej dopravy a o zavedení vojenských prepravných dokladov a platobných prostriedkov č. A 220 z 12. januára 2001, ktoré boli predložené ako príloha 2 k odpovedi Rumunska z 12. mája 2017 na žiadosť Komisie o informácie, a príloha č. 9 pripomienok Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (46)  Zápisnica z rokovania medzi Rumunskom a Komisiou z 24. júla 2019.

            (47)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (48)  Podanie Rumunska z 13. septembra 2019, prílohy 1 a 2.

            (49)  Odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018, aj bod 7.2 v odpovedi Rumunska z 27. júna 2019.

            (50)  Podanie Rumunska z 13. septembra 2019, prílohy 1 a 2.

            (51)  Odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018; aj strany 8 a 9 v odpovedi Rumunska z 27. júna 2019.

            (52)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania. Pozri aj prílohu 1 k podaniu Rumunska zo 14. augusta 2018.

            (53)  Ú. v. EÚ C 262, 19.7.2016, s. 1.

            (54)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania. Pozri aj prílohu 1 k podaniu Rumunska zo 14. augusta 2018.

            (55)  Príloha 9 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (56)  Rozsudok č. 67 z 23. februára 2016 vynesený Najvyšším kasačným a súdnym dvorom v trestnej veci č. 856/2/2014.

            (57)  Pozri Národného protikorupčné riaditeľstvo, vec č. 1036/117/2018, ktorou sa zaoberal tribunál v Kluži.

            (58)  Vec č. 8056/99/2015 pred tribunálom v Iași.

            (59)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, bod II ods. 1 bod D.

            (60)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 18.

            (61)  Tamže.

            (62)  Podanie Rumunska z 10. augusta 2016 ako odpoveď Komisii na žiadosť o informácie, bod 2 písm. a); aj odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 14.

            (63)  Odpoveď Rumunska z 12. mája 2017, bod 8.

            (64)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 14.

            (65)  Tamže, body 14 a 15.

            (66)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 17.

            (67)  Príloha 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania; odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 16.

            (68)  Príloha 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (69)  Tamže.

            (70)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019 bod 17.2.

            (71)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, oddiel II bod C.

            (72)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, oddiel IV.

            (73)  Odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018, bod 21.

            (74)  Tamže.

            (75)  Tamže.

            (76)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 21.3.

            (77)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 12.

            (78)  Príloha 4 k odpovedi Rumunska z 27. júna 2019. Pozri aj prílohu 5 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (79)  Príloha 4 k odpovedi Rumunska z 27. júna 2019.

            (80)  Konkrétnejšie, podľa Rumunska bola v prípade vymáhania súm, ktoré spoločnosť CFR Marfă dlhovala k 31. decembru 2016, vybraná suma vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR), vo veci súdneho konania suma […] mil. RON (cca […] mil. EUR), zatiaľ čo v roku 2017 (a až do pripomienok Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania) spoločnosť CFR Infrastructură vymohla aj sumu […] mil. RON (cca […] mil. EUR). Pozri pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania bod II.2.

            (81)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 37.

            (82)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 37 a príloha 6.

            (83)  Odpoveď Rumunska na pripomienky tretej strany, oddiel C.

            (84)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, bod II.2.

            (85)  Odpoveď Rumunska na pripomienky tretej strany, oddiel C.

            (86)  Tamže.

            (87)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, oddiel II bod 2.

            (88)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, oddiel IV.

            (89)  Článok 34 zákona 45/1994 o národnej obrane Rumunska v aktuálnom znení a článok 1 ods. 8 nariadenia o železničnej doprave v Rumunsku schválený vládnym nariadením č. 7 z 20. januára 2005 zmeneným zákonom č. 10 z 27. apríla 2006.

            (90)  Odpoveď Rumunska na pripomienky tretej strany, oddiel C strana 8.

            (91)  V článku 34 zákona č. 45/1994 o národnej obrane Rumunska v znení neskorších zmien sa stanovuje, že: „Ministerstvá, štátne informačné služby a iné orgány ústrednej verejnej správy sú zodpovedné za vykonávanie obranných opatrení krajiny, každý vo svojej oblasti činnosti podľa zákona; ich vedúci predkladajú príslušné správy o plnení úloh súvisiacich s národnou obranou Parlamentu, vláde alebo Najvyššej rade národnej obrany v ročných intervaloch alebo vždy, keď sa to vyžaduje. Po vyhlásení mobilizácie a vojnového stavu príslušní ministri priamo zodpovedajú za prideľovanie zdrojov, ktoré sa týkajú: surovín, priemyselných výrobkov, potravín, energie, dopravy, verejných stavieb a oznamovacích prostriedkov. Žiadosti obranných síl sa považujú za prioritné a plnia sa zodpovedajúcim spôsobom.“
         V článku 1 ods. 8 nariadenia o železničnej doprave v Rumunsku schváleného vládnym nariadením č. 7 z 20. januára 2005 zmeneného zákonom č. 10 z 27. apríla 2006 sa stanovuje toto:
         „Ak si to vyžaduje národná bezpečnosť, bezpečnosť železničnej dopravy a verejný záujem, správca/manažéri železničnej infraštruktúry a/alebo prevádzkovateľ železničnej dopravy môže v súlade s nariadeniami príslušných orgánov podľa zákona rozhodnúť:

