title: Rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 277/15/COL zo 6. júla 2015, ktorým sa vynímajú určité logistické služby spoločnosti Posten Norge AS z uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb [2016/488]

text:
               7.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 92/68

         ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO
   č. 277/15/COL
   zo 6. júla 2015,
   ktorým sa vynímajú určité logistické služby spoločnosti Posten Norge AS z uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb [2016/488]
   DOZORNÝ ÚRAD EZVO (ĎALEJ LEN „ÚRAD“),
   so zreteľom na akt uvedený v bode 4 prílohy XVI k Dohode o EHP, ktorým sa stanovujú postupy zadávania verejných zákaziek v sektore verejnoprospešných služieb (smernica Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES z 31. marca 2004 o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (1)), a najmä na jej článok 30 ods. 1, článok 30 ods. 5 a článok 30 ods. 6,
   so zreteľom na Dohodu medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdu (ďalej len „dohoda o dozore a súde“), najmä na články 1 a 3 protokolu 1 k tejto dohode,
   so zreteľom na rozhodnutie úradu z 19. apríla 2012, ktorým sa členovia zodpovední za verejné obstarávanie splnomocňujú prijímať určité rozhodnutia v oblasti verejného obstarávania (rozhodnutie č. 136/12/COL),
   po konzultácii s Výborom pre verejné obstarávanie EZVO,
   keďže:
   I.   SKUTOČNOSTI

               (1)

               Listom z 20. marca 2015 (2) a po diskusiách pred oznámením bola úradu doručená žiadosť spoločnosti Posten Norge AS (ďalej len „Posten Norge“) o prijatie rozhodnutia stanovujúceho uplatniteľnosť článku 30 ods. 1 smernice 2004/17/ES na určité logistické služby. Úrad informoval Nórsko o doručení tejto žiadosti (3). Listom z 1. júna 2015 (4) Posten Norge zmenila rozsah svojej žiadosti po konzultáciách s úradom. Úrad sa listami z 10. júna 2015 obrátil na Výbor pre verejné obstarávanie EZVO a požiadal ho o predloženie písomného stanoviska (5). Výbor pre verejné obstarávanie EZVO vydal 26. júna 2015 jednomyseľne kladné stanovisko k návrhu rozhodnutia úradu (6).

               (2)

               Žiadosť Posten Norge v znení zmien sa týka týchto logistických služieb, ktoré vymedzila Posten Norge:

                           a)

                           štandardné doručovanie balíkov medzi podnikmi (ďalej len „B2B“) – vnútroštátne balíky, ide o distribúciu balíkov s hmotnosťou do 35 kg, ktoré zasielajú podniky a sú doručované podnikom v Nórsku (vrátane došlých balíkov, ktoré sa týkajú doručovania balíkov prostredníctvom prevádzkovateľa poštových služieb alebo poskytovateľa logistických služieb v Nórsku v mene prevádzkovateľa poštových služieb alebo poskytovateľa logistických služieb v zahraničí);

                           b)

                           štandardné doručovanie balíkov B2B – medzinárodné odosielané balíky, ide o distribúciu balíkov s hmotnosťou do 35 kg, ktoré zasielajú podniky v Nórsku podnikom v zahraničí;

                           c)

                           expresné (jednodňové/nočné) doručovanie balíkov – vnútroštátne balíky, ide o distribúciu balíkov a tovaru podnikom v Nórsku s garantovaným doručením na druhý deň a do stanovenej lehoty;

                           d)

                           expresné doručovanie balíkov – medzinárodné balíky (vrátane došlých a odosielaných balíkov), ide o expresnú dopravu balíkov do Nórska a z Nórska;

                           e)

                           zberná služba alebo všeobecný náklad, ide o distribúciu tovaru s hmotnosťou od 35 kg do 2,5 tony (nie balíky), s ktorými sa manipuluje prostredníctvom siete terminálov, okrem prepravy chladeného a hromadne prevážaného nákladu, pričom tým istým príjemcom sa doručuje viacero položiek;

                           f)

                           čiastkový náklad, ide o distribúciu tovaru s hmotnosťou vyššou ako 2 až 2,5 tony, ktoré sa nespracúvajú v termináloch, ale doručujú sa cestnou alebo železničnou dopravou, okrem prepravy chladeného a hromadne prevážaného nákladu.

               (3)

               K žiadosti je priložená správa vnútroštátneho orgánu na ochranu hospodárskej súťaže, t. j. Konkurransetilsynet (ďalej len „nórsky orgán na ochranu hospodárskej súťaže“), v ktorej sa konštatuje, že Posten Norge bola vystavená hospodárskej súťaži značnej miery na všetkých trhoch, ktoré boli oznámené úradu.

         II.   PRÁVNY RÁMEC

               (4)

               V článku 30 ods. 1 smernice 2004/17/ES sa umožňuje výnimka z požiadaviek pravidiel o verejnom obstarávaní v situácii, keď účastníci pôsobia na trhu v konkurenčnom prostredí. V článku 30 ods. 1 smernice sa stanovuje:
               „Zákazky, ktorých cieľom je umožniť činnosť uvedenú v článkoch 3 až 7 a ktoré sa majú vykonať, nepodliehajú tejto smernici, ak v členskom štáte, v ktorom sa vykonáva, je táto činnosť priamo vystavená hospodárskej súťaži na trhoch, na ktoré nie je obmedzený prístup.“

               (5)

               V článku 30 ods. 1 smernice sú stanovené dve požiadavky, ktoré musia byť obidve splnené, aby úrad mohol udeliť výnimku podľa článku 30 ods. 5, pri zohľadnení článku 30 ods. 6 smernice.

               (6)

               Prvou požiadavkou uvedenou v článku 30 ods. 1 smernice 2004/17/ES je to, že činnosť sa musí vykonávať na trhu, na ktorý nie je obmedzený prístup. Podľa článku 30 ods. 3 smernice sa prístup na trh považuje za neobmedzený, ak členský štát vykonal a uplatnil príslušné právne predpisy EHP, ktorými sa otvára daný sektor alebo jeho časť.

               (7)

               V článku 30 ods. 5 smernice 2004/17/ES sa úradu umožňuje prijímať rozhodnutia na základe článku 30 ods. 1 na žiadosť obstarávateľov, ak to umožňujú právne predpisy štátu. Táto požiadavka je v súvislosti s Nórskom splnená. Smernica 2004/17/ES bola zavedená do nórskeho právneho poriadku zákonom o verejnom obstarávaní č. 69 zo 16. júla 1999 (7) a nariadením č. 403 zo 7. apríla 2006 o pravidlách obstarávania v dodávateľských odvetviach (dodávky vody a energie, doprava a poštové služby) (8). V oddiele 15-1 nariadenia č. 403 sa stanovujú podmienky a postup uplatňovania článku 30 smernice na nórskych obstarávateľov. V nariadení č. 403 sa stanovuje, že obstarávatelia môžu požiadať úrad, aby prijal rozhodnutie o uplatniteľnosti článku 30 ods. 1 smernice 2004/17/ES na danú činnosť v Nórsku. Pred predložením žiadosti obstarávatelia môžu, ak je to vhodné, získať vyhlásenie od vnútroštátneho orgánu na ochranu hospodárskej súťaže.

               (8)

               Príslušné právne predpisy EHP podľa článku 30 ods. 3 smernice sú v súvislosti s predmetnou žiadosťou uvedené v bode F prílohy XI k smernici 2004/17/ES, konkrétne ide o smernicu Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES (9). Nórsko zaviedlo smernicu 97/67/ES do svojho vnútroštátneho právneho poriadku, ako aj jej prvé úpravy, ktoré sa zaviedli zmenou smernice Európskeho parlamentu a Rady 2002/39/ES (10). Najnovšie úpravy smernice 97/67/ES zavedené zmenou smernice Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES (11) však k dnešnému dátumu neboli zapracované do dohody o EHP. Napriek tejto skutočnosti ustanovenia, ktoré obsahujú tieto najnovšie zmeny smernice 97/67/ES, nemajú vplyv na činnosti, ktorých sa týka táto žiadosť, a preto neexistuje žiadna právna prekážka domnievať sa, že je splnený predpoklad stanovený v článku 30 ods. 3 smernice 2004/17/ES.

               (9)

               Druhou požiadavkou uvedenou v článku 30 ods. 1 smernice 2004/17/ES je to, aby činnosť v štáte EZVO, v ktorom sa vykonáva, bola priamo vystavená hospodárskej súťaži. Otázka, či je činnosť priamo vystavená hospodárskej súťaži, sa má rozhodnúť na základe „kritérií, ktoré sú v súlade s ustanoveniami zmluvy o ES, ktoré sa týkajú hospodárskej súťaže, ako sú charakteristika príslušného tovaru alebo služieb, existencia alternatívneho tovaru alebo služieb, cena a skutočná alebo možná prítomnosť viac ako jedného dodávateľa príslušného tovaru alebo služieb“ (12).

               (10)

               Existencia priameho vystavenia hospodárskej súťaži sa má vyhodnotiť na základe rôznych ukazovateľov, z ktorých žiadny nie je sám osebe rozhodujúci. Pokiaľ ide o trhy, ktorých sa týka toto rozhodnutie, trhový podiel hlavných aktérov na danom trhu predstavuje jedno z kritérií, ktoré by sa mali zohľadniť. Ďalším kritériom je miera koncentrácie na uvedených trhoch (13). Priame vystavenie hospodárskej súťaži sa posudzuje na základe objektívnych kritérií, pričom sa zohľadňuje osobitná povaha príslušného sektora. Pretože podmienky pre rôzne činnosti, ktoré sú predmetom tohto rozhodnutia, sa líšia, pre každú príslušnú činnosť alebo trh sa vykonáva osobitné posúdenie.

               (11)

               Napriek tomu, že v niektorých prípadoch možno zvažovať rôzne vymedzenia trhu, nie je potrebné prijať rozhodnutie týkajúce sa presného vymedzenia relevantného trhu, pokiaľ ide o súbor služieb uvedených v oznámení, ktoré predložila Posten Norge, keďže výsledok posúdenia zostáva rovnaký bez ohľadu na to, či sa zakladá na užšom alebo širšom vymedzení trhu.

               (12)

               Toto rozhodnutie sa prijíma výlučne na účely udelenia výnimky podľa článku 30 smernice 2004/17/ES a nie je ním dotknuté uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže.

         III.   POSÚDENIE

               (13)

               Malo by sa pamätať na to, že cieľom tohto rozhodnutia je stanoviť, či sú služby, na ktoré sa vzťahuje žiadosť, vystavené takej úrovni hospodárskej súťaže (na trhoch, na ktoré nie je obmedzený prístup podľa článku 30 smernice 2004/17/ES), ktorou sa zaručí, že aj v prípade neexistencie disciplíny vyplývajúcej z podrobných pravidiel obstarávania stanovených v smernici 2004/17/ES sa obstarávanie na účely vykonávania príslušných činností bude vykonávať transparentným, nediskriminačným spôsobom založeným na kritériách, ktoré umožnia nákupcom nájsť riešenie, ktoré bude celkovo ekonomicky najvýhodnejšie.

               (14)

               V tejto súvislosti treba pripomenúť, že vymedzené trhy sa vo všeobecnosti vyznačujú prítomnosťou viacerých poskytovateľov logistických služieb. Na účely tohto rozhodnutia a bez toho, aby bolo dotknuté všeobecnejšie uplatňovanie práva hospodárskej súťaže, sa v analýze vystavenia hospodárskej súťaži bude posudzovať len to, či sú činnosti Posten Norge v súčasnosti vystavené hospodárskej súťaži na trhoch, na ktoré nie je obmedzený prístup.

               (15)

               Ako už bolo vysvetlené, úrad musí určiť, či príslušné činnosti sú priamo vystavené hospodárskej súťaži. Preto preskúmal dôkazy, ktoré poskytla Posten Norge, ako aj informácie, ktoré poskytol nórsky orgán hospodárskej súťaže, konkurenti a zákazníci Posten Norge. Je potrebné poznamenať, že pri posudzovaní trhových podielov a úrovní koncentrácie úrad v prvom rade vychádza z údajov o trhu, ktoré poskytla Posten Norge. Niektoré údaje boli potvrdené v rámci postupov úradu zameraných na zhromažďovanie informácií o trhu, úrad však nedokázal potvrdiť všetky údaje o trhových podieloch.

      Vymedzenie trhu – trh výrobkov

               (16)

               V súlade s rozhodovacou praxou Európskej komisie vo veciach týkajúcich sa práva hospodárskej súťaže (14), ako aj vo veciach týkajúcich sa výnimiek podľa článku 30 smernice 2004/17/ES (15), pokiaľ ide o služby doručovania balíkov, žiadateľ rozlíšil relevantné trhy na základe týchto kritérií:

                           a)

                           štandardné/odložené a expresné doručovanie balíkov podľa časových požiadaviek zásielky;

                           b)

                           vnútroštátne a medzinárodné doručovanie balíkov;

                           c)

                           doručovanie balíkov od podnikov spotrebiteľom (Business to Consumers – ďalej len „B2C“) a medzi podnikmi (Business-to-Business – ďalej len „B2B“) a

                           d)

                           balíky a náklad podľa hmotnosti, formátu a potrebného manipulačného vybavenia.

