title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2015/312 z 24. februára 2015 , ktorým sa vymenúva nemecký člen Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru

text:
               27.2.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 56/36

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2015/312
   z 24. februára 2015,
   ktorým sa vymenúva nemecký člen Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 302,
   so zreteľom na návrh nemeckej vlády,
   so zreteľom na stanovisko Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Rada 13. septembra 2010 prijala rozhodnutie 2010/570/EÚ, Euratom, ktorým sa vymenúvajú členovia Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na obdobie od 21. septembra 2010 do 20. septembra 2015 (1).

               (2)

               V dôsledku skončenia funkčného obdobia pána Horsta MUNDA sa uvoľnilo miesto člena Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Dr. Dirk BERGRATH, Leiter des EU-Verbindungsbüros der IG Metall sa vymenúva za člena Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru na zvyšný čas funkčného obdobia, ktoré trvá do 20. septembra 2015.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 24. februára 2015

            Za Radu

            predseda

         E. RINKĒVIČS

      (1)  Ú. v. EÚ L 251, 25.9.2010, s. 8.


title: 2009/515/ES: Rozhodnutie Rady z  22. júna 2009 o uzavretí Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Izraelským štátom o určitých aspektoch leteckých dopravných služieb

text:
               3.7.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 173/9

      ROZHODNUTIE RADY

   z 22. júna 2009
   o uzavretí Dohody medzi Európskym spoločenstvom a Izraelským štátom o určitých aspektoch leteckých dopravných služieb
   (2009/515/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 80 ods. 2, v súvislosti s prvou vetou prvého pododseku článku 300 ods. 2 a prvým pododsekom článku 300 ods. 3,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,
   keďže:

               (1)

               Rada 5. júna 2003 splnomocnila Komisiu na začatie rokovaní s tretími krajinami o nahradení určitých ustanovení v platných dvojstranných dohodách dohodou so Spoločenstvom.

               (2)

               Komisia v mene Spoločenstva dojednala Dohodu medzi Európskym spoločenstvom a Izraelským štátom o určitých aspektoch leteckých dopravných služieb (1) (ďalej len „dohoda“) v súlade s postupmi a usmerneniami uvedenými v prílohe k rozhodnutiu Rady, ktorým sa Komisia oprávňuje začať rokovania s tretími krajinami o nahradení určitých ustanovení v platných dvojstranných dohodách dohodou so Spoločenstvom.

               (3)

               Dohoda bola podpísaná v mene Spoločenstva 9. decembra 2008 s výhradou jej uzavretia k neskoršiemu dátumu, v súlade s rozhodnutím Rady 2009/305/ES (2).

               (4)

               Dohoda by sa mala schváliť,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a Izraelským štátom o určitých aspektoch leteckých dopravných služieb sa týmto schvaľuje v mene Spoločenstva.
   Článok 2
   Týmto sa predseda Rady poveruje určiť osobu(-y) splnomocnenú(-é) vykonať oznámenie podľa článku 8 dohody.

      V Luxemburgu, 22. júna 2009

            Za Radu

            predseda

         J. ŠEBESTA

      (1)  Ú. v. EÚ L 90, 2.4.2009, s. 10.

      (2)  Ú. v. EÚ L 90, 2.4.2009, s. 9.


title: Rozhodnutie Predsedníctva Európskeho parlamentu zo 7. októbra 2015, ktorým sa mení rozhodnutie predsedníctva Európskeho parlamentu z 29. marca 2004 upravujúce pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o štatúte a financovaní politických strán na európskej úrovni

text:
               19.12.2015

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 428/1

         ROZHODNUTIE PREDSEDNÍCTVA EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   zo 7. októbra 2015,
   ktorým sa mení rozhodnutie predsedníctva Európskeho parlamentu z 29. marca 2004 upravujúce pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o štatúte a financovaní politických strán na európskej úrovni
   (2015/C 428/01)
   PREDSEDNÍCTVO EURÓPSKEHO PARLAMENTU,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 224,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 zo 4. novembra 2003 (1), a najmä na jeho článok 9 ods. 1,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 (2) (ďalej lej „nariadenie o rozpočtových pravidlách“) a na delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 (3) (ďalej len „pravidlá uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách“),
   so zreteľom na článok 25 ods. 11 rokovacieho poriadku Európskeho parlamentu,
   keďže