                     a)

                     o úplnom alebo čiastočnom pozastavení dopravy a služieb na určitých trasách;

                     b)

                     vylúčiť určité zásielky z prepravy alebo prijať ich len za určitých vopred stanovených okolností;

                     c)

                        uprednostniť určité zásielky;

                     d)

                        umožniť kontinuálnu vojenskú prepravu, ak je to potrebné.“ (zvýraznenie bolo doplnené)

            (92)  Pripomienky Rumunska k pripomienkam tretej strany predložené 14. augusta 2018.

            (93)  Ú. v. EÚ L 286, 29.10.2013, s. 1, dostupné na adrese: https://eur-lex.europa.eu/legal-content/SK/TXT/PDF/?uri=CELEX:32013D0531&from=SK.

            (94)  Odpoveď Rumunska na žiadosť Komisie o informácie zo 14. novembra 2018 doručená 19. decembra 2018 (ďalej len „odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018), oddiel A.

            (95)  Príloha s názvom „Rumunsko – Memorandum o hospodárskej a finančnej politike“ k vyhláseniu o zámere z 12. septembra 2013.

            (96)  Tamže, bod 36.

            (97)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, oddiel II.

            (98)  Odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018, pododdiel C.

            (99)  Oddiel 36 prílohy s názvom „Rumunsko: Memorandum o hospodárskych a finančných problémoch“ k vyhláseniu o zámere podpísanému rumunskými orgánmi v Bukurešti 12. septembra 2013, rozhodnutie Výkonnej rady MMF z 27. septembra 2013.

            (100)  Pozri SA.32544 – Reštrukturalizácia gréckej železničnej skupiny TRAINOSE S.A., (Ú. v. EÚ L 186, 24.7.2018, s. 25).

            (101)  Pozri SA.29198 – Slovensko – Verejná pôžička poskytnutá Slovenskou republikou Železničnej spoločnosti Cargo Slovakia, a. s. (ZSSK Cargo) (Ú. v. EÚ C 117, 6.5.2010, s. 13).

            (102)  Pozri SA.39877 – Chorvátsko – pomoc spoločnosti HŽ Cargo – odpísanie pohľadávky (Ú. v. EÚ C 237, 21.7.2017, s. 3).

            (103)  Pozri odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018, oddiel B.

            (104)  Pododdiel F bod 8 odpovede Rumunska na pripomienky tretej strany.

            (105)  Stratégia národnej obrany bola pripravená za koordinácie prezidenta Rumunska a schválená rozhodnutím vlády č. 33/2015.

            (106)  Rozsudok Súdneho dvora z 12. septembra 2000, Pavel Pavlov a i., spojené veci C-180/98 až C-184/98, ECLI:EU:C:2000:428, bod 74; rozsudok Súdneho dvora z 10. januára 2006, Cassa di Risparmio di Firenze SpA a i., C-222/04, ECLI:EU:C:2006:8, bod 107.

            (107)  Únia rešpektuje rovnosť členských štátov pred zmluvami, ako aj ich národnú identitu, obsiahnutú v ich základných politických a ústavných systémoch vrátane regionálnych a miestnych samospráv. Rešpektuje ich základné štátne funkcie, najmä zabezpečovanie územnej celistvosti štátu, udržiavanie verejného poriadku a zabezpečovanie národnej bezpečnosti. Predovšetkým národná bezpečnosť ostáva vo výlučnej zodpovednosti každého členského štátu.

            (108)  Vec C-138/11, Compass-Datenbank GMBH/Rakúsko, ECLI:EU:C:2012:449, body 43 a 44; aj vec T-138/15, Aanbestedingskalender a iní/Komisia, ECLI:EU:T:2017:675, body 38 až 108.

            (109)  Body 1 a 2 odpovede Rumunska z 27. júna 2019.