      Vymedzenie trhu – zemepisný trh

               (17)

               Európska komisia (ďalej len „Komisia“) dospela vo viacerých rozhodnutiach v oblasti hospodárskej súťaže (16), ale aj v súvislosti s článkom 30 smernice 2004/17/ES (17), k záveru, že zemepisné trhy služieb vnútroštátneho a medzinárodného doručovania balíkov B2B, vnútroštátnych a medzinárodných expresných služieb a služieb všeobecného nákladu/zbernej služby (alebo ľahkých tovarov) a čiastkových zásielok sú svojím rozsahom vnútroštátne. Komisia v súvislosti s niektorými z týchto trhov posudzovala, či by tieto trhy mohli mať širší než vnútroštátny záber, napokon však v tomto bode nedospela k záveru (18). Táto segmentácia vychádza najmä zo skutočnosti, že takéto služby sa poskytujú na vnútroštátnej úrovni. Stanovisko žiadateľa je v súlade s uvedenou praxou Komisie.

               (18)

               Nórsky orgán na ochranu hospodárskej súťaže dospel k záveru, že presné zemepisné vymedzenie relevantného trhu môže zostať otvorené, keďže výsledok analýzy zostane rovnaký bez ohľadu na to, či sa zakladá na úzkom alebo širokom vymedzení trhu (19).

               (19)

               Vzhľadom na to, že nie sú informácie o širšom alebo užšom zemepisnom rozsahu trhov, na účely zhodnotenia toho, či sú splnené podmienky stanovené v článku 30 ods. 1 smernice 2004/17/ES, a bez toho, aby bolo dotknuté právo hospodárskej súťaže, na účely tohto rozhodnutia úrad považuje za relevantné geografické trhy územie Nórska.

               (20)

               Tieto otázky sa podrobnejšie riešia ďalej v texte v súvislosti s trhmi výrobkov, ktoré oznámila Posten Norge.

         1.1.   Trh štandardného doručovania balíkov B2B – vnútroštátne balíky

   1.1.1.   Relevantný trh výrobkov

               (21)

               Žiadateľ uviedol, že trh štandardného vnútroštátneho doručovania balíkov B2B by mal byť vymedzený ako trh distribúcie balíkov s hmotnosťou do 35 kg medzi podnikmi, pričom tieto balíky sa doručujú v Nórsku (vrátane došlých balíkov, ktoré sa vzťahujú na doručovanie balíkov prostredníctvom poskytovateľa poštových služieb alebo poskytovateľa logistických služieb v Nórsku v mene poskytovateľa poštových služieb alebo poskytovateľa logistických služieb v zahraničí) (20).

               (22)

               Úrad vo svojom rozhodnutí vo veci Posten Norge/Privpak
                   (21) dospel k záveru, že služby doručovania balíkov B2B využívajú podnikoví zákazníci, ktorí potrebujú využiť dodávku zásielky do domu priamo na adresu iného podniku počas niekoľkých pracovných hodín. Takíto zákazníci majú vysoké časové nároky a sú ochotní zaplatiť za urýchlené služby vyššiu cenu. Úrad stanovil, že služby doručovania balíkov B2B majú rozdielnu povahu, cenu a využitie ako služby doručovania balíkov B2C (22). Tento záver je v súlade s praxou Komisie, v rámci ktorej Komisia vymedzila samostatné trhy doručovania balíkov pre podnikových zákazníkov a pre súkromných zákazníkov, pretože zásielky B2B a B2C sa nepovažovali za nahraditeľné (23).

               (23)

               Žiadateľ tiež rozlišuje medzi trhom služieb doručovania balíkov B2B a trhom nákladnej dopravy z dôvodu rozdielnej manipulácie a cien. Zariadenia na triedenie balíkov u poskytovateľov služieb B2B podliehajú obmedzeniam hmotnosti, ktoré vychádzajú z požiadavky, aby jedna osoba bola schopná zodvihnúť každý balík, a takisto aby bolo možné manipulovať s každým balíkom pomocou strojov. Žiadateľ uvádza, že s balíkmi nad 35 kg sa nemanipuluje v tom istom zariadení na triedenie ako s balíkmi, ktoré majú menšiu hmotnosť, a poskytovatelia služieb uplatňujú limity hmotnosti, ktoré sa pohybujú od 30 do 35 kg (24).

               (24)

               To je v súlade s praxou Komisie, v rámci ktorej sa určil trh výrobkov služieb doručovania malých balíkov. Usúdilo sa, že existuje samostatný trh výrobkov služieb doručovania malých balíkov, na ktorom sa 31,5 kg javí ako primeraná prahová hodnota na rozlíšenie malých balíkov od nákladu. Dôvodom je, že náklad a malé balíky sa zvyčajne prepravujú prostredníctvom odlišných infraštruktúr, ktoré sú zostavené odlišným spôsobom. Podľa prieskumu trhu, ktorý uskutočnila Komisia pri nedávnom vyšetrovaní jednej veci, respondenti potvrdili, že neexistuje žiadna jednotná hmotnosť v danom odvetví, na základe ktorej by sa určovalo, ktoré jednotky sú prijateľné v doručovacej sieti malých balíkov. Väčšina konkurentov však uvádzala hmotnostný limit, ktorý sa pohyboval od 25 do 35 kg (25).

               (25)

               Posten Norge sa navyše domnieva, že vnútroštátne a medzinárodné štandardné služby doručovania balíkov B2B takisto predstavujú dva samostatné trhy výrobkov. Medzinárodné odosielané balíky si zvyčajne vyžadujú zapojenie dvoch poskytovateľov služieb a rôzne infraštruktúry (26). To je opäť v súlade s rozhodnutiami Komisie, v ktorých sa odlišuje medzi trhom s domácimi a medzinárodnými službami doručovania malých balíkov (27).

               (26)

               Žiadateľ sa domnieva, že služby domáceho doručovania balíkov B2B a služby doručovania medzinárodných došlých balíkov sú súčasťou toho istého trhu. Existuje niekoľko rozhodnutí Komisie, v ktorých takéto doručovanie medzinárodných došlých zásielok bolo zahrnuté do vnútroštátneho trhu (28). To, či sa tieto trhy posudzujú oddelene alebo ako súčasť toho istého trhu, nebude mať vplyv na konečné posúdenie, a preto sa nebude pristupovať k žiadnemu ďalšiemu odlišovaniu na účely tohto rozhodnutia, a teda presné vymedzenie relevantného trhu môže zostať otvorené.

               (27)

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti úrad na účely tohto rozhodnutia dospel k záveru, že existuje samostatný trh výrobkov distribúcie balíkov s hmotnosťou do 35 kg medzi podnikmi v Nórsku.

         1.1.2.   Priame vystavenie hospodárskej súťaži

               (28)

               Trhový podiel Posten Norge na domácom trhu s doručovaním B2B dosahoval približne 35 % hodnoty v roku 2013. Odhadovaný kumulovaný trhový podiel troch najväčších konkurentov dosahoval 33 %, pričom tento podiel sa od roku 2011 každoročne zvyšoval. V tejto súvislosti spoločnosť PostNord vlastnila 13 %, spoločnosť Schenker vlastnila 11 % a spoločnosť UPS vlastnila 9 % hodnoty v roku 2013 (29). Konkurenti Posten Norge sú navyše medzinárodné hospodárske subjekty s finančnou silou na rozširovanie a zákazníci vo veľkej miere využívajú ponuky na dodávku služieb, vďaka ktorým je relatívne jednoduché prejsť na nového poskytovateľa služieb. Doba platnosti zmluvy je takisto vo všeobecnosti krátka a zákazníci preukazujú malú mieru lojálnosti voči svojim dodávateľom (30).

               (29)

               Hoci nórsky orgán na ochranu hospodárskej súťaže uviedol, že na základe informácií, ktoré má k dispozícii, nemôže overiť údaje o trhovom podiele, ktoré poskytla Posten Norge, konštatoval, že Posten Norge čelí konkurencii zo strany veľkých medzinárodných konkurentov a „je vystavená nezanedbateľnému stupňu hospodárskej súťaže na trhu so štandardnými balíkovými službami [B2B]“ (31).

               (30)

               Na základe uvedených skutočností, a najmä vzhľadom na súčasné trhové postavenie a finančnú silu konkurentov, úrad dospel k záveru, že trh štandardného vnútroštátneho doručovania balíkov B2B je priamo vystavený hospodárskej súťaži.

         1.2.   Trh štandardného doručovania balíkov B2B – medzinárodné odosielané balíky

   1.2.1.   Relevantný trh výrobkov

               (31)

               Žiadateľ tvrdí, že trh štandardného medzinárodného doručovania balíkov B2B by mal byť vymedzený ako distribúcia balíkov, ktoré zasielajú podniky v Nórsku podnikom v zahraničí, a mal by sa odlišovať od trhu vnútroštátneho doručovania balíkov B2B (32).

               (32)

               Ako sa uvádza v bode 16 a v súlade s praxou Komisie (33), vnútroštátne a medzinárodné štandardné služby doručovania balíkov B2B predstavujú dva samostatné trhy výrobkov. Okrem toho, ako sa uvádza vyššie, žiadateľ zastáva názor, že trhový segment medzinárodných služieb doručovania došlých balíkov by mal byť súčasťou trhu domácich balíkových služieb B2B v súlade s viacerými rozhodnutiami Komisie (34).

               (33)

               Doručovanie medzinárodných odosielaných balíkov zahŕňa zber, medzinárodnú dopravu a doručenie balíkov prostredníctvom úplne odlišnej distribučnej siete ako sú domáce služby doručovania balíkov. Do doručovania medzinárodných odosielaných balíkov sa bežne zapájajú dvaja poskytovatelia logistických služieb, jeden zo zbernej krajiny a druhý z cieľovej krajiny. Poskytovateľ logistických služieb v zbernej krajine zbiera balíky určené na dopravu do rôznych cieľových krajín. Ten istý alebo iný poskytovateľ logistických služieb potom distribuuje balík do konečnej destinácie v cieľovej krajine.

               (34)

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti úrad na účely tohto rozhodnutia dospel k záveru, že existuje samostatný trh výrobkov distribúcie balíkov s hmotnosťou do 35 kg, ktoré zasielajú podniky v Nórsku podnikom v zahraničí.

         1.2.2.   Priame vystavenie hospodárskej súťaži

               (35)

               Na trhu štandardných služieb doručovania medzinárodných odosielaných balíkov B2B vlastnila Posten Norge v roku 2013 trhový podiel 9 % hodnoty, pričom podiely jej najväčších konkurentov boli 26 % (DHL), 24 % (UPS) a 11 % (TNT) (35). Prítomnosť viacerých silnejších konkurentov na trhu predstavuje výrazný stupeň konkurenčného tlaku.

               (36)

               Na základe uvedených skutočností úrad dospel k záveru, že trh štandardných služieb doručovania medzinárodných odosielaných balíkov B2B je priamo vystavený hospodárskej súťaži. Tento záver je v súlade s posúdením nórskeho orgánu hospodárskej súťaže (36).

         1.3.   Trh expresného jednodňového/nočného doručovania balíkov – vnútroštátne

   1.3.1.   Relevantný trh výrobkov

               (37)

               Podľa žiadateľa existuje samostatný trh distribúcie balíkov a tovaru podnikom v Nórsku s garantovaným doručením na druhý deň a do stanovenej lehoty. Tieto expresné služby, ktoré žiadateľ označuje ako jednodňové alebo nočné služby, predstavujú oddelený trh výrobkov od štandardných služieb B2B s lehotou doručenia do nasledujúceho poobedia. Expresné jednodňové/nočné služby sú dva- až trikrát drahšie ako štandardné alebo odložené služby B2B (37).

               (38)

               Ako už bolo uvedené, vymedzenie samostatného trhu výrobkov pre expresné doručovanie balíkov na základe rýchlosti doručenia je v súlade s rozhodovacou praxou Komisie (38). Toto rozlíšenie sa zakladá na skutočnosti, že tieto dve služby sa poskytujú prostredníctvom rôznych infraštruktúr a sietí, že expresné služby sú rýchlejšie a spoľahlivejšie a že expresné doručovacie služby sú takisto oveľa drahšie. Expresné služby sa typicky vykonávajú cez noc, za stanovený čas a zahŕňajú niekoľko služieb pridanej hodnoty: potvrdenie doručenia, sledovanie zásielky, možnosť zmeny destinácie alebo adresy v tranzite, doručenie z kancelárie do kancelárie, pružná fakturácia a cenník, poistenie a záruka vrátenia peňazí (39). Hoci môžu existovať rozdiely dodacích lehôt v rôznych expresných doručovateľských službách (v porovnaní s rozdielom medzi službami doručovania expresných a odložených balíkov), Komisia nedávno dospela k záveru, že tieto rozličné služby nepredstavujú samostatné trhy výrobkov, ale sú segmentmi v rámci širšieho trhu expresných služieb (40).

               (39)

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti úrad na účely tohto rozhodnutia dospel k záveru, že existuje samostatný trh výrobkov expresného doručovania balíkov a tovaru podnikom v Nórsku.