               (1)

               Článkom 209 ods. 1 pravidiel uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách sa zaoberá článok II.7 prílohy 2A a článok II.7 prílohy 2B rozhodnutia predsedníctva Európskeho parlamentu z 29. marca 2004 (4) (ďalej len „rozhodnutie“).

               (2)

               V súlade s článkom 104 nariadenia o rozpočtových pravidlách a s článkom 137 pravidiel uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách Európsky parlament v uplynulých rokoch požadoval od strán a nadácií, aby zhromaždili aspoň tri ponuky v každom verejnom obstarávaní s hodnotou zákazky presahujúcou 15 000 EUR.

               (3)

               Podľa článku 209 ods. 2 pravidiel uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách sa v prípade, že si vykonanie akcie alebo pracovného programu vyžaduje zadanie zákazky, ktorej hodnota presahuje 60 000 EUR, zodpovedný povoľujúci úradník môže od príjemcu požadovať, aby okrem pravidiel uvedených v článku 209 ods. 1 pravidiel uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách dodržiaval osobitné pravidlá. . Uvedené osobitné pravidlá sú založené na pravidlách obsiahnutých v nariadení o rozpočtových pravidlách a sa stanovia s náležitým ohľadom na hodnotu príslušných zákaziek, relatívnu veľkosť príspevku Únie vo vzťahu k celkovým nákladom na akciu a na riziko. Okrem toho sa tieto osobitné pravidlá zahrnú do rozhodnutia o udelení grantu alebo dohody o grante.

               (4)

               Následne článok 209 ods. 2 pravidiel uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách predstavuje príslušný právny základ na udelenie zákaziek v rámci financovania prostredníctvom grantu s hodnotou, ktorá presahuje 60 000 EUR, a je preto vhodné, by sa použil ako právny základ pre granty, okrem iného pre politické strany a nadácie na európskej úrovni nad rámec tejto sumy.

               (5)

               Zistenia auditu Európskeho dvora audítorov za rozpočtový rok 2014 (5) obsahujú poznámku týkajúcu sa nedodržiavania požiadavky na aspoň tri ponuky pri hodnote zákazky, ktorá presahuje 15 000 EUR. Keď strany a nadácie dostali možnosť predložiť v tejto veci pripomienky, poukázali na to, že nebolo jasné, či sa požiadavka vzťahovala iba na nové zmluvy a či to fungovalo na úrovni faktúr alebo na úrovni dodávateľov. Navyše poznamenali, že každoročné verejné obstarávanie pre niektoré služby ako upratovanie či údržba by spôsobilo zbytočnú administratívnu záťaž.

               (6)

               V zmysle článku 209 pravidiel uplatňovania nariadenia o rozpočtových pravidlách, uvedených zistení auditu a uvedených pripomienok, všeobecné pravidlo verejného obstarávania by sa malo objasniť vzhľadom jednak na skutočnosť, že európske politické strany a nadácie sú limitované z hľadiska svojich ľudských zdrojov a riadiacej kapacity a jednak, že majú špecifické politické a ideologické orientácie, čo ovplyvňuje ich výber dodávateľa. Uvedený špecifický charakter už uznal článok II.2.1 prílohy 2A k rozhodnutiu, v ktorom sa stanovuje, že „[p]olitická príslušnosť v podstate nepredstavuje dôvod konfliktu záujmov v prípade dohôd uzavretých medzi politickou stranou a organizáciou, ktorá vyznáva rovnaké politické hodnoty“.