            (110)  Medziministerský protokol č. M-86 z 2. júla 2003 o spolupráci medzi ministerstvom národnej obrany a ministerstvom dopravy, výstavby a cestovného ruchu v oblasti koordinácie a uskutočňovania prepravy prostriedkami železničnej, vodnej a vzdušnej dopravy, vykonávacie ustanovenia tohto medziministerského protokolu schváleného spoločným nariadením ministerstva národnej obrany a ministerstva dopravy, výstavby a cestovného ruchu č. M 163/1053/2003 a dohoda o poskytovaní služieb železničnej dopravy pre ministerstvo národnej obrany v rámci vnútroštátnej dopravy a o zavedení vojenských prepravných dokladov a platobných prostriedkov č. A 220 z 12. januára 2001, predložené ako príloha č. 9 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (111)  Pozri analogicky rozsudok z 11. septembra 2007, Schwarz a Gootjes-Schwarz, C-76/05, ECLI:EU:C:2007:492, body 37 a 38 a citovanú judikatúru.

            (112)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/81/ES z 13. júla 2009 o koordinácii postupov pre zadávanie určitých zákaziek na práce, zákaziek na dodávku tovaru a zákaziek na služby verejnými obstarávateľmi alebo obstarávateľmi v oblastiach obrany a bezpečnosti a o zmene a doplnení smerníc 2004/17/ES a 2004/18/ES (Ú. v. ES L 216, 20.8.2009, s. 76).

            (113)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 1.

            (114)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania; podanie Rumunska zo 14. augusta 2018.

            (115)  Spojené veci 209/78 až 215/78 a 218/78, Van Landewyck, ECLI:EU:C:1980:248 bod 88; vec C-244/94, FFSA a i., ECLI:EU:C:1995:392, bod 21; vec C-49/07 MOTOE, ECLI:EU:C:2008:376, body 27 a 28.

            (116)  Ustanovenia, ktoré citovalo Rumunsko v bode 2.1 odpovede Rumunska z 27. júna 2019, nepotvrdzujú existenciu zákazu vyradenia zdrojov zaradených do mobilizačných plánov ani ich udržovanie vo funkčnom stave na náklady spoločnosti CFR Marfă.

            (117)  http://www.pna.ro/comunicat.xhtml?id=4618, tlačová správa Národného riaditeľstva pre boj proti korupcii z 30. januára 2014 o rozhodnutí trestného súdu č. 18 vydanom 30. januára 2014.

            (118)  Spojené veci 209/78 až 215/78 a 218/78 Van Landewyck, ECLI:EU:C:1980:248 bod 88; vec C-244/94 FFSA a i., ECLI:EU:C:1995:392, bod 21; vec C-49/07 MOTOE, ECLI:EU:C:2008:376, body 27 a 28.

            (119)  Bod 7.2 odpovede Rumunska z 27. júna 2019.

            (120)  Vec C-82/01 P, Aéroports de Paris/Komisia, ECLI:EU:C:2002:617, bod 74, rozsudok z 1. júla 2008; vec C-49/07, MOTOE, ECLI:EU:C:2008:376, bod 25.

            (121)  Pozri na tento účel rozsudok z 27. júna 2017, Congregación de Escuelas Pías Provincia Betania, C-74/16, ECLI:EU:C:2017:496, body 44 až 63.

            (122)  Vec T-747/17, Union des Ports de France – UPF/Komisia, rozsudok z 30. apríla 2019, ECLI:EU:T:2019:271, bod 84.

            (123)  Vec C-246/12P, Ellinika Nafpigeia/Komisia, ECLI:EU:C:2013:133.

            (124)  Pozri pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania a stranu 2 zápisnice z rokovania Rumunska a Komisie z 24. júla 2019.

            (125)  Pozri vec C-482/99 Francúzsko/Komisia (Stardust Marine), ECLI:EU:C:2002:294.

            (126)  Pozri vec C-248/84 Nemecko/Komisia, ECLI:EU:C:1987:437, bod 17.

            (127)  Vec C-482/99, Francúzsko/Komisia (Stardust Marine), ECLI:EU:C:2002:294, body 34, 51 a nasl. Pozri aj vec C-278/00, Grécko/Komisia ECLI:EU:C:2004:239, body 53 a 54; spojené veci C-328/99 a C-399/00, Taliansko a SIM 2 Multimedia SpA/Komisia, ECLI:EU:C:2003:252, body 33 a 34.

            (128)  Smernica Komisie 2006/111/ES zo 16. novembra 2006 o transparentnosti finančných vzťahov členských štátov a verejných podnikov a o finančnej transparentnosti v niektorých podnikoch (Ú. v. EÚ L 318, 17.11.2006, s. 17).

            (129)  Vec C-482/99, Francúzsko/Komisia (Stardust Marine), ECLI:EU:C:2002:294, body 34, 51 a nasl.

            (130)  Tamže.

            (131)  Pozri prílohu 1 k odpovedi Rumunska z 12. mája 2017 na žiadosť Komisie o informácie.

            (132)  Tamže, pozri odpoveď na otázky 3 až 5.