         1.3.2.   Priame vystavenie hospodárskej súťaži

               (40)

               V roku 2013 trhový podiel Posten Norge na vnútroštátnom trhu expresných služieb predstavoval približne 28 % hodnoty, zatiaľ čo trhový podiel spoločnosti PostNord dosahoval 33 %, spoločnosti Jetpak 11 % a spoločnosti Schenker 12 %. Trhový podiel Posten Norge od roku 2011 klesá. Na tomto trhu pôsobí niekoľko medzinárodných spoločností a veľa zákazníkov organizuje ponukové konania pred uzavretím zmluvy s poskytovateľmi služieb (41). Vzhľadom na tieto faktory a v súlade s posúdením a závermi nórskeho orgánu hospodárskej súťaže (42) úrad dospel k záveru, že vnútroštátny trh expresného doručovania balíkov je priamo vystavený hospodárskej súťaži.

         1.4.   Trh expresného doručovania balíkov – medzinárodné (vrátane došlých a odosielaných balíkov)

   1.4.1.   Relevantný trh

               (41)

               Žiadateľ sa domnieva, že existuje samostatný trh expresnej prepravy balíkov a tovaru do Nórska a z Nórska (43). Takéto vymedzenie trhu je opäť v súlade s rozhodovacou praxou Komisie (44). Komisia totiž rozhodla, že medzinárodné doručovanie balíkov zahŕňa zber, medzinárodnú prepravu a doručenie balíkov prostredníctvom úplne odlišnej distribučnej siete (45). Medzinárodné expresné služby si vyžadujú výrazne vyšší počet destinácií, osobitnú a komplexnú logistiku, kvalifikovanejší personál a schopnosť vyrovnať sa s ďalšími regulačnými požiadavkami. Napriek tomu, že niektorí aktéri pôsobia na domácom aj na medzinárodnom trhu expresných služieb, ich prevádzka zvykne byť organizovaná oddelene. Z pohľadu dodávateľov sú teda predaj, marketing a prevádzka medzinárodných a domácich expresných služieb veľmi rozdielne (46). Medzinárodné expresné doručovanie bolo takisto odlíšené od domáceho expresného doručovania v dôsledku vnútroštátnej povahy infraštruktúry (47).

               (42)

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti úrad na účely tohto rozhodnutia dospel k záveru, že existuje samostatný trh výrobkov medzinárodného expresného doručovania balíkov.

         1.4.2.   Priame vystavenie hospodárskej súťaži

               (43)

               Na trhu medzinárodného expresného doručovania balíkov má Posten Norge trhový podiel 4,4 % hodnoty v roku 2013 a zároveň čelí silnej konkurencii zo strany veľkých medzinárodných spoločností, ako je DHL s trhovým podielom 38 %, TNT s 21 % a UPS s 19 % (48). Trhový podiel Posten Norge je malý v porovnaní s jej konkurentmi a od roku 2011 sa znižuje. Vzhľadom na tieto faktory a v súlade s posúdením a závermi nórskeho orgánu hospodárskej súťaže (49) úrad dospel k záveru, že trh medzinárodného expresného doručovania balíkov je priamo vystavený hospodárskej súťaži.

         1.5.   Pozemné špeditérske služby – všeobecný náklad/zberná služba

   1.5.1.   Relevantný trh výrobkov

               (44)

               Žiadateľ tvrdí, že existuje samostatný trh špeditérskych služieb – všeobecného nákladu, ktorý sa vzťahuje na distribúciu tovaru s hmotnosťou od 35 kg do 2,5 tony, s ktorým sa manipuluje prostredníctvom siete terminálov. Žiadateľ sa domnieva, že preprava chladeného a hromadne prevážaného nákladu by mala byť vylúčená z tohto trhu (50).

               (45)

               Žiadateľ rozlišuje prepravu balíkov B2B od prepravy nákladu, pretože náklad si vyžaduje iné manipulačné zariadenia ako balíky, s ktorými sa zvyčajne manipuluje v triediacich zariadeniach, ktoré sú schopné zvládnuť manipuláciu s veľkými objemami s obmedzením hmotnosti do 30 až 35 kg, pomocou automatizovaných postupov a v štandardizovaných formátoch. Náklad sa naopak vyznačuje väčšími a ťažšími položkami, ktoré si vyžadujú špecializované manipulačné vybavenie (ako sú vysokozdvižné vozíky atď.). Nákladná doprava navyše podlieha iným cenovým vzorcom ako preprava balíkov, čo často vedie k nižším cenám za doručenie nákladu (51).

               (46)

               Žiadateľ sa ďalej domnieva, že trh nákladnej dopravy možno rozdeliť na trh všeobecného nákladu/zbernej služby a na trh ťažšieho nákladu alebo tzv. čiastkového nákladu. Toto rozlíšenie je založené na rozdieloch v cenách, no predovšetkým na skutočnosti, že tieto produkty si vyžadujú odlišnú sieť alebo infraštruktúru pri preprave a manipulácii. Všeobecný náklad alebo zberná služba si vyžadujú sieť terminálov, keďže sa s nimi manipuluje v termináloch, zatiaľ čo čiastkový náklad si vyžaduje široké vozidlové pokrytie, pretože tieto položky sa vo všeobecnosti posielajú priamo od odosielateľa príjemcovi.

               (47)

               Hoci Komisia nezaujala konečné stanovisko k vymedzeniu relevantného trhu špeditérskych služieb, v značnom počte prípadov jednoznačne rozlišovala medzi službami doručovania balíkov a nákladu podľa hmotnosti, formátu a potrebného manipulačného zariadenia (balíkové služby zamerané na manipuláciu veľkých objemov položiek, ktoré musia mať obmedzenú hmotnosť a štandardizovaný formát, pričom manipulácia a preprava sú štandardizované s cieľom dosiahnuť nízke jednotkové náklady) (52). Komisia vo svojej praxi vymedzila špeditérske služby ako organizáciu dopravy položiek (prípadne vrátane doplnkových služieb, ako je colné odbavenie, uskladňovanie, pozemné služby atď.) v mene zákazníkov a podľa ich potrieb (53).

               (48)

               Komisia okrem toho v rozhodnutí o výnimke podľa článku 30 smernice 2004/17/ES rozlišuje medzi trhom služieb v oblasti prepravy ľahkých tovarov, ktoré sa vymedzujú ako preprava samostatných zásielok v prepravných jednotkách od 35 kg do 2,5 tony, a medzi trhom služieb v oblasti prepravy nákladov, ktoré sa vymedzujú ako prepravné služby týkajúce sa prepravy ťažkých kontajnerových nákladov nad 5 ton alebo ťažkých kontajnerových nákladov od 2,5 do 5 ton (54). Táto argumentácia je v súlade s rozhodnutím Komisie o koncentrácii, v ktorom sa uplatnila ďalšia segmentácia špeditérskych služieb s využitím cestnej dopravy na základe kategórií „kusový náklad alebo zberná služba“, „polovičný náklad alebo čiastkový náklad“ a „plný náklad“. „Kusový náklad alebo zberná služba“ sa vymedzuje ako všetko, čo je väčšie ako balík, ale má menej ako 2 tony, zatiaľ čo „polovičný náklad alebo čiastkový náklad“ sa vymedzuje ako náklad nad 2 tony menší ako plný náklad. „Plný náklad“ zahŕňa akýkoľvek náklad, ktorý vypĺňa celý kamión. Komisia uviedla, že z rôznych manipulačných požiadaviek vyplývajú samostatné trhy výrobkov, keďže infraštruktúra a účastníci trhu sa odlišujú. Komisia napokon usúdila, že nie je potrebné presne vymedziť trhy, pretože ani pri najužšom možnom vymedzení trhu nič nenaznačuje tomu, že strany by získali dominantné postavenie (55).

               (49)

               Napriek tomu, že Komisia uvažovala o ďalšej segmentácii špeditérskych služieb podľa druhu operácií na domáce a medzinárodné špeditérske služby, ako aj podľa druhu špedičných prostriedkov na letecké, pozemné a námorné špeditérske služby (56), úrad v predmetnej veci nepovažuje za nutné vymedziť relevantné trhy výrobkov nad rámec vymedzenia uvedeného v predchádzajúcom texte. Podobne to, či sa preprava chladeného a hromadne prevážaného nákladu posudzuje oddelene alebo ako súčasť trhu špeditérskych služieb – všeobecného nákladu, takisto nebude mať vplyv na konečné posúdenie, a preto sa nebude pristupovať k žiadnemu ďalšiemu odlišovaniu na účely tohto rozhodnutia, a teda presné vymedzenie relevantného trhu môže zostať otvorené.

         1.5.2.   Priame vystavenie hospodárskej súťaži

               (50)

               V roku 2013 mala spoločnosť Posten Norge na trhu špeditérskych služieb – všeobecného nákladu trhový podiel 10 % hodnoty, zatiaľ čo spoločnosť Schenker mala 13 % a PostNord 12 %. Trhový podiel Posten Norge bol v období rokov 2011 – 2013 stabilný a to isté platilo aj pre jej hlavných konkurentov (57). Na tomto trhu navyše pôsobí množstvo veľkých medzinárodných hospodárskych subjektov, ktoré vyvíjajú značný konkurenčný tlak na Posten Norge. Vzhľadom na tieto faktory a v súlade s posúdením a závermi nórskeho orgánu na ochranu hospodárskej súťaže (58) úrad dospel k záveru, že trh špeditérskych služieb – všeobecného nákladu je priamo vystavený hospodárskej súťaži.

         1.6.   Pozemné špeditérske služby – čiastkový náklad

   1.6.1.   Relevantný trh výrobkov

               (51)

               V súlade s tvrdeniami uvedenými v oddiele 1.5.1 žiadateľ tvrdí, že existuje samostatný trh špeditérskych služieb – čiastkového nákladu, ktorý sa vzťahuje na distribúciu tovaru s hmotnosťou od 2 do 2,5 tony, ktorý sa nespracúva v termináloch, ale prepravuje sa cestnou alebo železničnou dopravou priamo od odosielateľa k príjemcovi. Aj v tomto prípade by podľa žiadateľa preprava chladeného a hromadne prevážaného nákladu mala byť vylúčená z tohto vymedzenia trhu (59).

               (52)

               Bez ohľadu na to, či je relevantný trh výrobkov vymedzený úzko alebo široko, nebude to mať vplyv na konečné posúdenie. Úrad preto nepovažuje za potrebné ďalej vymedziť relevantné trhy výrobkov nad rámec vymedzenia, ktoré je uvedené v predchádzajúcom texte, a posúdiť, či je Posten Norge priamo vystavená hospodárskej súťaži na trhu špeditérskych služieb – čiastkového nákladu, s výnimkou chladeného a hromadne prevážaného nákladu.

         1.6.2.   Priame vystavenie hospodárskej súťaži

               (53)

               V roku 2013 mala spoločnosť Posten Norge na trhu špeditérskych služieb – čiastkového nákladu trhový podiel 16 % hodnoty, zatiaľ čo spoločnosť Schenker mala 11 % a PostNord 9 %. Trhový podiel spoločnosti Posten Norge od roku 2011 mierne klesal. Na tomto trhu navyše pôsobí množstvo veľkých medzinárodných hospodárskych subjektov, ktoré vyvíjajú značný konkurenčný tlak na Posten Norge (60). V súlade s posúdením a závermi nórskeho orgánu na ochranu hospodárskej súťaže (61) úrad dospel k záveru, že tieto faktory by sa mali považovať za potvrdenie skutočnosti, že trh špeditérskych služieb – čiastkového nákladu je priamo vystavený hospodárskej súťaži.

         IV.   ZÁVERY

               (54)

               Vzhľadom na uvedené ukazovatele sú splnené podmienky priameho vystavenia hospodárskej súťaži stanovené v článku 30 ods. 1 smernice 2004/17/ES, pokiaľ ide o tieto služby poskytované v Nórsku:

                           a)

                           štandardné doručovanie balíkov B2B (vnútroštátne balíky);

                           b)

                           štandardné doručovanie balíkov B2B (medzinárodné odosielané balíky);

                           c)

                           expresné jednodňové/nočné doručovanie balíkov (vnútroštátne balíky);

                           d)

                           expresné doručovanie balíkov (medzinárodné balíky vrátane došlých a odosielaných balíkov);

                           e)

                           pozemné špeditérske služby (všeobecný náklad/zberná služba);

                           f)

                           pozemné špeditérske služby (čiastkový náklad).

               (55)

               Keďže podmienka neobmedzeného prístupu na trh sa považuje za splnenú, smernica 2004/17/ES by sa nemala uplatňovať v prípadoch, keď zmluvné subjekty zadávajú zákazky s cieľom umožniť poskytovanie služieb uvedených v písmenách a) až f) bodu 54 v Nórsku, ani v prípade, keď sa organizujú súťaže návrhov na vykonávanie takejto činnosti v Nórsku.

               (56)

               Toto rozhodnutie je založené na informáciách predložených úradu. Toto rozhodnutie sa môže revidovať, ak by značné zmeny v právnej alebo skutkovej situácii znamenali, že už nie sú splnené podmienky na uplatňovanie článku 30 ods. 1 smernice 2004/17/ES.

               (57)

               Toto rozhodnutie sa prijíma výlučne na účely udelenia výnimky podľa článku 30 smernice 2004/17/ES a nie je ním dotknuté uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže.