               (7)

               Najmä v prípade každej vykonávacej zmluvy s hodnotou presahujúcou 60 000 EUR na dodávateľa za rok za osobitnú službu alebo produkt by mali existovať aspoň tri ponuky. Zákazky by sa mali uzatvárať najviac na päť rokov. Hodnotenie ponúk by sa malo zdokumentovať a výber konečného dodávateľa by sa mal podložiť dostatočným odôvodnením. V určitých konkrétnych situáciách na trhu by sa v riadne odôvodnených prípadoch zákazky mohli zadávať na základe jedinej ponuky. V takýchto prípadoch by mala dôkazné bremeno znášať strana alebo nadácia, ktorá je príjemcom grantu,

         PRIJALO TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Rozhodnutie sa mení takto:

               1.

               V prílohe 2A sa článok II.7 nahrádza takto:
               „Článok II.7 – ZADÁVANIE ZÁKAZIEK
               Ak príjemca uzatvára zákazku na účel vykonania pracovného programu a zmluvný tovar alebo služby predstavujú oprávnené výdavky v rámci prevádzkového rozpočtu, je povinný uskutočniť výberové konanie a zadať zákazku tomu uchádzačovi, ktorého ponuka je ekonomicky najvýhodnejšia, čiže ktorá sa považuje za najvýhodnejšiu ponuku z hľadiska pomeru kvality a ceny. Príjemca dodržiava zásady transparentnosti a rovnakého zaobchádzania s uchádzačmi a zabráni každému konfliktu záujmov. Pri zákazkách s hodnotou presahujúcou 60 000 EUR na dodávateľa za rok a za tovar alebo službu príjemca zhromaždí aspoň tri ponuky reagujúce na písomnú výzvu na predkladanie ponúk, ktorá obsahuje podrobné požiadavky na verejné obstarávanie. Príjemca uchová záznam o vyhodnotení ponúk a písomne zdôvodní svoj výber konečného dodávateľa. Ak sa predložili menej než tri ponuky reagujúce na písomnú výzvu na predkladanie ponúk, príjemca je povinný dokázať, že nebolo nemožné získať viac ponúk na príslušné verejné obstarávanie.
               Trvanie príslušných zákaziek nesmie prekročiť päť rokov.
               Za vykonávanie pracovného programu a dodržiavanie ustanovení rozhodnutia je zodpovedný výlučne príjemca. Príjemca sa musí zaviazať, že prijme všetky opatrenia potrebné na to, aby sa dodávateľ zriekol všetkých nárokov vo vzťahu k Európskemu parlamentu vyplývajúcich z rozhodnutia.“

               2.

               V prílohe 2B sa článok II.7 nahrádza takto:
               „Článok II.7 – ZADÁVANIE ZÁKAZIEK
               Ak príjemca uzatvára zákazku na účel vykonania pracovného programu a zmluvný tovar alebo služby predstavujú oprávnené výdavky v rámci prevádzkového rozpočtu, je povinný uskutočniť výberové konanie a zadať zákazku tomu uchádzačovi, ktorého ponuka je ekonomicky najvýhodnejšia, čiže ktorá sa považuje za najvýhodnejšiu ponuku z hľadiska pomeru kvality a ceny. Príjemca dodržiava zásady transparentnosti a rovnakého zaobchádzania s uchádzačmi a zabráni každému konfliktu záujmov. Pri zákazkách s hodnotou presahujúcou 60 000 EUR na dodávateľa za rok a za tovar alebo službu príjemca zhromaždí aspoň tri ponuky reagujúce na písomnú výzvu na predkladanie ponúk, ktorá obsahuje podrobné požiadavky na verejné obstarávanie. Príjemca uchová záznam o vyhodnotení ponúk a písomne zdôvodní svoj výber konečného dodávateľa. Ak sa predložili menej než tri ponuky reagujúce na písomnú výzvu na predkladanie ponúk, príjemca je povinný dokázať, že nebolo nemožné získať viac ponúk na príslušné verejné obstarávanie.
               Trvanie príslušných zákaziek nesmie prekročiť päť rokov.
               Za vykonávanie pracovného programu a dodržiavanie ustanovení rozhodnutia je zodpovedný výlučne príjemca. Príjemca sa musí zaviazať, že prijme všetky opatrenia potrebné na to, aby sa dodávateľ zriekol všetkých nárokov vo vzťahu k Európskemu parlamentu vyplývajúcich z rozhodnutia.“

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom nasledujúcim po jeho uverejnení v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Uplatňuje sa od 1. januára 2016.