            (133)  Pozri článok z 1. júla 2018 dostupný na adrese https://www.capital.ro/cfr-marfa-se-pregateste-de-insolventa-ministrul-transporturilor.html, v ktorom bývalý minister dopravy pripúšťa zložitú situáciu spoločnosti CFR Marfă a potvrdzuje, že kroky na oživenie firmy s cieľom vymôcť dlhy spoločnosti CFR Marfă voči spoločnosti CFR Infrastructură prostredníctvom predaja aktív sa začali o niekoľko mesiacov skôr a že požiadal spoločnosť, aby vyrovnala svoje dlhy. Pozri aj článok z 26. marca 2018 na adrese: https://www.capital.ro/lucian-sova-la-conferinta-capital-despre-datoria-cfr-marfa-catr.html, v ktorom autor cituje bývalého ministra dopravy (počas konferencie Capital o doprave a infraštruktúre v r. 2018), ktorý povedal, že „spoločnosť CFR Marfă nahromadila veľký, skutočne obrovský dlh voči spoločnosti CFR Infrastructură. Verím, že keby bola reč o súkromnej spoločnosti, neboli by sme v takejto situácii.“

            (134)  Pozri podanie Rumunska zo 14. augusta 2018 ako odpoveď na pripomienky sťažovateľa k rozhodnutiu o začatí konania.

            (135)  Pozri rozsudok zo 4. júna 2015 Komisia/MOL, C-15/14 P, ECLI:EU:C:2015:362, bod 60.

            (136)  Pozri rozsudok Súdneho dvora z 5. júna 2012 Európska komisia/Électricité de France (EDF), ECLI:EU:C:2012:318, body 79 až 82 a 87.

            (137)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, oddiel IV, odpoveď Rumunska z 19. decembra 2019, oddiel D body 1 a 2.

            (138)  Pozri rozsudok zo 16. januára 2018 vo veci T-747/15, EDF/Komisia, ECLI:EU:T:2018:6. Pozri aj rozsudok Súdneho dvora z 5. júna 2012, Európska komisia/Électricité de France (EDF) ECLI:EU:C:2012:318, body 79 až 82 a 87.

            (139)  Oznámenie Komisie členským štátom: uplatňovanie článkov 92 a 93 Zmluvy o EHS a článku 5 smernice Komisie 80/723/EHS o štátnych podnikoch v spracovateľskom priemysle (Ú. v. ES C 307, 13.11.1993, s. 3), bod 11. Toto oznámenie sa síce vzťahuje na spracovateľský priemysel, analogicky sa však vzťahuje aj na iné hospodárske odvetvia. Pozri aj rozsudok vo veci T-16/96, Cityflyer Express Ltd/Komisia, ECLI:EU:T:1998:78, bod 51.

            (140)  Rozsudok Súdneho dvora z 22. novembra 2007, Španielsko/Komisia, C-525/04 P, ECLI:EU:C:2007:698; rozsudok Súdneho dvora z 24., januára 2013, Frucona/Komisia, C-73/11 P, ECLI:EU:C:2013:32; rozsudok Súdneho dvora z 29. júna 1999, DMTransport, C-256/97, ECLI:EU:C:1999:332.

            (141)  Pozri napríklad rozsudok Súdneho dvora z 21. marca 1990, Belgicko/Komisia („Tubemeuse“), C-142/87, ECLI:EU: C:1990:125, bod 29; rozsudok Súdneho dvora z 21. marca 1991, Taliansko/Komisia („ALFA Romeo“), C-305/89, ECLI:EU: C:1991:142, body 18 a 19; rozsudok Všeobecného súdu z 30. apríla 1998, Cityflyer Express/Komisia, T-16/96, ECLI:EU: T:1998:78, bod 51; rozsudok Všeobecného súdu z 21. januára 1999, Neue Maxhütte Stahlwerke a Lech-Stahlwerke/Komisia, spojené veci T-129/95, T-2/96 a T-97/96, ECLI:EU:T:1999:7, bod 104; rozsudok Všeobecného súdu zo 6. marca 2003, Westdeutsche Landesbank Girozentrale a Spolková krajina Severné Porýnie-Vestfálsko/Komisia, spojené veci T-228/99 a T-233/99, ECLI:EU: T:2003:57.

            (142)  Vec C-300/16P, Komisia/Frucona Košice, ECLI:EU:C:2017:706, bod 28.

            (143)  Pozri v tomto zmysle vec C-342/96 Španielsko/Komisia, ECLI:EU:C:1999:210, bod 46 a vec C-256/97 DM Transport, ECLI:EU:C:1999:332, bod 24.

            (144)  Uplatnenie kritéria súkromného investora, Deloitte, 29. marca 2013, s. 12.