               (58)

               Toto rozhodnutie nevylučuje uplatniteľnosť pravidiel EHP o verejnom obstarávaní v oblastiach, na ktoré sa jeho rozsah pôsobnosti nevzťahuje. Ďalej treba pripomenúť, že s verejnými zákazkami zahŕňajúcimi viacero činností by sa malo nakladať v súlade s článkom 9 smernice 2004/17/ES. To znamená, že keď obstarávateľ pôsobí v „zmiešanom“ obstarávaní, teda obstarávaní používanom na podporu vykonávania činností vyňatých z uplatňovania smernice 2004/17/ES, ako aj činností takto nevyňatých, musia sa zohľadniť činnosti, na ktoré je zákazka predovšetkým určená. V prípade takéhoto zmiešaného obstarávania, keď je účelom v zásade podporovať činnosti, ktoré neboli vyňaté, sa majú uplatňovať ustanovenia smernice 2004/17/ES. Ak nemožno objektívne určiť, na ktorú činnosť je zákazka predovšetkým určená, má sa zadať v súlade s pravidlami uvedenými v článku 9 ods. 2 a ods. 3 smernice 2004/17/ES.

               (59)

               Opatrenia stanovené v tomto rozhodnutí sú v súlade so stanoviskom Výboru pre verejné obstarávanie EZVO,

         PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Akt uvedený v bode 4 prílohy XVI k dohode o Európskom hospodárskom priestore, ktorým sa stanovujú postupy zadávania verejných zákaziek v sektore verejnoprospešných služieb (smernica 2004/17/ES) sa neuplatňuje na zákazky, ktoré zadali obstarávatelia a ktorých cieľom je umožniť vykonávanie týchto služieb v Nórsku:

               a)

               štandardné doručovanie balíkov B2B (vnútroštátne balíky);

               b)

               štandardné doručovanie balíkov B2B (medzinárodné odosielané balíky);

               c)

               expresné jednodňové/nočné doručovanie balíkov (vnútroštátne balíky);

               d)

               expresné doručovanie balíkov (medzinárodné balíky vrátane došlých a odosielaných balíkov);

               e)

               pozemné špeditérske služby (všeobecný náklad/zberná služba);

               f)

               pozemné špeditérske služby (čiastkový náklad).

         Článok 2
   Toto rozhodnutie je určené Nórskemu kráľovstvu.

      V Bruseli 6. júla 2015

            Za Dozorný úrad EZVO

         Helga JÓNSDÓTTIR

            členka kolégia

         Markus SCHNEIDER

            úradujúci riaditeľ

      (1)  Ú. v. EÚ L 134, 30.4.2004, s. 1.

      (2)  List bol úradu doručený 23. marca 2015, pozri dokument č. 752259.

      (3)  Dokumenty č. 760094, 757507, 758208.

      (4)  Dokument č. 758924.

      (5)  Dokumenty č. 758020, 759785, 759788.

      (6)  Dokument č. 762175.

      (7)  Lov 16. juli 1999 nr. 69 om offentlige anskaffelser.

      (8)  Forskrift 7. april 2006 nr. 403 om innkjopsregler i forsyningssektorene (vann- og energiforsyning, transport og posttjenester).

      (9)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 97/67/ES z 15. decembra 1997 o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (Ú. v. ES L 15, 21.1.1998, s. 14). Akt uvedený v bode 5d prílohy XI k dohode o EHP.

      (10)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2002/39/ES z 10. júna 2002, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES o spoločných pravidlách rozvoja vnútorného trhu poštových služieb spoločenstva a zlepšovaní kvality služieb (Ú. v. ES L 176, 5.7.2002, s. 21). Akt uvedený v bode 5d prílohy XI k dohode o EHP.

      (11)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2008/6/ES z 20. februára 2008, ktorou sa mení a dopĺňa smernica 97/67/ES s ohľadom na úplné dokončenie vnútorného trhu poštových služieb Spoločenstva (Ú. v. EÚ L 52, 27.2.2008, s. 3).

      (12)  Článok 30 ods. 2 smernice 2004/17/ES.

      (13)  Pozri aj rozhodnutie úradu č. 189/12/COL z 22. mája 2012, ktorým sa vyníma výroba a veľkoobchodný predaj elektrickej energie v Nórsku z pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 287, 18.10.2012, s. 21, a dodatok EHP č. 58, 18.10.2012, s. 14).

      (14)  Rozhodnutie Komisie IV/M.1549 z 8. júla 1999, Deutsche Post/ASG, bod 10; rozhodnutie Komisie COMP/M.3155 z 19. júna 2003, Deutsche Post/Securicor, bod 8; rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 49 – 63, a rozhodnutie Komisie COMP/M.6570 z 30. januára 2013, UPS/TNT Express, body 156 a 164.

      (15)  Vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/154/EÚ z 22. marca 2013, ktorým sa určité služby v poštovom sektore v Maďarsku vynímajú z uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 86, 26.3.2013, s. 22), body 9 a 18; rozhodnutie Komisie 2010/142/EÚ z 3. marca 2010, ktorým sa určité služby v poštovom sektore v Rakúsku vynímajú z uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES (Ú. v. EÚ L 56, 6.3.2010, s. 8), body 9 – 14; rozhodnutie Komisie 2009/46/ES z 19. decembra 2008, ktorým sa určité služby v poštovom sektore vo Švédsku vynímajú z uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 19, 23.1.2009, s. 50), body 16 – 24, a rozhodnutie Komisie 2007/564/ES zo 6. augusta 2007, ktorým sa určité služby v poštovom sektore vo Fínsku vynímajú z uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 215, 18.8.2007, s. 21), body 17 – 23.

      (16)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.1347 z 23. februára 1999, Deutsche Post/Securicor, body 32 – 34; rozhodnutie Komisie IV/M.1405 z 15. februára 1999, TNT Post Group/Jet Services, body 29 – 31; rozhodnutie Komisie IV/M.1513 z 1. júla 1999, Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, body 15 – 19; rozhodnutie Komisie COMP/M.1549 z 8. júla 1999, Deutsche Post/ASG, body 15 – 18; rozhodnutie Komisie COMP/M.2908 z 21. októbra 2002, Deutsche Post/DHL (II), body 19 a 20; rozhodnutie Komisie COMP/M.3155 z 19. júna 2003, Deutsche Post/Securicor, bod 11; rozhodnutie Komisie COMP/M.3971 z 24. novembra 2005, Deutsche Post/Exel, body 31 – 32; rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 64 – 74; rozhodnutie Komisie COMP/M.6503 zo 4. júla 2012, La Poste/Swiss Post/JV, body 53 – 56, a rozhodnutie Komisie COMP/M.6570 z 30. januára 2013, UPS/TNT Express, body 241 – 243.

      (17)  Rozhodnutie Komisie 2013/154/EÚ, bod 19.

      (18)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.3971 z 24. novembra 2005, Deutsche Post/Exel, body 25 – 27.

      (19)  Pozri stanovisko nórskeho orgánu na ochranu hospodárskej súťaže z 29. januára 2015 (dokument č. 746121), s. 4.

      (20)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 23.

      (21)  Rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO č. 322/10/COL zo 14. júla 2010, Posten Norge/Privpak.

      (22)  Rozhodnutie Dozorného orgánu EZVO č. 322/10/COL zo 14. júla 2010, Posten Norge/Privpak, oddiel 12.1.2, bod 360.

      (23)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 58 – 63; rozhodnutie Komisie 2009/46/ES, body 17 a 18, a rozhodnutie Komisie 2007/564/ES, body 17 a 18.

      (24)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 26.

      (25)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.6570 z 30. januára 2013, UPS/TNT Express, body 159 – 164; a rozhodnutie Komisie IV/M.1513 z 1. júla 1999, Deutsche Post/Danzas/Nedlloyd, bod 10.

      (26)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 25.

      (27)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.6570 z 30. januára 2013, UPS/TNT Express, body 165 – 182; a rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 54 – 74.

      (28)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 54 – 57. Pozri tiež rozhodnutie Komisie 2010/142/EÚ, body 10 a 11; a vykonávacie rozhodnutie Komisie 2014/184/EÚ z 2. apríla 2014, ktorým sa určité služby v poštovom sektore v Rakúsku vynímajú z uplatňovania smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/17/ES o koordinácii postupov obstarávania subjektov pôsobiacich v odvetviach vodného hospodárstva, energetiky, dopravy a poštových služieb (Ú. v. EÚ L 101, 4.4.2014, s. 4), body 29, 44 a 45 (v súvislosti s doručovaním poštových zásielok).

      (29)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 102 – 105.

      (30)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 107 a 115.

      (31)  Pozri stanovisko nórskeho orgánu na ochranu hospodárskej súťaže z 29. januára 2015 (dokument č. 746121), s. 6.

      (32)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 25.

      (33)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 54 – 74, a rozhodnutie Komisie COMP/M.6570 z 30. januára 2013UPS/TNT Express, body 165 – 182.

      (34)  Pozri bod 26.

      (35)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 119 – 121.

      (36)  Pozri stanovisko nórskeho orgánu na ochranu hospodárskej súťaže z 29. januára 2015 (dokument č. 746121), s. 6.

      (37)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 53 – 54.

      (38)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.3971 z 24. novembra 2005, Deutsche Post/Exel, body 21 a 22; rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 50 – 53; rozhodnutie Komisie COMP/M.6570 z 30. januára 2013, UPS/TNT Express, body 188 – 219. Pozri tiež vykonávacie rozhodnutie Komisie 2013/154/EÚ, bod 9; rozhodnutie Komisie 2010/142/EÚ, bod 11; rozhodnutie Komisie 2009/46/ES, bod 19, a rozhodnutie Komisie 2007/564/ES, bod 19.

      (39)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.3971 z 24. novembra 2005, Deutsche Post/Excel, bod 21.

      (40)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.6570 z 30. januára 2013, UPS/TNT Express, body 220 – 226.

      (41)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 134 – 147.

      (42)  Pozri stanovisko nórskeho orgánu hospodárskej súťaže z 29. januára 2015 (dokument č. 746121), s. 6.

      (43)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 23 a 148.

      (44)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.2908 z 21. októbra 2002, Deutsche Post/DHL (II), body 10 – 18; rozhodnutie Komisie COMP/M.3971 z 24. novembra 2005, Deutsche Post/Exel, bod 22; rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 54 – 57, a rozhodnutie Komisie COMP/M.6570 z 30. januára 2013, UPS/TNT Express, body 165 – 187. Pozri tiež rozhodnutie Komisie 2013/154/EÚ, bod 9, a rozhodnutie Komisie 2007/564/ES, bod 19.

      (45)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, bod 55.

      (46)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.3971 z 24. novembra 2005, Deutsche Post/Excel, bod 22.

      (47)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.2908 z 21. októbra 2002, Deutsche Post/DHL (II), bod 12.

      (48)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 150 – 151.

      (49)  Pozri stanovisko nórskeho orgánu hospodárskej súťaže z 29. januára 2015 (dokument č. 746121), s. 6 – 7.

      (50)  Posten Norge vymedzuje prepravu chladeného tovaru ako prepravu tovaru s určitou teplotou (t. j. studená teplota), ktorá sa vykonáva osobitne vybavenými vozidlami, za osobitné ceny a na osobitných tratiach s častým využívaním (žiadosť Posten Norge, s. 29). Posten Norge vymedzuje prepravu hromadne prevážaného nákladu ako prepravu nebaleného tovaru, ktorý je často v kvapalnej, plynnej alebo granulovanej podobe, a ktorý nie je vhodný na spoločný prevoz s inými druhmi tovaru (ako je štrk, pôda, hnojivá, ropa a zemný plyn), pričom si vyžaduje osobitný typ vozidiel, ako sú osobitne vybavené cisterny alebo otvorené nákladné vozidlá/prívesy (list Posten Norge z 13. mája 2015, dokument č. 757562).

      (51)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 23 a 26.

      (52)  Rozhodnutie Komisie IV/M.1513 z 1. júla 1999, Deutsche Post/Danzas/Nedloyd, bod 10; rozhodnutie Komisie IV/M.1549 z 8. júla 1999, Deutsche Post/ASG, bod 10; rozhodnutie Komisie COMP/M.2908 z 21. októbra 2002, Deutsche Post/DHL (II), bod 10, a rozhodnutie Komisie COMP/M.6570 z 30. januára 2013, UPS/TNT Express, body 159 – 164.

      (53)  Rozhodnutie Komisie COMP/M.1794 zo 7. februára 2000, Deutsche Post/Air Express International, bod 8, a rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 108 – 110.

      (54)  Rozhodnutie Komisie 2007/564/ES, bod 20.

      (55)  Rozhodnutie Komisie IV/M.1549 z 8. júla 1999, Deutsche Post/ASG, body 11 – 13. Pozri aj rozhodnutie Komisie COMP/M.1513 z 1. júla 1999, Deutsche Post/DANZAS/Nedloyd, bod 11, posledná veta.

      (56)  Komisia okrem toho uviedla, že pozemné špeditérske služby možno ďalej rozdeliť na železničné špeditérske služby a cestné špeditérske služby. Pozri rozhodnutie Komisie COMP/M.1794 zo 7. februára 2000, Deutsche Post/Air Express International, body 8 – 11, a rozhodnutie Komisie COMP/M.5152 z 21. apríla 2009, Posten AB/Post Danmark A/S, body 108 – 110.

      (57)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 166 – 168.

      (58)  Pozri stanovisko nórskeho orgánu hospodárskej súťaže z 29. januára 2015 (dokument č. 746121), s. 7.

      (59)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 23.