      (1)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 zo 4. novembra 2003 o štatúte a financovaní politických strán na európskej úrovni (Ú. v. EÚ L 297, 15.11.2003, s. 1),

      (2)  Nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia (ES, Euratom) č. 1605/2002 (Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1).

      (3)  Delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1268/2012 z 29. októbra 2012 o pravidlách uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie (Ú. v. EÚ L 362, 31.12.2012, s. 1).

      (4)  Rozhodnutie predsedníctva Európskeho parlamentu z 29. marca 2004 upravujúce pravidlá uplatňovania nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 2004/2003 o štatúte a financovaní politických strán na európskej úrovni v znení zmien a doplnení rozhodnutí z 1. februára 2006, 18. februára 2008, 2. februára 2011 a 13. januára 2014 (Ú. v. EÚ C 63, 4.3.2014, s. 1).

      (5)  Výročná správa Dvora audítorov o plnení rozpočtu za rozpočtový rok 2014 spolu s odpoveďami inštitúcií (Ú. v. EÚ C 373, 10.11.2015, s. 1).


title: Rozhodnutie Rady zo 4. novembra 2008 o vymenovaní člena Európskeho poradného výboru pre štatistiku zastupujúceho Radu

text:
               14.11.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 292/6

      ROZHODNUTIE RADY

   zo 4. novembra 2008
   o vymenovaní člena Európskeho poradného výboru pre štatistiku zastupujúceho Radu
   (2008/C 292/03)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady č. 234/2008/ES z 11. marca 2008, ktorým sa zriaďuje Európsky poradný výbor pre štatistiku a ktorým sa zrušuje rozhodnutie Rady 91/116/EHS a ktoré nadobudlo účinnosť 15. júna 2008,
   so zreteľom na odporúčanie Hospodárskeho a finančného výboru z 26. júna 2008,
   Rada sa rozhodla vymenovať Mariu Lucíliu SALEMA E CARVALHOVÚ za členku zastupujúcu Radu v Európskom poradnom výbore pre štatistiku (ESAC).
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 14. novembra 2008.
   V Bruseli 4. novembra 2008


title: 2008/308/ES: Rozhodnutie Rady zo 7. apríla 2008 , ktorým sa vymenúvajú dvaja rakúski členovia a dvaja rakúski náhradníci Výboru regiónov

text:
               17.4.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 107/28

      ROZHODNUTIE RADY

   zo 7. apríla 2008,
   ktorým sa vymenúvajú dvaja rakúski členovia a dvaja rakúski náhradníci Výboru regiónov
   (2008/308/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 263,
   so zreteľom na návrh rakúskej vlády,
   keďže:

               (1)

               Dňa 24. januára 2006 Rada prijala rozhodnutie 2006/116/ES, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2006 do 25. januára 2010 (1).

               (2)

               Jedno miesto člena Výboru regiónov sa uvoľnilo v dôsledku odstúpenia pána LINHARTA. Jedno miesto člena Výboru regiónov sa uvoľnilo v dôsledku úmrtia pána ZIMPERA. Dve miesta náhradníkov Výboru regiónov sa uvoľnili v dôsledku odstúpenia pána MÖDLHAMMERA a pána VÖGERLEHO,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Do Výboru regiónov sa na zvyšný čas funkčného obdobia, ktoré trvá do 25. januára 2010, vymenúvajú:

               a)

               za členov:

                           —

                           pani Marianne FÜGL, Vizebürgermeisterin, Marktgemeinde Traisen,

                           —

                           pán Erwin MOHR, Bürgermeister, Marktgemeinde Wolfurt,

                     a

               b)

               za náhradníkov:

                           —

                           pán Johannes PEINSTEINER, Bürgermeister, Marktgemeinde St. Wolfgang,

                           —

                           pán Markus LINHART, Bürgermeister der Stadt Bregenz.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Luxemburgu 7. apríla 2008

            Za Radu

            predseda

         R. ŽERJAV

      (1)  Ú. v. EÚ L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: Rozhodnutie Komisie (Euratom) 2017/251 z 2. júna 2016 o uzatvorení, v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, dohody o pokračovaní činnosti Medzinárodného strediska pre vedu a techniku medzi Európskou úniou a Euratomom ako jednou stranou a Gruzínskom, Japonskom, Nórskym kráľovstvom, Kirgizskou republikou, Arménskou republikou, Kazašskou republikou, Kórejskou republikou, Tadžickou republikou a Spojenými štátmi americkými

text:
               14.2.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 37/17

         ROZHODNUTIE KOMISIE (Euratom) 2017/251
   z 2. júna 2016
   o uzatvorení, v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, dohody o pokračovaní činnosti Medzinárodného strediska pre vedu a techniku medzi Európskou úniou a Euratomom ako jednou stranou a Gruzínskom, Japonskom, Nórskym kráľovstvom, Kirgizskou republikou, Arménskou republikou, Kazašskou republikou, Kórejskou republikou, Tadžickou republikou a Spojenými štátmi americkými
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, najmä na druhý odsek jej článku 101,
   so zreteľom na schválenie Radou podľa článku 101 Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (1),
   keďže:

               (1)

               Rada 21. októbra 2013 poverila Komisiu, aby začala rokovania o vytvorení dohody o pokračovaní činnosti Medzinárodného strediska pre vedu a techniku medzi Európskou úniou a Euratomom ako jednou stranou a Gruzínskom, Japonskom, Nórskym kráľovstvom, Kirgizskou republikou, Arménskou republikou, Kazašskou republikou, Kórejskou republikou, Tadžickou republikou a Spojenými štátmi americkými.

               (2)

               Tieto rokovania boli úspešne ukončené 10. septembra 2015.

               (3)

               Dohoda bola podpísaná všetkými stranami 9. decembra 2015 v Astane v Kazachstane.

               (4)

               Dohoda sa vzťahuje aj na záležitosti patriace do právomoci Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.

               (5)

               Na uzatvorenie dohody sa vzťahuje samostatný postup, pokiaľ ide o otázky patriace do pôsobnosti Zmluvy o Európskej únii a Zmluvy o fungovaní Európskej únie.

               (6)

               Dohoda o pokračovaní činnosti Medzinárodného strediska pre vedu a techniku medzi Európskou úniou a Euratomom ako jednou stranou, Gruzínskom, Japonskom, Nórskym kráľovstvom, Kirgizskou republikou, Arménskou republikou, Kazašskou republikou, Kórejskou republikou, Tadžickou republikou a Spojenými štátmi americkými by sa mala uzatvoriť v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Uzatvorenie dohody o pokračovaní činnosti Medzinárodného strediska pre vedu a techniku medzi Európskou úniou a Euratomom ako jednou stranou a Gruzínskom, Japonskom, Nórskym kráľovstvom, Kirgizskou republikou, Arménskou republikou, Kazašskou republikou, Kórejskou republikou, Tadžickou republikou a Spojenými štátmi americkými (ďalej len „dohoda“), sa týmto schvaľuje v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.
   Znenie dohody je pripojené k rozhodnutiu Rady o uzatvorení dohody o pokračovaní (2).
   Článok 2
   Komisár zodpovedný za medzinárodnú spoluprácu a rozvoj sa týmto poveruje, aby v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu vykonal všetky potrebné kroky s cieľom vyjadriť súhlas Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu s tým, že bude touto dohodou viazané, a najmä uložil oznámenie stanovené v článku 18 dohody.