            (145)  Uplatnenie kritéria súkromného investora, Deloitte, 29. marca 2013, s. 12 a 13.

            (146)  Tamže.

            (147)  Vec C-480/98, návrhy generálneho advokáta Mischio vo veci Magefesa, ECLI:EU:C:2000:305, bod 37.

            (148)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 15.

            (149)  Vzhľadom na to, že účtovná hodnota aktív spoločnosti CFR Marfă bola k 31. 12. 2012 […] mil. RON (podľa finančných výkazov CFR Marfă za rok 2012), t. j. nižšia ako v roku 2010, Komisia považuje za odôvodnené a triezve použiť likvidačnú hodnotu týchto aktív z roku 2012 aj za rok 2010. Je veľmi nepravdepodobné, že by sa likvidačná hodnota aktív v roku 2012 v porovnaní s rokom 2010 dramaticky zvýšila. Skôr naopak, likvidačná hodnota v roku 2012 bola s najväčšou pravdepodobnosťou nižšia než v roku 2010 vzhľadom na odpisy vzniknuté medzičasom.

            (150)  Príloha 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (151)  Z toho 109 zaistení sa pôvodne týkalo aktív (s celkovou účtovnou hodnotou […] mil. RON, cca […] mil. EUR) spoločností CFR Ferryboat SA a Wagon Repair and Maintenance SA, ktoré sa zlúčili so spoločnosťou CFR Marfă v júni 2012 (odôvodnenie 27).

            (152)  Príloha 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania.

            (153)  Raiffeisen Zentralbank Osterreich AG, Raiffeisenlandesbank Niederösterreich AG, Bank Austria Creditanstalt AG v Rakúsku, Alpha Bank AE v Spojenom kráľovstve, Caylon vo Francúzsku, MKB Bank ZRT a Commerzbank ZRT v Maďarsku a EFG Private Bank Luxembourg v Luxembursku, Raiffeisen Bank SA, MKB Romasterra Bank SA, Piraeus Bank Romania SA, a Emporiki Bank Romania SA v Rumunsku. Pozri stranu 41 Výročnej správy o finančnej situácii spoločnosti CFR Marfă za rok 2016 v súlade s medzinárodnými štandardmi finančného výkazníctva na adrese:
         http://www.cfrmarfa.cfr.ro/images/stories/financiar/Situatii%20financiare%20anuale%202016%20conform%20IFRS.pdf.

            (154)  Odpoveď Rumunska z 25. augusta 2015.

            (155)  Uplatnenie kritéria súkromného investora, Deloitte, 29. marca 2013, bod 4.1.

            (156)  Ú. v. EÚ C 14, 19.1.2008, s. 6.

            (157)  Celkový dlh po lehote splatnosti voči štátnemu rozpočtu vo výške 1 001,2 mil. RON (cca 217,65 mil. EUR) znížený o istinu vo výške […] mil. RON (cca […] mil. EUR).

            (158)  Okrem toho na základe rôznych scenárov uvedených v správe spoločnosti Deloitte a podľa analýzy finančných modelov by očakávaný peňažný tok tvorený spoločnosťou v období, na ktoré sa vzťahovala prognóza štúdie, zďaleka nestačil na pokrytie dlhov po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură a štátnemu rozpočtu v primeranom časovom rámci bez zohľadnenia budúcich sankcií z omeškania. Preto so zreteľom na finančnú situáciu spoločnosti [v danom čase], ako sa potvrdzuje v správe Deloitte, získanie dlhodobého financovania od bánk na splatenie dlhu po lehote splatnosti nebolo možné (pozri pododdiel 4.1 na strane 16 správy Deloitte).

            (159)  Pozri sadzby v Rumunsku, ako ich uverejnila Európska komisia na svojom webovom sídle na adrese: https://ec.europa.eu/competition/state_aid/legislation/reference.html.

            (160)  Pozri prílohy 2 a 3 k odpovedi Rumunska z 19. decembra 2018 – kópie potvrdení agentúry ANAF vydaných spoločnosti CFR Marfă v rôznych dňoch (18. decembra 2013, 5. decembra 2014, 16. decembra 2015, 12. januára 2016 a 25. apríla 2018).

            (161)  Odpoveď Rumunska z 19. decembra 2018, oddiel A.

            (162)  Pozri článok z 26. marca 2018 dostupný na adrese: https://www.capital.ro/lucian-sova-la-conferinta-capital-despre-datoria-cfr-marfa-catr.html.

            (163)  Pozri prílohu 1.2 k odpovedi Rumunska z 12. mája 2017 obsahujúcu interné dokumenty spoločnosti CFR Infrastructură, ako sú rôzne informácie predstavenstva pre valné zhromaždenie akcionárov z 8. decembra 2015, 8. apríla 2014 a zo 7. marca 2016.