      (60)  Pozri žiadosť Posten Norge, s. 183 – 195.

      (61)  Pozri poznámku pod čiarou č. 58.


title: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky (EÚ) 2016/457 zo 16. marca 2016 o akceptovateľnosti obchodovateľných dlhových nástrojov, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika (ECB/2016/5)

text:
               30.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 79/41

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY (EÚ) 2016/457
   zo 16. marca 2016
   o akceptovateľnosti obchodovateľných dlhových nástrojov, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika (ECB/2016/5)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 127 ods. 2 prvú zarážku,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 3.1 prvú zarážku, článok 12.1, článok 18 a článok 34.1 druhú zarážku,
   so zreteľom na usmernenie Európskej centrálnej banky (EÚ) č. 2015/510 z 19. decembra 2014 o vykonávaní rámca menovej politiky Eurosystému (usmernenie o všeobecnej dokumentácii) (ECB/2014/60) (1), a najmä jeho na článok 1 ods. 4, hlavy I, II, IV, V, VI a VIII v štvrtej časti a šiestu časť,
   so zreteľom na usmernenie ECB/2014/31 z 9. júla 2014 o dodatočných dočasných opatreniach týkajúcich sa refinančných operácií Eurosystému a akceptovateľnosti zábezpeky, ktorým sa mení usmernenie ECB/2007/9 (2), a najmä na jeho článok 1 ods. 3 a článok 8,
   keďže:

               (1)

               Podľa článku 18.1 Štatútu Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky Európska centrálna banka (ECB) a národné centrálne banky členských štátov, ktorých menou je euro, môžu uskutočňovať úverové operácie s úverovými inštitúciami a inými účastníkmi trhu, pričom sa požičiavanie zabezpečuje na základe dostatočnej zábezpeky. Štandardné kritériá a minimálne požiadavky na kreditnú kvalitu určujúce akceptovateľnosť obchodovateľných aktív ako zábezpeky na účely operácií menovej politiky Eurosystému sú ustanovené v usmernení (EÚ) 2015/510 (ECB/2014/60) a konkrétne v jeho článku 59 a v štvrtej časti hlava II.

               (2)

               Podľa článku 1 ods. 4 usmernenia (EÚ) 2015/510 (ECB/2014/60) môže Rada guvernérov nástroje, požiadavky, kritériá a postupy uskutočňovania operácií menovej politiky Eurosystému kedykoľvek meniť. Podľa článku 59 ods. 6 usmernenia (EÚ) 2015/510 (ECB/2014/60) si Eurosystém vyhradzuje právo určiť, či emisia, emitent, dlžník alebo ručiteľ spĺňajú požiadavky Eurosystému na kreditnú kvalitu na základe akýchkoľvek informácií, ktoré Eurosystém považuje za relevantné pre zabezpečenie zodpovedajúcej ochrany Eurosystému pred rizikom.

               (3)

               Odchylne od požiadaviek Eurosystému na kreditnú kvalitu obchodovateľných aktív ustanovuje článok 8 usmernenia ECB/2014/31, že limity kreditnej kvality Eurosystému sa neuplatňujú na obchodovateľné dlhové nástroje, ktoré vydali alebo za ktoré v plnom rozsahu ručia vlády členských štátov eurozóny, na ktoré sa uplatňuje program Európskej únie/Medzinárodného menového fondu, pokiaľ Rada guvernérov nerozhodne, že príslušný členský štát nespĺňa podmienky finančnej podpory a/alebo makroekonomického programu.

               (4)

               Rozhodnutie ECB/2013/13 (3) ako výnimočné opatrenie dočasne pozastavilo uplatňovanie minimálnych požiadaviek na limity kreditnej kvality Eurosystému na obchodovateľné dlhové nástroje, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika. Po tom, ako Cyperská republika uskutočnila opatrenia na riadenie dlhu a po potvrdení, že spĺňa podmienky programu hospodárskych a finančných úprav, ktorý prijala, rozhodnutím ECB/2013/22 (4) sa opätovne stanovilo, že obchodovateľné dlhové nástroje, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika, sú akceptovateľné v operáciách menovej politiky Eurosystému, pričom sa na tieto nástroje uplatňujú osobitné zrážky, a stanovilo, že sa Cyperská republika považuje za členský štát eurozóny, ktorý plní program Európskej únie/Medzinárodného menového fondu.

               (5)

               Článok 1 ods. 3 usmernenia ECB/2014/31 v súčasnosti ustanovuje, že sa na účely článku 8 uvedeného usmernenia Cyperská republika považuje za členský štát eurozóny, ktorý plní program Európskej únie/Medzinárodného menového fondu. Článok 8 ods. 3 uvedeného usmernenia navyše ustanovuje, že na obchodovateľné dlhové nástroje, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika, sa uplatňujú osobitné zrážky uvedené v prílohe II k uvedenému usmerneniu.

               (6)

               Na základe žiadosti Cyperskej republiky bol program Medzinárodného menového fondu pre Cyperskú republiku zrušený s účinnosťou od 7. marca 2016 (5). Podľa článku 1 zmluvy o poskytnutí finančnej pomoci, ktorú uzavreli Európsky mechanizmus pre stabilitu, Cyperská republika a Central Bank of Cyprus (6), je dátumom ukončenia programu Európskeho mechanizmu pre stabilitu 31. marec 2016. Od 1. apríla 2016 sa preto Cyperská republika už nemôže považovať za členský štát, na ktorý sa uplatňuje program Európskej únie/Medzinárodného menového fondu. Od uvedeného dátumu už nebudú splnené podmienky v zmysle článku 8 ods. 2 usmernenia ECB/2014/31 pre dočasné pozastavenie uplatňovania limitov kreditnej kvality Eurosystému vo vzťahu k obchodovateľným dlhovým nástrojom, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika.

               (7)

               Rada guvernérov preto rozhodla, že od 1. apríla by sa mali na obchodovateľné dlhové nástroje, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika, uplatňovať štandardné kritériá a limity kreditnej kvality Eurosystému, a že sa na tieto dlhové nástroje budú uplatňovať štandardné zrážky stanovené v usmernení Európskej centrálnej banky (EÚ) 2016/65 (ECB/2015/35) (7),

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Akceptovateľnosť obchodovateľných dlhových nástrojov, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika
   1.   Na účely článku 8 usmernenia ECB/2014/31 sa už Cyperská republika nepovažuje za členský štát, na ktorý sa uplatňuje program Európskej únie/Medzinárodného menového fondu.
   2.   Minimálne požiadavky Eurosystému na limity kreditnej kvality, ako sú stanovené v usmernení (EÚ) 2015/510 (ECB/2014/60), a najmä v článku 59 a v štvrtej časti hlava II uvedeného usmernenia, sa uplatňujú na obchodovateľné dlhové nástroje, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika.
   3.   Na obchodovateľné dlhové nástroje, ktoré vydala alebo za ktoré v plnom rozsahu ručí Cyperská republika, sa už neuplatňujú osobitné zrážky uvedené v prílohe II k usmerneniu ECB/2014/31.
   4.   V prípade akéhokoľvek rozporu medzi týmto rozhodnutím a usmernením (EÚ) 2015/510 (ECB/2014/60) alebo usmernením ECB/2014/31 tak, ako ich na vnútroštátnej úrovni implementovali národné centrálne banky členských štátov, ktorých menou je euro, má prednosť toto rozhodnutie.
   Článok 2
   Nadobudnutie účinnosti
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. apríla 2016.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 16. marca 2016

            Prezident ECB

         Mario DRAGHI

      (1)  Ú. v. EÚ L 91, 2.4.2015, s. 3.

      (2)  Ú. v. EÚ L 240, 13.8.2014, s. 28.

      (3)  Rozhodnutie ECB/2013/13 z 2. mája 2013 o dočasných opatreniach týkajúcich sa akceptovateľnosti obchodovateľných dlhových nástrojov, ktoré vydala Cyperská republika, alebo za ktoré Cyperská republika ručí v plnom rozsahu (Ú. v. EÚ L 133, 17.5.2013, s. 26).

      (4)  Rozhodnutie ECB/2013/22 z 5. júla 2013 o dočasných opatreniach týkajúcich sa akceptovateľnosti obchodovateľných dlhových nástrojov, ktoré vydala Cyperská republika, alebo za ktoré Cyperská republika ručí v plnom rozsahu (Ú. v. EÚ L 195, 18.7.2013, s. 27).

      (5)  Vyhlásenie výkonnej riaditeľky Medzinárodného menového fondu Christine Lagardeovej k Cypru, 7. marca 2016, tlačová správa č. 16/94.

      (6)  Dostupné na webovom sídle Európskeho mechanizmu pre stabilitu www.ecb.europa.eu.

      (7)  Usmernenie Európskej centrálnej banky (EÚ) 2016/65 z 18. novembra 2015 o oceňovacích zrážkach uplatňovaných pri vykonávaní rámca menovej politiky Eurosystému (ECB/2015/35) (Ú. v. EÚ L 14, 21.1.2016, s. 30).


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/298 z 29. februára 2016 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ, pokiaľ ide o schválenie výnimiek z rozpočtových pravidiel Centra pre rozvoj podnikania (CDE)

text:
               3.3.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 57/4

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2016/298
   z 29. februára 2016
   o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ, pokiaľ ide o schválenie výnimiek z rozpočtových pravidiel Centra pre rozvoj podnikania (CDE)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 209 ods. 2 v spojení s jej článkom 218 ods. 9,
   so zreteľom na prílohu III k Dohode o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej (1), a najmä na jej článok 2 ods. 6,
   so zreteľom na rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – ES č. 5/2004 zo 17. decembra 2004 o rozpočtových pravidlách Centra pre rozvoj podnikania (2),
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Rada ministrov AKT – EÚ na svojom 39. zasadnutí, ktoré sa konalo 19. a 20. júna 2014 v Nairobi, Keni, v spoločnom vyhlásení schválila, aby sa pristúpilo k riadnemu uzavretiu Centra pre rozvoj podnikania (ďalej len „CDE“) a k zmene prílohy III k Dohode o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej (ďalej len „dohoda o partnerstve AKT – EÚ“) a na tieto účely delegovala právomoci Výboru veľvyslancov AKT – EÚ, aby v tejto veci ďalej konal s cieľom prijať potrebné rozhodnutia.

               (2)

               Výbor veľvyslancov AKT – EÚ vo svojom rozhodnutí č. 4/2014 (3) pripomína, že uzavretie CDE má rešpektovať právomoci orgánov vykonávajúcich dohľad nad činnosťou CDE, ako je to stanovené v prílohe III k dohode o partnerstve AKT – EÚ, a podrobné dojednania stanovené Radou ministrov AKT – EÚ v jej spoločnom vyhlásení.

               (3)

               V prílohe III k dohode o partnerstve AKT – EÚ sa od Výboru veľvyslancov AKT – EÚ vyžaduje monitorovanie celkovej stratégie CDE a dohľad nad prácou výkonnej rady.

               (4)

               V prílohe III k dohode o partnerstve AKT – EÚ sa vyžaduje, aby Výkonná rada CDE ustanovila finančné a služobné predpisy a pravidlá prevádzky.

               (5)

               Výkonná rada CDE listom z 19. októbra 2015 zaslala Výboru veľvyslancov AKT – EÚ žiadosť s vysvetlením, že v súvislosti s uzatvorením CDE chce Výkonná rada CDE stanoviť výnimky z uplatňovania článku 27 ods. 1 a 5 rozhodnutia Výboru veľvyslancov AKT – ES č. 5/2004 zo 17. decembra 2004 o rozpočtových pravidlách Centra pre rozvoj podnikania (ďalej len „rozpočtové pravidlá CDE“) a žiada, aby orgány vykonávajúce dohľad k tomu vydali predbežný súhlas.

               (6)

               Zmena alebo výnimky z rozpočtových pravidiel CDE a služobného poriadku CDE (4) si vzhľadom na potreby, ktoré môžu vyplynúť z procesu riadneho uzavretia CDE, vyžaduje flexibilný postup.

               (7)

               Požiadavky na menovanie audítorskej firmy na obdobie troch rokov, ako je stanovené v článku 27 ods. 1 rozpočtových pravidiel CDE, a požiadavka, aby táto firma každý rok zostavila štatutárnu audítorskú správu v súlade s článkom 27 ods. 5 uvedených rozpočtových pravidiel, treba upraviť, aby sa zabezpečil efektívnejší postup v kontexte uzavretia organizácie,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   1.   Pozícia, ktorá sa má v mene Únie prijať vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ v súvislosti so schválením výnimiek z rozpočtových pravidiel CDE, je založená na návrhu rozhodnutia Výboru veľvyslancov AKT – EÚ pripojenom k tomuto rozhodnutiu.
   2.   Malé zmeny v návrhu rozhodnutia môžu schváliť zástupcovia Únie vo Výbore veľvyslancov AKT – EÚ bez ďalšieho rozhodnutia Rady.
   Článok 2
   Rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – EÚ sa po prijatí uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 29. februára 2016

            Za Radu

            predseda

         H.G.J. KAMP

      (1)  Dohoda podpísaná v Cotonou 23. júna 2000 (Ú. v. EÚ L 317, 15.12.2000, s. 3), ktorá bola zmenená dohodou podpísanou v Luxemburgu 25. júna 2005 (Ú. v. EÚ L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podpísanou v Ouagadougou 22. júna 2010 (Ú. v. EÚ L 287, 4.11.2010, s. 3).