      V Bruseli 2. júna 2016

            Za Komisiu

            predseda

         Jean-Claude JUNCKER

      (1)  Rozhodnutie Rady (Euratom) 2015/1990 z 26. októbra 2015, ktorým sa schvaľuje, aby Európska komisia v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu uzatvorila Dohodu o pokračovaní činnosti Medzinárodného strediska pre vedu a techniku (Ú. v. EÚ L 290, 6.11.2015, s. 8).

      (2)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/248 zo 6. februára 2017, ktorým sa v mene Európskej únie schvaľuje uzatvorenie Dohody o pokračovaní činnosti Medzinárodného strediska pre vedu a techniku (pozri stranu 1 tohto úradného vestníka).


title: 2009/408/ES: Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady zo 6. mája 2009 o mobilizácii Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii podľa bodu 28 Medziinštitucionálnej dohody zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení

text:
               29.5.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 132/10

      ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY

   zo 6. mája 2009
   o mobilizácii Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii podľa bodu 28 Medziinštitucionálnej dohody zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení
   (2009/408/ES)
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu zo 17. mája 2006 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne a riadnom finančnom hospodárení (1), a najmä na jej bod 28,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1927/2006 z 20. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii (2), a najmä na jeho článok 12 ods. 3,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   keďže:

               (1)

               Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácií (ďalej len „fond“) sa zriadil s cieľom poskytovať dodatočnú podporu prepúšťaným pracovníkom, ktorí pociťujú dôsledky veľkých štrukturálnych zmien v usporiadaní svetového obchodu, a pomôcť pri ich opätovnom začleňovaní do trhu práce.

               (2)

               Medziinštitucionálna dohoda zo 17. mája 2006 umožňuje mobilizáciu fondu s ročným stropom vo výške 500 miliónov EUR.

               (3)

               Španielsko 29. decembra 2008 predložilo žiadosť o mobilizáciu prostriedkov z fondu v súvislosti s prepúšťaním v automobilovom priemysle. Táto žiadosť je v súlade s požiadavkami na stanovenie finančného príspevku, ako sa uvádza v článku 10 nariadenia (ES) č. 1927/2006. Komisia preto navrhuje uvoľniť sumu 2 694 300 EUR.

               (4)

               Komisia ďalej navrhuje uvoľniť z fondu sumu 690 000 EUR na technickú pomoc v súlade s článkom 8 nariadenia (ES) č. 1927/2006.

               (5)

               Fond by sa mal preto mobilizovať s cieľom poskytnúť finančný príspevok na žiadosť predloženú Španielskom, ako aj na riešenie potreby technickej pomoci,

         ROZHODLI TAKTO:
   Článok 1
   V rámci všeobecného rozpočtu Európskej únie na rozpočtový rok 2009 sa mobilizuje Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii s cieľom poskytnúť sumu 3 384 300 EUR vo forme viazaných a výdavkových rozpočtových prostriedkov.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.

      V Štrasburgu 6. mája 2009

            Za Európsky parlament

            predseda

         H.-G. PÖTTERING

            Za Radu

            predseda

         J. KOHOUT

      (1)  Ú. v. EÚ C 139, 14.6.2006, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 406, 30.12.2006, s. 1.


title: 2007/542/ES: Rozhodnutie Rady zo 16. júla 2007 , ktorým sa vymenúvajú štyria cyperskí členovia a štyria cyperskí náhradníci do Výboru regiónov

text:
               1.8.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 200/46

      ROZHODNUTIE RADY

   zo 16. júla 2007,
   ktorým sa vymenúvajú štyria cyperskí členovia a štyria cyperskí náhradníci do Výboru regiónov
   (2007/542/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 263,
   so zreteľom na návrh cyperskej vlády,
   keďže:

               (1)

               Rada 24. januára 2006 prijala rozhodnutie 2006/116/ES, ktorým sa vymenúvajú členovia a náhradníci Výboru regiónov na obdobie od 26. januára 2006 do 25. januára 2010 (1).