            (164)  Pozri v tomto zmysle vec C-342/96, Španielsko/Komisia, ECLI:EU:C:1999:210.

            (165)  Vec C-124/10P, Európska Komisia/Électricité de France (EDF), ECLI:EU:C:2012:318, bod 85.

            (166)  Pozri prílohy 1.2 a 1.3 k odpovedi Rumunska z 12. mája 2017. Pozri najmä rozhodnutie predstavenstva spoločnosti CFR Infrastructură č. 15 z 18. novembra 2010 a zodpovedajúci návrh č. 11/1a/221 z 9. novembra 2010, ktorý z neho vychádzal, rozhodnutie predstavenstva č. 11 z 8. júla 2010 a zodpovedajúci návrh č. 11/3a z júna 2010, ktorý z neho vychádzal. Najmä v druhom uvedenom internom dokumente sa uvádza, že „na základe predchádzajúcich skúseností jediným efektívnym opatrením na zabezpečenie úhrady súm po lehote splatnosti zodpovedajúcich dani za používanie infraštruktúry dopravcami bolo pozastavenie prístupu na sieť“. Pozri aj rozhodnutie valného zhromaždenia akcionárov č. 47 z 10. júna 2010 a zodpovedajúcu prezentáciu predstavenstva č. 1/3205/2010.

            (167)  Správa Deloitte, s. 12.

            (168)  Tamže.

            (169)  Vec C-480/98, návrhy generálneho advokáta Mischio vo veci Magefesa, ECLI:EU:C:2000:305, bod 37.

            (170)  Pozri výpočet odhadovaných vymáhateľných súm v roku 2010 v Table 10.

            (171)  Na základe tých istých odhadovaných vymáhateľných súm v r. 2010 uvedených v tabuľke 10.

            (172)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, bod 2 (strana 6).

            (173)  Príloha 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, strana 3.

            (174)  Výpočet odhadovaných vymáhateľných súm je podobný ako v prípade roku 2012 v Table 11. Výška záväzkov voči agentúre ANAF a ďalším štátnym veriteľom sa rovnala nule, keďže všetky dlhy boli odpísané v rámci konverzie dlhu na vlastné imanie a v nasledujúcom roku neboli vykázané žiadne dlhy po lehote splatnosti. Dokonca aj podľa konzervatívneho scenára, ktorý umožňuje zníženie likvidačnej hodnoty aktív o 10 % (čo predstavuje zníženie účtovnej hodnoty aktív o 3,4 % v porovnaní s rokom 2012), a zachováva bez zmeny všetky ostatné náklady (napriek zníženiu počtu zamestnancov aj zníženiu dlhov voči bankám), zostávajúca suma po zaplatení ([…] mil. RON) prioritných kategórií by do značnej miery stále postačovala na uspokojenie záväzkov z obchodného styku.

            (175)  Pozri prílohu 2 k odpovedi Rumunska z 12. mája 2017 a podanie Rumunska zo 6. októbra 2017 ako odpoveď na dodatok k sťažnosti z 19. septembra 2017.

            (176)  Pozri prílohu 1.2 k odpovedi Rumunska z 12. mája 2017 obsahujúcu interné dokumenty spoločnosti CFR Infrastructură, ako sú rôzne informácie predstavenstva pre valné zhromaždenie akcionárov z 8. decembra 2015, 8. apríla 2014 a zo 7. marca 2016.

            (177)  Pozri odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, body 36 a 37 a zodpovedajúcu prílohu 6, ktorá obsahuje dohodu o splátkovom kalendári z roku 2018. Komisia poznamenáva, že záväzky spoločnosti CFR Marfă po lehote splatnosti voči spoločnosti CFR Infrastructură, ktoré Rumunsko uviedlo v bode 36, sa výrazne líšia od údajov o dlhu po lehote splatnosti uvedených v bode 39. Komisia porovnala tieto údaje s údajmi uvedenými v dohode o splátkovom kalendári z roku 2018 a domnieva sa, že najbližšia suma k skutočnej situácii záväzkov na konci roku 2018 je suma uvedená v bode 36 odpovede Rumunska.

            (178)  Oddiel B bod 9 prílohy 1 k memorandu o porozumení.

            (179)  Pozri rozsudok Súdneho dvora z 10. decembra 2013 vo veci C-272/12 P, Komisia/Írsko a i. (Eurallumina), ECLI:EU:C:2013:812 z 10. decembra 2013.

            (180)  Vec C-342/96, Tubacex, ECLI:EU:C:1999:210, bod 46; vec C-256/97, DMT, ECLI:EU:C:1999:332, bod 21; vec C-480/98, Magefesa, ECLI:EU:C:2000:559 a vec T-152/99, Hamsa, ECLI:EU:T:2002:188, bod 167.