      (2)  Ú. v. EÚ L 70, 9.3.2006, s. 52.

      (3)  Rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – EÚ č. 4/2014 z 23. októbra 2014 o mandáte, ktorý sa má udeliť výkonnej rade Centra pre rozvoj podnikania (CDE) (Ú. v. EÚ L 330, 15.11.2014, s. 61).

      (4)  Rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – ES č. 9/2005 z 27. júla 2005 o služobnom poriadku Centra pre rozvoj podnikania (CRP) (Ú. v. EÚ L 348, 30.12.2005, s. 54).

      NÁVRH
      ROZHODNUTIE VÝBORU VEĽVYSLANCOV AKT – EÚ
      z …
      o schválení výnimiek z rozpočtových pravidiel Centra pre rozvoj podnikania (CDE)
      VÝBOR VEĽVYSLANCOV AKT – EÚ,
      so zreteľom na prílohu III k Dohode o partnerstve medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej (1), a najmä na jej článok 2 ods. 6,
      so zreteľom na rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – ES č. 5/2004 zo 17. decembra 2004 o rozpočtových pravidlách Centra pre rozvoj podnikania (2),
      keďže:

                  (1)

                  V prílohe III k dohode o partnerstve AKT – EÚ medzi členmi skupiny afrických, karibských a tichomorských štátov na jednej strane a Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na strane druhej (ďalej len „dohoda o partnerstve AKT-EÚ“) sa od Výboru veľvyslancov AKT – EÚ vyžaduje monitorovanie celkovej stratégie CDE a dohľad nad prácou Výkonnej rady CDE.

                  (2)

                  V prílohe III k dohode o partnerstve AKT – EÚ sa vyžaduje, aby výkonná rada CDE ustanovila finančné a služobné predpisy a pravidlá prevádzky.

                  (3)

                  Stanovy a rokovací poriadok Centra pre rozvoj podnikania, ktoré Výbor veľvyslancov AKT – EÚ prijal rozhodnutím č. 8/2005 (3) (ďalej len „stanovy CDE“), a rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – ES č. 5/2004 zo 17. decembra 2004 o rozpočtových pravidlách Centra pre rozvoj podnikania (ďalej len „rozpočtové pravidlá CDE“) (4) poskytujú záruky, pokiaľ ide o informovanie Výboru veľvyslancov AKT – EÚ a vykonávanie dohľadu týmto výborom.

                  (4)

                  Rada ministrov AKT – EÚ na svojom 39. zasadnutí, ktoré sa konalo 19. a 20. júna 2014 v Nairobi, v spoločnom vyhlásení schválila, aby sa pristúpilo k riadnemu uzavretiu CDE a k zmene prílohy III k dohody o partnerstve AKT – EÚ a na tieto účely delegovala právomoci Výboru veľvyslancov AKT – EÚ, aby v tejto veci ďalej konal s cieľom prijať potrebné rozhodnutia.

                  (5)

                  Výbor veľvyslancov AKT – EÚ vo svojom rozhodnutí č. 4/2014 (5) pripomína, že uzavretie CDE má rešpektovať právomoci orgánov vykonávajúcich dohľad nad činnosťou CDE, ako je to stanovené v prílohe III k dohode o partnerstve AKT – EÚ, a podrobné dojednania stanovené Radou ministrov AKT – EÚ v jej spoločnom vyhlásení.

                  (6)

                  Výkonná rada CDE listom z 19. októbra 2015 zaslala Výboru veľvyslancov AKT – EÚ žiadosť s vysvetlením, že v súvislosti s uzavretím CDE chce Výkonná rada CDE zaviesť výnimku z uplatňovania článku 27 ods. 1 a 5 rozpočtových pravidiel CDE a žiada, aby orgány vykonávajúce dohľad k tomu vydali predbežný súhlas.

                  (7)

                  Zmena alebo výnimky z rozpočtových pravidiel CDE a služobného poriadku CDE (6) si vzhľadom na potreby, ktoré môžu vyplynúť z procesu riadneho uzavretia CDE, vyžaduje flexibilný postup.

                  (8)

                  Požiadavky na menovanie audítorskej firmy na obdobie troch rokov, ako je stanovené v článku 27 ods. 1 rozpočtových pravidiel CDE, a požiadavka, aby táto firma každý rok zostavila štatutárnu audítorskú správu v súlade s článkom 27 ods. 5 uvedených rozpočtových pravidiel, treba upraviť, aby sa zabezpečil efektívnejší postup v kontexte uzavretia organizácie,

            PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:
      Článok 1
      1.   Výbor veľvyslancov AKT – EÚ vydáva s okamžitou účinnosťou svoje kladné stanovisko v súvislosti s výnimkami z uplatňovania článku 27 ods. 1 a 5 rozpočtových pravidiel CDE.
      2.   Na základe výnimky z uplatňovania článku 27 ods. 1 rozpočtových pravidiel CDE môže CDE menovať audítorskú firmu na obdobie štyroch rokov, ktoré sa vzťahuje na rozpočtové roky 2013 až 2016. Táto audítorská firma sa musí vybrať v súlade s postupmi verejného obstarávania uvedenými v rozpočtových pravidlách CDE.
      Odchylne od článku 27 ods. 5 rozpočtových pravidiel CDE sa začne viacročný audit za roky, ktoré doteraz neboli predmetom auditu, a Výkonnej rade CDE sa predloží jedna záverečná správa.
      Článok 2
      Výbor veľvyslancov AKT – EÚ poveruje Výkonnú radu CDE stanoviť výnimky z rozpočtových pravidiel CDE a služobného poriadku CDE a/alebo ich zmeniť v súlade s potrebami, ktoré môžu vyplynúť z procesu riadneho uzavretia CDE. Výkonná rada CDE bezodkladne informuje Výbor veľvyslancov AKT-EÚ o každom takomto rozhodnutí o výnimke a/alebo zmene CDE predpisov.
      Článok 3
      Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

         V …

               Za Výbor veľvyslancov AKT – EÚ

               predseda

         (1)  Dohoda podpísaná v Cotonou 23. júna 2000 (Ú. v. EÚ L 317, 15.12.2000, s. 3), ktorá bola zmenená dohodou podpísanou v Luxemburgu 25. júna 2005 (Ú. v. EÚ L 209, 11.8.2005, s. 27) a dohodou podpísanou v Ouagadougou 22. júna 2010 (Ú. v. EÚ L 287, 4.11.2010, s. 3).

         (2)  Ú. v. EÚ L 70, 9.3.2006, s. 52.

         (3)  Ú. v. EÚ L 66, 8.3.2006, s. 16.

         (4)  Rozhodnutie Výboru veľvyslancov AKT – ES č. 5/2004 zo 17. decembra 2004 o rozpočtových pravidlách Centra pre rozvoj podnikania (Ú. v. EÚ L 70, 9.3.2006, s. 52).

         (5)  Ú. v. EÚ L 330, 15.11.2014, s. 61.

         (6)  Ú. v. EÚ L 348, 30.12.2005, s. 54.


title: 2005/512/ES: Rozhodnutie Rady z 12. júla 2005, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 1999/70/ES o externých audítoroch národných centrálnych bánk, pokiaľ ide o externého audítora De Nederlandsche Bank

text:
               19.7.2005

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 187/20

      ROZHODNUTIE RADY

   z 12. júla 2005,
   ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 1999/70/ES o externých audítoroch národných centrálnych bánk, pokiaľ ide o externého audítora De Nederlandsche Bank
   (2005/512/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Protokol o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky pripojený k Zmluve o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jeho článok 27 ods. 1,
   so zreteľom na odporúčanie Európskej centrálnej banky ECB/2005/9 z 20. mája 2005 Rade Európskej únie o externých audítoroch De Nederlandsche Bank (1),
   keďže:

               (1)

               Audity účtov Európskej centrálnej banky (ECB) a národných centrálnych bánk Eurosystému majú vykonávať nezávislí externí audítori, ktorých odporúča Rada guvernérov ECB a schvaľuje Rada Európskej únie.

               (2)

               Mandát súčasných externých audítorov De Nederlandsche Bank (ďalej len „DNB“) skončil a neobnoví sa. Preto je nevyhnutné vymenovať externého audítora od finančného roku 2005.

               (3)

               DNB vybrala Josepha Andreau Nijhuisa, registrovaného účtovníka a predsedu správnej rady PricewaterhouseCoopers BV, konajúceho samostatne, za nového externého audítora a ECB sa domnieva, že vybratý audítor spĺňa nevyhnutné požiadavky na menovanie.

               (4)

               Rada guvernérov ECB odporučila, aby bol mandát tohto externého audítora na neurčitú dobu a podliehal každoročnému potvrdeniu.

               (5)

               Je vhodné postupovať podľa odporúčaní Rady guvernérov ECB a zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť rozhodnutie 1999/70/ES (2),

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Článok 1 ods. 8 rozhodnutia 1999/70/ES sa nahrádza takto:

      „8.   Josephus Andreas Nijhuis, registrovaný účtovník a predseda správnej rady PricewaterhouseCoopers BV, konajúci samostatne, sa týmto schvaľuje za externého audítora De Nederlandsche Bank od finančného roku 2005 na neurčitú dobu, táto doba podlieha každoročnému potvrdeniu.“

   Článok 2
   Toto rozhodnutie sa oznámi Európskej centrálnej banke.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 12. júla 2005.

            Za Radu

            predseda

         G. BROWN

      (1)  Ú. v. EÚ C 151, 22.6.2005, s. 29.

      (2)  Ú. v. ES L 22, 29.1.1999, s. 69. Rozhodnutie naposledy zmenené a doplnené rozhodnutím 2005/377/ES (Ú. v. EÚ L 125, 18.5.2005, s. 8).


title: 2010/131/: Rozhodnutie Rady z  25. februára 2010 o zriadení Stáleho výboru pre operačnú spoluprácu v oblasti vnútornej bezpečnosti

text:
               3.3.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 52/50

         ROZHODNUTIE RADY
   z 25. februára 2010
   o zriadení Stáleho výboru pre operačnú spoluprácu v oblasti vnútornej bezpečnosti
   (2010/131/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 240 ods. 3,
   keďže:

               (1)

               V článku 71 Zmluvy o fungovaní Európskej únie sa ustanovuje, že sa v rámci Rady zriaďuje stály výbor s cieľom zabezpečiť v rámci Únie podporu a posilnenie operačnej spolupráce v oblasti vnútornej bezpečnosti.

               (2)

               Je preto vhodné prijať rozhodnutie o zriadení uvedeného výboru a vymedziť jeho úlohy,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v rámci Rady zriaďuje Stály výbor pre operačnú spoluprácu v oblasti vnútornej bezpečnosti (ďalej len „stály výbor“) uvedený v článku 71 zmluvy.
   Článok 2
   Stály výbor uľahčuje, podporuje a posilňuje koordináciu operačných činností orgánov členských štátov príslušných v oblasti vnútornej bezpečnosti.
   Článok 3
   1.   Bez toho, aby boli dotknuté mandáty orgánov uvedených v článku 5, stály výbor uľahčuje a zabezpečuje účinnú operačnú spoluprácu a koordináciu podľa tretej časti hlavy V zmluvy, a to aj v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje policajná a colná spolupráca alebo ktoré podliehajú orgánom zodpovedným za kontrolu a ochranu vonkajších hraníc. V prípade potreby výbor koná aj v oblasti justičnej spolupráce v trestných veciach, ak súvisí s operačnou spoluprácou v oblasti vnútornej bezpečnosti.
   2.   Stály výbor tiež vyhodnocuje všeobecné vývojové trendy operačnej spolupráce a jej účinnosť, identifikuje možné nedostatky alebo zlyhania a prijíma vhodné konkrétne odporúčania na ich riešenie.
   3.   Stály výbor pomáha Rade v súlade s ustanoveniami článku 222 zmluvy.
   Článok 4
   1.   Stály výbor sa nepodieľa na vedení operácií, to zostáva úlohou členských štátov.
   2.   Stály výbor sa nepodieľa na príprave legislatívnych aktov.
   Článok 5
   1.   V prípade potreby sa na zasadnutia stáleho výboru prizývajú ako pozorovatelia zástupcovia Eurojustu, Europolu, Európskej agentúry pre riadenie operačnej spolupráce na vonkajších hraniciach členských štátov Európskej únie (Frontex) a ďalších príslušných orgánov.
   2.   Stály výbor pomáha zabezpečovať konzistentnosť činností týchto orgánov.
   Článok 6
   1.   Stály výbor pravidelne podáva Rade správy o svojich činnostiach.
   2.   Rada informuje Európsky parlament a národné parlamenty o rokovaniach stáleho výboru.
   Článok 7
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.
   Uverejní sa v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Bruseli 25. februára 2010

            Za Radu

            predseda

         A. PÉREZ RUBALCABA


title: 2010/496/EÚ, Euratom: Rozhodnutie Európskeho parlamentu z  5. mája 2010 o absolutóriu za plnenie rozpočtu Výkonného orgánu pre konkurencieschopnosť a inovácie za rozpočtový rok 2008

text:
               25.9.2010

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 252/33

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 5. mája 2010
   o absolutóriu za plnenie rozpočtu Výkonného orgánu pre konkurencieschopnosť a inovácie za rozpočtový rok 2008
   (2010/496/EÚ, Euratom)
   EURÓPSKY PARLAMENT,
   so zreteľom na všeobecný rozpočet Európskej únie na rozpočtový rok 2008 (1),
   so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku Európskych spoločenstiev za rozpočtový rok 2008 – zväzok I [SEK(2009) 1089 – C7-0172/2009] (2),
   so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku Výkonného orgánu pre konkurencieschopnosť a inovácie za rozpočtový rok 2008,
   so zreteľom na výročnú správu Komisie Európskemu parlamentu o následných opatreniach k rozhodnutiam o udelení absolutória za rok 2007 [KOM(2009) 526] a na pracovný dokument útvarov Komisie pripojený k tejto správe [SEK(2009) 1427],
   so zreteľom na oznámenie Komisie s názvom Súhrn výsledkov Komisie v oblasti riadenia za rok 2008 [KOM(2009) 256],
   so zreteľom na výročnú správu Komisie pre orgán udeľujúci absolutórium o vnútorných auditoch vykonaných v roku 2008 [KOM(2009) 419] a na pracovný dokument útvarov Komisie, ktorý je sprievodným dokumentom k tejto správe [SEK(2009) 1102],
   so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení ročnej účtovnej závierky Výkonného orgánu pre konkurencieschopnosť a inovácie za rozpočtový rok 2008 spolu s odpoveďami výkonného orgánu (3),
   so zreteľom na vyhlásenie o vierohodnosti týkajúce sa spoľahlivosti účtovnej závierky a zákonnosti a správnosti príslušných transakcií, ktoré poskytol Dvor audítorov v súlade s článkom 248 Zmluvy o ES (4),
   so zreteľom na oznámenie Komisie zo 16. decembra 2008 s názvom Smerom k jednotnému chápaniu koncepcie prípustného rizika chyby [KOM(2008) 866] a na pracovný dokument útvarov Komisie pripojený k tomuto oznámeniu [SEK(2008) 3054],
   so zreteľom na odporúčanie Rady zo 16. februára 2010 o absolutóriu, ktoré sa má udeliť výkonným agentúram za plnenie rozpočtu v rozpočtovom roku 2008 (5828/2010 – C7-0055/2010),
   so zreteľom na články 274, 275 a 276 Zmluvy o ES, články 317, 318 a 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie a články 179a a 180b Zmluvy o Euratome,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (5), a najmä na jeho články 55, 145, 146 a 147,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 58/2003 z 19. decembra 2002, ktoré stanovuje štatút výkonných orgánov, ktorým majú byť zverené niektoré úlohy v rámci riadenia programov Spoločenstva (6), a najmä na jeho článok 14 ods. 3,
   so zreteľom na nariadenie Komisie (ES) č. 1653/2004 z 21. septembra 2004, ktorým sa na základe nariadenia Rady (ES) č. 58/2003 o štatúte výkonných agentúr poverených určitými úlohami týkajúcimi sa riadenia programov Spoločenstva stanovuje vzorové finančné nariadenie pre výkonné agentúry (7), a najmä na jeho článok 66 prvý a druhý odsek,
   so zreteľom na rozhodnutie Komisie 2004/20/ES z 23. decembra 2003 o zriadení výkonného orgánu ako výkonnej správy pre inteligentnú energiu na riadenie činnosti Spoločenstva v oblasti energií na základe nariadenia Rady (ES) č. 58/2003 (8),
   so zreteľom na rozhodnutie Komisie 2007/372/ES z 31. mája 2007, ktorým sa mení a dopĺňa rozhodnutie 2004/20/ES s cieľom transformovať Výkonnú správu pre inteligentnú energiu na Výkonný orgán pre konkurencieschopnosť a inovácie (9),
   so zreteľom na článok 76 rokovacieho poriadku a prílohu VI k rokovaciemu poriadku,
   so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanoviská príslušných výborov (A7-0099/2010),

               A.

               keďže podľa článku 317 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Komisia v spolupráci s členskými štátmi plní rozpočet na vlastnú zodpovednosť v súlade so zásadou riadneho finančného hospodárenia;

               1.

               udeľuje riaditeľovi Výkonného orgánu pre konkurencieschopnosť a inovácie absolutórium za plnenie rozpočtu výkonného orgánu za rozpočtový rok 2008;

               2.

               uvádza svoje poznámky v uznesení, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou rozhodnutí o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2008, oddiel III – Komisia a výkonné agentúry;

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby toto rozhodnutie spolu s rozhodnutím o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2008, oddiel III – Komisia, a uznesením, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou týchto rozhodnutí, postúpil riaditeľovi Výkonného orgánu pre konkurencieschopnosť a inovácie, Rade, Komisii, Súdnemu dvoru Európskej únie a Dvoru audítorov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Jerzy BUZEK

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ L 71, 14.3.2008.

      (2)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ C 304, 15.12.2009, s. 77.

      (4)  Ú. v. EÚ C 273, 13.11.2009, s. 122.

      (5)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (6)  Ú. v. ES L 11, 16.1.2003, s. 1.

      (7)  Ú. v. EÚ L 297, 22.9.2004, s. 6.

      (8)  Ú. v. EÚ L 5, 9.1.2004, s. 85.

      (9)  Ú. v. EÚ L 140, 1.6.2007, s. 52.


title: 2011/853/EÚ: Rozhodnutie Rady z  29. novembra 2011 o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu v mene Európskej únie

text:
               20.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 336/1

         ROZHODNUTIE RADY
   z 29. novembra 2011
   o podpise Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu v mene Európskej únie
   (2011/853/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 114 v spojení s jej článkom 218 ods. 5,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Rada 16. júla 1999 poverila Komisiu, aby v mene Európskeho spoločenstva rokovala v rámci Rady Európy o dohovore o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu.

               (2)

               Európsky dohovor o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu (ďalej len „dohovor“) bol prijatý Radou Európy 24. januára 2001.

               (3)

               V dohovore sa zavádza normatívny rámec, ktorý je takmer identický s normatívnym rámcom stanoveným v smernici Európskeho parlamentu a Rady 98/84/ES z 20. novembra 1998 o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu (1).

               (4)

               Dohovor nadobudol platnosť 1. júla 2003 a je otvorený na podpísanie pre Úniu a jej členské štáty.

               (5)

               Podpísanie dohovoru by prispelo k rozšíreniu uplatňovania ustanovení podobných ustanoveniam smernice 98/84/ES mimo hraníc Únie a k zavedeniu právnych predpisov v oblasti služieb založených na podmienenom prístupe, ktoré by platili na celom európskom kontinente.

               (6)

               Únia prijatím smernice 98/84/ES uplatnila svoju vnútornú právomoc v oblastiach, na ktoré sa vzťahuje dohovor, s výnimkou jeho článkov 6 a 8, pokiaľ sa článok 8 týka opatrení podľa článku 6. Dohovor by preto mala podpísať tak Únia, ako aj jej členské štáty.

               (7)

               Tento dohovor by sa mal podpísať v mene Únie s výhradou jeho uzavretia,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Únie schvaľuje podpis Európskeho dohovoru o právnej ochrane služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu s výhradou uzavretia dohovoru.
   Text dohovoru je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) podpísať dohovor v mene Únie.
   Článok 3
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 29. novembra 2011

            Za Radu

            predsedníčka

         K. SZUMILAS

      (1)  Ú. v. ES L 320, 28.11.1998, s. 54.
    ---documentbreak---

               20.12.2011

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 336/2

         PREKLAD
   EURÓPSKY DOHOVOR O PRÁVNEJ OCHRANE SLUŽIEB ZALOŽENÝCH NA PODMIENENOM PRÍSTUPE ALEBO POZOSTÁVAJÚCICH Z PODMIENENÉHO PRÍSTUPU
   PREAMBULA
   Členské štáty Rady Európy, ostatné štáty a Európske spoločenstvo, signatári tohto dohovoru,
   berúc do úvahy, že cieľom Rady Európy je dosiahnuť väčšiu jednotnosť medzi jej členmi,
   majúc na pamäti odporúčanie č. R (91) 14 Výboru ministrov pre právnu ochranu kódovaných televíznych služieb,
   berúc do úvahy skutočnosť, že pirátstvo dekodérov kódovaných televíznych služieb je v Európe stále problémom,
   berúc na vedomie, že od prijatia vyššie uvedeného odporúčania sa objavili nové typy služieb založených na podmienenom prístupe a nové typy zariadení podmieneného prístupu, ako aj nové formy nezákonného prístupu k týmto službám a zariadeniam,
   berúc na vedomie, že v právnych predpisoch jednotlivých európskych štátov upravujúcich ochranu služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu existujú veľké rozdiely,
   berúc na vedomie, že nezákonný prístup ohrozuje hospodársku životaschopnosť subjektov, ktoré poskytujú vysielacie služby a služby informačnej spoločnosti, a v dôsledku toho môže negatívne ovplyvniť rozmanitosť programov a služieb ponúkaných verejnosti,
   presvedčení o potrebe viesť spoločnú politiku zacielenú na ochranu služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu,
   presvedčení o tom, že trestné, správne alebo iné sankcie môžu zohrávať účinnú úlohu pri prevencii protizákonných činností voči službám založeným na podmienenom prístupe,
   uznávajúc, že protizákonným činnostiam vykonávaným na obchodné účely by sa mala venovať osobitná pozornosť,
   zohľadňujúc existujúce medzinárodné právne nástroje, ktoré obsahujú ustanovenia týkajúce sa ochrany služieb založených na podmienenom prístupe alebo pozostávajúcich z podmieneného prístupu,
   SA DOHODLI TAKTO:
   ODDIEL I

      VŠEOBECNÉ USTANOVENIA

   Článok 1
   Predmet a účel
   Tento dohovor sa vzťahuje na služby informačnej spoločnosti a vysielacie služby, ktoré sú poskytované za odplatu a ktoré sú založené na podmienenom prístupe alebo pozostávajú z podmieneného prístupu. Účelom tohto dohovoru je ustanoviť za protizákonný určitý počet činností vykonávaných na území strán dohovoru, ktoré umožňujú nepovolený prístup k chráneným službám, a zblížiť právne predpisy strán dohovoru v tejto oblasti.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tohto dohovoru:

               a)

               „chránená služba“ znamená ktorúkoľvek z týchto služieb, ak je poskytovaná za odplatu a na základe podmieneného prístupu:

                           —

                           služby televíznych programov v zmysle článku 2 Európskeho dohovoru o cezhraničnej televízii v znení zmien a doplnení,

                           —

                           služby rozhlasového vysielania, teda rozhlasové programy určené pre verejnosť, s bezdrôtovým alebo drôtovým prenosom, vrátane satelitu,

                           —

                           služby informačnej spoločnosti, pod ktorými sa rozumejú služby poskytované elektronickou cestou, na diaľku a na individuálnu žiadosť príjemcu služieb,

                     alebo poskytovanie podmieneného prístupu k vyššie uvedeným službám považované za samostatnú službu;

               b)

               „podmienený prístup“ znamená každé technické opatrenie a/alebo zariadenie, ktoré umožňujú prístup v zrozumiteľnej forme k jednej zo služieb uvedených v písmene a) tohto článku na základe predchádzajúceho individuálneho povolenia;

               c)

               „zariadenie podmieneného prístupu“ znamená každé vybavenie, softvér a/alebo zariadenie, navrhnuté alebo upravené tak, aby umožňovali prístup v zrozumiteľnej forme k jednej zo služieb uvedených v písmene a) tohto článku;

               d)

               „nezákonné zariadenie“ znamená každé vybavenie, softvér a/alebo zariadenie, navrhnuté alebo upravené tak, aby umožňovali prístup v zrozumiteľnej forme k jednej zo služieb uvedených v písmene a) tohto článku bez povolenia poskytovateľa služby.

         Článok 3
   Príjemcovia
   Tento dohovor sa vzťahuje na každú fyzickú alebo právnickú osobu ponúkajúcu chránenú službu v zmysle článku 2 písm. a) bez ohľadu na jej štátnu príslušnosť a bez ohľadu na to, či patrí, alebo nepatrí do právomoci jednej zo strán dohovoru.
   ODDIEL II

      PROTIZÁKONNÉ ČINNOSTI

   Článok 4
   Porušenia
   Za protizákonné sa považuje vykonávanie nasledujúcich činností na území strany dohovoru:

               a)

               výroba alebo produkcia nezákonných zariadení na obchodné účely;

               b)

               dovoz nezákonných zariadení na obchodné účely;

               c)

               distribúcia nezákonných zariadení na obchodné účely;

               d)

               predaj alebo prenájom nezákonných zariadení na obchodné účely;

               e)

               vlastníctvo nezákonných zariadení na obchodné účely;

               f)

               inštalácia, údržba alebo výmena nezákonných zariadení na obchodné účely;

               g)

               obchodná propagácia, marketing alebo reklama nezákonných zariadení.