            (181)  Vec T-152/99 Hamsa, ECLI:EU:T:2002:188, bod 168.

            (182)  Rozhodnutie Komisie z 5. júla 2005 o štátnej pomoci č. C 20/04 (ex NN 25/04) v prospech spoločnosti Huta Częstochowa S.A., odôvodnenie 118 (Ú. v. EÚ L 366, 21.12.2006, s. 1).

            (183)  Pozostávajúce z […] mil. RON (cca […] mil. EUR) istiny a […] mil. RON (cca […] mil. EUR) úrokov a sankcií. Pozri prílohu 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, strana 3.

            (184)  Pozostávajúce z […] mil. RON (cca […] mil. EUR) istiny a […] mil. RON (cca […] mil. EUR) úrokov a sankcií. Pozri prílohu 4 k pripomienkam Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, strana 3.

            (185)  Pozri vec T-93/17, Duferco Long Products SA/Komisia, ECLI:EU:T:2018:558, body 54 a 55. „54. Pris collectivement, il apparaît ainsi que ces documents sont, pour l’essentiel, des documents internes au groupe Duferco, se limitant à des études de l’activité du groupe ou à la présentation de chiffres, dont certains ne sont pas datés. S’agissant des rapports d’expertise externes, ceux-ci ont été réalisés, à la demande du groupe Duferco, sans aucun contrôle des comptes ni aucun audit de l’entreprise en cause et ne contiennent que des estimations fondées sur des documents communiqués par le groupe Duferco, dont la fiabilité n’est à aucun moment éprouvée par l’expert concerné.“

            (186)  (Výsledky podľa priemerného scenára privatizácie) […] mil. RON – (výsledky podľa maximálneho scenára likvidácie) […] mil. RON = 88,22 mil. RON.

            (187)  V správe spoločnosti Deloitte sa na stranách 32 až 34 uvádzajú rôzne minimálne a maximálne hodnoty likvidačných faktorov pre rôzne kategórie aktív.

            (188)  Pozri bod 45 písm. a) a b) odpovede Rumunska z 27. júna 2019.

            (189)  Vec T-11/95 BP Chemicals Ltd/Komisia, ECLI:EU:T:1998:199, body 170 – 179; pozri napríklad aj rozhodnutie Komisie z 10. marca 2009 o štátnej pomoci C43/2007 – Poľsko – zmena plánu reštrukturalizácie spoločnosti Huta Stalowa Wola, odôvodnenie 105 (Ú. v. EÚ L 81, 26.3.2010, s. 1).

            (190)  Minimálna likvidačná hodnota aktív spoločnosti CFR Marfă k 31.12.2012 podľa správy Deloitte.

            (191)  Pozri vec T-11/95, BP Chemicals/Komisia, ECLI:EU:T:1998:199, bod 171 a nasl.
         Pozri aj rozhodnutie Komisie vo veci SA.33926 o opatreniach štátnej pomoci, ktorú poskytlo Belgicko spoločnosti Duferco, odôvodnenia 345 až 353, dostupné na adrese: http://ec.europa.eu/competitoin/state_aid/cases/250264/250264_1739911_271_2.pdf.

            (192)  Rozsudok Súdneho dvora z 3. marca 2005, Heiser/Finanzamt Insbruck, C-172/03, ECLI:EU:C:2005:130, bod 55.

            (193)  Rozsudok Súdneho dvora zo 14. januára 2015, Eventech/Parking Adjudicator, C-518/13, ECLI:EU:C:2015:9, bod 65; rozsudok Súdneho dvora z 8. mája 2013, Libert a i., spojené veci C-197/11 a C-203/11, ECLI:EU:C:2013:288, bod 76.

            (194)  Rozsudok Súdneho dvora zo 14. januára 2015, Eventech/Parking Adjudicator, C-518/13, ECLI:EU:C:2015:9, bod 66; rozsudok Súdneho dvora z 8. mája 2013, Libert a i., spojené veci C-197/11 a C-203/11, ECLI:EU:C:2013:288, bod 77; rozsudok Súdu prvého stupňa zo 4. apríla 2001, Regione Friulia Venezia Giulia/Komisia ES, T-288/97, ECLI:EU:T:2001:115, bod 41.

            (195)  Usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu firiem v ťažkostiach (ďalej len „usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004“) (Ú. v. EÚ C 244, 1.10.2004, s. 2); usmernenia o štátnej pomoci na záchranu a reštrukturalizáciu nefinančných podnikov v ťažkostiach (ďalej len „usmernenia na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014“) (Ú. v. EÚ C 249, 31.7.2014, s. 1).