         Každá strana dohovoru môže kedykoľvek oznámiť vo vyhlásení adresovanom generálnemu tajomníkovi Rady Európy, že za protizákonné ustanoví aj iné činnosti ako tie, ktoré sú uvedené v prvom odseku tohto článku.
   ODDIEL III

      SANKCIE A OPRAVNÉ PROSTRIEDKY

   Článok 5
   Sankcie za protizákonné činnosti
   Strany dohovoru prijmú opatrenia s cieľom zabezpečiť, aby protizákonné činnosti uvedené v článku 4 podliehali trestným, správnym alebo iným sankciám. Tieto opatrenia sú účinné, odradzujúce a úmerné potenciálnemu vplyvu protizákonnej činnosti.
   Článok 6
   Konfiškácia
   Strany dohovoru prijmú náležité opatrenia, ktoré by mohli byť nevyhnutné na zadržanie a konfiškáciu nezákonných zariadení alebo propagačného, marketingového alebo reklamného materiálu použitého na páchanie zločinu, ako aj konfiškáciu všetkých príjmov a finančných ziskov vyplývajúcich z protizákonnej činnosti.
   Článok 7
   Občianskoprávne konania
   Strany dohovoru prijmú opatrenia nevyhnutné na zabezpečenie toho, aby poskytovatelia chránených služieb, ktorých záujmy sú poškodzované protizákonnou činnosťou uvedenou v článku 4, mali prístup k primeraným opravným prostriedkom a aby mohli predovšetkým podať žaloby o odškodné a dosiahnuť súdny zákaz/príkaz alebo iné preventívne opatrenie, a prípadne požiadať o odstránenie nezákonných zariadení z obchodných kanálov.
   ODDIEL IV

      VYKONÁVANIE A ZMENY DOHOVORU

   Článok 8
   Medzinárodná spolupráca
   Strany dohovoru sa zaväzujú, že si budú navzájom poskytovať pomoc pri vykonávaní tohto dohovoru. Strany dohovoru si v súlade s ustanoveniami príslušných medzinárodných nástrojov o medzinárodnej spolupráci v trestnej alebo správnej oblasti a v súlade so svojimi vnútroštátnymi právnymi predpismi navzájom poskytnú čo najširšie opatrenia spolupráce pri vyšetrovaniach a súdnych konaniach v súvislosti s trestnými alebo správnymi porušeniami ustanovenými v súlade s týmto dohovorom.
   Článok 9
   Multilaterálne konzultácie
   1.   Strany dohovoru pristúpia v lehote dvoch rokov od nadobudnutia platnosti tohto dohovoru a následne každé dva roky, a v každom prípade zakaždým, keď ich o to niektorá strana dohovoru požiada, k multilaterálnym konzultáciám v rámci Rady Európy s cieľom preskúmať uplatňovanie tohto dohovoru, ako aj možnosti jeho revízie alebo rozšírenia niektorých jeho ustanovení, najmä pokiaľ ide o pojmy vymedzené v článku 2. Tieto konzultácie sa uskutočnia na zasadnutiach zvolaných generálnym tajomníkom Rady Európy.
   2.   Každá strana dohovoru môže byť na multilaterálnych konzultáciách zastúpená jedným alebo viacerými zástupcami. Každá strana dohovoru disponuje hlasovacím právom. Každý štát, ktorý je stranou dohovoru, disponuje jedným hlasom. Európske spoločenstvo uplatňuje svoje hlasovacie právo pri záležitostiach, ktoré patria do jeho právomoci, a počet jeho hlasov zodpovedá počtu jeho členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami tohto dohovoru. Európske spoločenstvo nehlasuje, ak sa hlasovanie vzťahuje na záležitosť, ktorá nepatrí do jeho právomoci.
   3.   Každý štát uvedený v článku 12 ods. 1 alebo Európske spoločenstvo, ktoré nie je stranou tohto dohovoru, môžu byť na konzultačných zasadnutiach zastúpení pozorovateľom.
   4.   Strany dohovoru po každej konzultácii predložia Výboru ministrov Rady Európy správu o konzultácii a o fungovaní tohto dohovoru a v prípade, že to považujú za potrebné, aj návrhy na zmenu dohovoru.
   5.   S výhradou ustanovení tohto dohovoru strany dohovoru vypracujú rokovací poriadok konzultačných zasadnutí.
   Článok 10
   Zmeny
   1.   Zmeny tohto dohovoru môže navrhnúť ktorákoľvek strana dohovoru.
   2.   Každý návrh na zmenu sa oznámi generálnemu tajomníkovi Rady Európy, ktorý ho oznámi členským štátom Rady Európy, ostatným štátom, ktoré sú stranami Európskeho kultúrneho dohovoru, Európskemu spoločenstvu a každému nečlenskému štátu, ktorý pristúpil k tomuto dohovoru alebo ktorý bol vyzvaný na pristúpenie k tomuto dohovoru v súlade s ustanoveniami článku 13.
   3.   Každá zmena navrhnutá v súlade s ustanoveniami predchádzajúceho odseku sa preskúma v lehote šiestich mesiacov od dátumu jej odovzdania generálnym tajomníkom počas multilaterálneho konzultačného zasadnutia alebo sa táto zmena môže prijať dvojtretinovou väčšinou štátov, ktoré ratifikovali dohovor.
   4.   Znenie prijaté na multilaterálnom konzultačnom zasadnutí sa postúpi na schválenie výboru ministrov. Znenie zmeny sa po schválení odovzdá stranám dohovoru na prijatie.
   5.   Každá zmena nadobudne účinnosť tridsiaty deň po tom, čo všetky strany dohovoru informovali generálneho tajomníka o jej prijatí.
   6.   Výbor ministrov môže na základe odporúčania vydaného na multilaterálnom konzultačnom zasadnutí rozhodnúť väčšinou ustanovenou v článku 20 písm. d) Stanov Rady Európy a jednomyseľným hlasovaním zástupcov strán oprávnených zasadať vo výbore, že daná zmena nadobudne účinnosť s uplynutím dvojročnej lehoty od dátumu, ku ktorému bola odovzdaná na prijatie, okrem prípadov, keď niektorá strana dohovoru oznámila generálnemu tajomníkovi Rady Európy námietku voči nadobudnutiu účinnosti. Ak bola oznámená takáto námietka, zmena nadobudne účinnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po dátume, ku ktorému strana dohovoru, ktorá námietku oznámila, uložila svoju listinu o prijatí u generálneho tajomníka Rady Európy.
   7.   Pokiaľ bola zmena schválená výborom ministrov, no zatiaľ nenadobudla účinnosť v súlade s ustanoveniami odsekov 5 alebo 6, štát alebo Európske spoločenstvo nemôžu vyjadriť svoj súhlas so záväznosťou dohovoru bez toho, aby súčasne neprijali aj túto zmenu.
   Článok 11
   Vzťah k iným dohovorom alebo dohodám
   1.   Tento dohovor nemá vplyv na práva a povinnosti vyplývajúce z multilaterálnych medzinárodných dohôd, ktoré upravujú osobitné oblasti.
   2.   Strany dohovoru môžu medzi sebou uzavrieť bilaterálne alebo multilaterálne dohody týkajúce sa záležitostí regulovaných týmto dohovorom s cieľom doplniť alebo posilniť ustanovenia dohovoru, alebo s cieľom uľahčiť uplatňovanie zásad, na ktoré sa vzťahuje.
   3.   Pokiaľ dve alebo viaceré strany dohovoru už uzavreli dohodu alebo zmluvu o záležitosti, na ktorú sa tento dohovor vzťahuje, alebo ak iným spôsobom upravili svoje vzájomné vzťahy v súvislosti s touto záležitosťou, budú mať možnosť uplatňovať namiesto tohto dohovoru uvedenú dohodu, zmluvu alebo dojednanie, ak uľahčujú medzinárodnú spoluprácu.
   4.   Strany dohovoru, ktoré sú členskými štátmi Európskeho spoločenstva, uplatňujú vo vzájomných vzťahoch pravidlá Spoločenstva, takže pravidlá vyplývajúce z tohto dohovoru uplatňujú iba vtedy, keď konkrétnu záležitosť neupravuje žiadne pravidlo Spoločenstva.
   ODDIEL V

      ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA

   Článok 12
   Podpis a nadobudnutie platnosti
   1.   Tento dohovor je otvorený na podpis členským štátom Rady Európy a ostatným štátom, ktoré sú stranami Európskeho kultúrneho dohovoru, ako aj Európskemu spoločenstvu. Tieto štáty Európskeho spoločenstva môžu vyjadriť svoj súhlas so záväznosťou tohto dohovoru, a to:

               a)

               podpisom bez výhrady ratifikácie, prijatia alebo schválenia alebo

               b)

               podpisom s výhradou ratifikácie, prijatia alebo schválenia, po ktorom bude nasledovať ratifikácia, prijatie alebo schválenie.

         2.   Listiny o ratifikácii, prijatí alebo schválení budú uložené u generálneho tajomníka Rady Európy.
   3.   Tento dohovor nadobudne platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu, ku ktorému tri štáty vyjadrili svoj súhlas so záväznosťou tohto dohovoru v súlade s ustanoveniami predchádzajúceho odseku.
   4.   Vo vzťahu ku každému signatárskemu štátu alebo Európskemu spoločenstvu, ktoré vyjadria neskôr svoj súhlas so záväznosťou dohovoru, tento dohovor nadobudne platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu vyjadrenia ich súhlasu so záväznosťou dohovoru v súlade s ustanoveniami odseku 1.
   Článok 13
   Pristúpenie nečlenských štátov k dohovoru
   1.   Po tom, čo tento dohovor nadobudne platnosť, Výbor ministrov Rady Európy bude môcť po konzultácii so stranami dohovoru vyzvať ktorýkoľvek štát, ktorý nie je uvedený v článku 12 ods. 1, aby pristúpil k tomuto dohovoru, rozhodnutím prijatým väčšinou ustanovenou článkom 20 písm. d) Stanov rady Európy a jednomyseľným hlasovaním zástupcov zmluvných štátov, ktorí sú oprávnení zasadať vo výbore.
   2.   Vo vzťahu ku ktorémukoľvek pristupujúcemu štátu nadobudne dohovor platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu, ku ktorému bola listina o pristúpení uložená u generálneho tajomníka Rady Európy.
   Článok 14
   Územné uplatňovanie
   1.   Pri podpise alebo pri ukladaní listín o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení môže ktorýkoľvek štát alebo Európske spoločenstvo určiť územie či územia, na ktoré sa bude tento dohovor vzťahovať.
   2.   Každý štát alebo Európske spoločenstvo môže následne prostredníctvom vyhlásenia určeného generálnemu tajomníkovi Rady Európy kedykoľvek rozšíriť uplatňovanie tohto dohovoru na ktorékoľvek iné územie určené v tomto vyhlásení. Vo vzťahu k takémuto územiu nadobudne dohovor platnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu prijatia tohto vyhlásenia generálnym tajomníkom.
   3.   Každé vyhlásenie uskutočnené podľa predchádzajúcich dvoch odsekov možno vo vzťahu ku ktorémukoľvek územiu určenému v takomto vyhlásení odvolať oznámením adresovaným generálnemu tajomníkovi Rady Európy. Toto odvolanie nadobudne účinnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu prijatia oznámenia generálnym tajomníkom.
   Článok 15
   Výhrady
   Voči tomuto dohovoru nie je možné vznášať žiadne výhrady.
   Článok 16
   Riešenie sporov
   V prípade, že medzi stranami dohovoru dôjde k sporom ohľadom interpretácie alebo uplatňovania tohto dohovoru, strany dohovoru sa budú snažiť o mierové vyriešenie sporu prostredníctvom rokovaní alebo akýmkoľvek iným mierovým spôsobom podľa vlastného uváženia vrátane možnosti predložiť spor na rozhodcovský súd, ktorý prijme rozhodnutia záväzné pre strany sporu.
   Článok 17
   Vypovedanie dohovoru
   1.   Každá strana dohovoru môže tento dohovor kedykoľvek vypovedať formou oznámenia adresovaného generálnemu tajomníkovi Rady Európy.
   2.   Takáto výpoveď nadobudne účinnosť prvým dňom mesiaca nasledujúceho po uplynutí troch mesiacov od dátumu prijatia oznámenia generálnym tajomníkom.
   Článok 18
   Oznamovanie
   Generálny tajomník Rady Európy oznámi členským štátom Rady Európy, ostatným štátom, ktoré sú stranami Európskeho kultúrneho dohovoru, Európskemu spoločenstvu a každému štátu, ktorý pristúpil k tomuto dohovoru:

               a)

               akýkoľvek podpis v súlade s článkom 12;

               b)

               uloženie každej listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení v súlade s článkami 12 a 13;

               c)

               každý dátum o nadobudnutí platnosti tohto dohovoru v súlade s článkami 12 a 13;

               d)

               každé vyhlásenie uskutočnené podľa článku 4;

               e)

               každý návrh na zmenu podľa článku 10;

               f)

               každý iný akt, oznámenie alebo informácie týkajúce sa tohto dohovoru.

      Na dôkaz toho dolu podpísané osoby, riadne splnomocnené na tento účel, podpísali tento dohovor.
      V Štrasburgu dvadsiateho štvrtého januára dvetisícjeden v angličtine a francúzštine, pričom obe znenia sú rovnako autentické, v jednom exemplári, ktorý bude uložený v archívoch Rady Európy. Generálny tajomník Rady Európy odovzdá overenú kópiu všetkým členským štátom Rady Európy, ostatným štátom, ktoré sú stranami Európskeho kultúrneho dohovoru, Európskemu spoločenstvu a každému štátu, ktorý bol vyzvaný na pristúpenie k tomuto dohovoru.