            (196)  Pozri poznámku pod čiarou č. 1, ktorá zodpovedá bodu 10 písm. a) usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2004. Pozri aj poznámku pod čiarou č. 25 v usmernení na záchranu a reštrukturalizáciu z roku 2014. Týka sa to najmä druhov podnikov uvedených v prílohe I k smernici Európskeho parlamentu a Rady 2013/34/EÚ z 26. júna 2013 o ročných účtovných závierkach, konsolidovaných účtovných závierkach a súvisiacich správach určitých druhov podnikov, ktorou sa mení smernica Európskeho parlamentu a Rady 2006/43/ES a zrušujú smernice Rady 78/660/EHS a 83/349/EHS (Ú. v. EÚ L 182, 29.6.2013, s. 19). V prípade Rumunska sú to: societate pe acțiuni, societate cu răspundere limitată, societate în comandită pe acțiuni.

            (197)  Pozri aj pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, oddiel III bod 2.

            (198)  Článok 5 ods. 1 body 20 a 72 rumunského insolvenčného zákona č. 85 z 21. apríla 2006 zmeneného v roku 2014. Táto hranica bola ešte nižšia pred rokom 2014, konkrétne 10 000 RON (cca 2 173,9 EUR) na obdobie 30 dní.

            (199)  Pozri oznámenie Komisie – Usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci železničným podnikom uverejnené 22. júla 2008, dostupné na adrese: http://eur-lex.europa.eu/LexUriServ/LexUriServ.do?uri=OJ:C:2008:184:0013:0031:SK:PDF.

            (200)  Pozri rozsudok vo veci C-272/12 P, Komisia/Írsko a i., ECLI:EU:C:2013:812, 10.12.2013, bod 53.

            (201)  Pozri vec C-364/90 Talianska republika/Komisia Európskych spoločenstiev, ECLI:EU:C:1993:157, bod 20.

            (202)  Pozri rozhodnutie o začatí konania vo veci SA.43549 – Rumunsko – údajná pomoc pre CFR Marfă, odôvodnenia 154 až 159, dostupné na adrese: http://ec.europa.eu/competition/state_aid/cases/272427/272427_1987287_50_2.pdf.

            (203)  Tamže.

            (204)  Údaje Eurostatu sú k dispozícii online na adrese: https://appsso.eurostat.ec.europa.eu/nui/show.do?dataset=une_rt_a&lang=en.

            (205)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, pododdiel III.4 a príloha 10.

            (206)  Pripomienky Rumunska k rozhodnutiu o začatí konania, pododdiel III.4 a príloha 12.

            (207)  Odpoveď Rumunska z 27. júna 2019, bod 39.

            (208)  Pozri najnovšie údaje v odpovedi Rumunska z 27. júna 2019, bod 39.

            (209)  Usmernenia Spoločenstva o štátnej pomoci železničným podnikom (Ú. v. EÚ C 184, 22.7.2008, s. 13).

            (210)  Rozsudok z 12. júla 1973, Komisia/Nemecko, C-70/72, ECLI:EU:C:1973:87, bod 13.

            (211)  Rozsudok z 21. marca 1990, Belgicko/Komisia, C-142/87, ECLI:EU:C:1990:125, bod 66.

            (212)  Rozsudok zo 17. júna 1999, Belgicko/Komisia, C-75/97, ECLI:EU:C:1999:311, body 64 a 65.

            (213)  Nariadenie Rady (EÚ) 2015/1589 z 13. júla 2015 stanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 108 Zmluvy o fungovaní Európskej únie (Ú. v. EÚ L 248, 24.9.2015, s. 9).

            (214)  Rozsudok Súdneho dvora z 29. apríla 2004, Nemecko/Komisia, C-277/00, ECLI:EU:C:2004:238, bod 85; rozsudok Súdneho dvora z 15. januára 1986, Komisia/Belgicko, C-52/84, ECLI:EU:C:1986:3, bod 14; Rozsudok Súdneho dvora z 21. marca 1990 Belgicko/Komisia, C-142/87, ECLI:EU:C:1990:125, body 60 až 62.

            (215)  Rozsudok Súdneho dvora z 11. decembra 2012, Komisia/Španielsko, C-610/10, ECLI:EU:C:2012:781, bod 104.

            (216)  Nariadenie Komisie (ES) č. 794/2004 z 21. apríla 2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999, ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 140, 30.4.2004, s. 1).

            (217)  Nariadenie Komisie (ES) č. 271/2008 z 30. januára 2008, ktorým sa mení a dopĺňa nariadenie (ES) č. 794/2004, ktorým sa vykonáva nariadenie Rady (ES) č. 659/1999 ustanovujúce podrobné pravidlá na uplatňovanie článku 93 Zmluvy o ES (Ú. v. EÚ L 82, 25.3.2008, s. 1).