               (2)

               V dôsledku odstúpenia týchto pánov ZAMPELAS, SARIKASA, IACOVOU a ELENODOROU sa uvoľnili štyri miesta členov Výboru regiónov. V dôsledku skončenia funkčného obdobia pani PERICLEOUS a týchto pánov VIOLARIS, MICHAEL a KALLIS sa uvoľnili štyri miesta náhradníkov Výboru regiónov,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Do Výboru regiónov sa na zvyšný čas súčasného funkčného obdobia, ktoré trvá do 25. januára 2010, vymenúvajú:

               a)

               za členov:

                           —

                           pán Savvas ILIOFOTOU, starosta mesta Strovolos, ako náhrada za pána M. Michael ZAMPELAS,

                           —

                           pani Eleni LOUCAIDOU, mestská radná mesta Nikózia, ako náhrada za pána Fidias SARIKAS,

                           —

                           pán Savvas SAVVA, predseda obecnej rady obce Alassa, ako náhrada za pána Georg IACOUVOU,

                           —

                           pán Michalis EVTHYMIOU, predseda obecnej rady obce Koili, ako náhrada za pána Spyros ELENODOROU;

               b)

               za náhradníkov:

                           —

                           pán Andreas MOISEOS, starosta obce Larnaca, ako náhrada za pani Barabara PERICLEOUS,

                           —

                           pán Costas HADJIKAKOU, mestský radný mesta Famagusta, ako náhrada za pána Christakis VIOLARIS,

                           —

                           pán Ioannis LAZARIDES, predseda obecnej rady obce Psimolofou, ako náhrada za pána Dimitris MICHAEL,

                           —

                           pán Aris CONSTANTINOU, predseda obecnej rady obce Astromeritis, ako náhrada za pána Nikos KALLIS.

         Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 16. júla 2007

            Za Radu

            predseda

         J. SILVA

      (1)  Ú. v. EÚ L 56, 25.2.2006, s. 75.


title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 23. apríla 2009 o absolutóriu za plnenie rozpočtu Agentúry Európskej únie pre základné práva za rozpočtový rok 2007

text:
               26.9.2009

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 255/198

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 23. apríla 2009
   o absolutóriu za plnenie rozpočtu Agentúry Európskej únie pre základné práva za rozpočtový rok 2007
   (2009/681/ES)
   EURÓPSKY PARLAMENT,

               —

               so zreteľom na konečnú účtovnú závierku Agentúry Európskej únie pre základné práva za rozpočtový rok 2007 (1),

               —

               so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení ročnej účtovnej závierky Agentúry Európskej únie pre základné práva za rozpočtový rok 2007 spolu s odpoveďami agentúry (2),

               —

               so zreteľom na odporúčanie Rady z 10. februára 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               so zreteľom na Zmluvu o ES, a najmä na jej článok 276,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (3), a najmä na jeho článok 185,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 168/2007 z 15. februára 2007, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre základné práva (4), a najmä na jeho článok 21,

               —

               so zreteľom na nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a najmä na jeho článok 94,

               —

               so zreteľom na článok 71 a prílohu V k rokovaciemu poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanovisko Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci (A6-0176/2009),

               1.

               udeľuje riaditeľovi Agentúry Európskej únie pre základné práva absolutórium za plnenie rozpočtu agentúry za rozpočtový rok 2007;

               2.

               uvádza svoje poznámky v priloženom uznesení;

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie a uznesenie, ktoré je jeho neoddeliteľnou súčasťou, riaditeľovi Agentúry Európskej únie pre základné práva, Rade, Komisii a Dvoru audítorov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Hans-Gert PÖTTERING

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ C 278, 31.10.2008, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ C 311, 5.12.2008, s. 7.

      (3)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ L 53, 22.2.2007, s. 1.

      (5)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72.
   UZNESENIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 23. apríla 2009
   s poznámkami, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou rozhodnutia o absolutóriu za plnenie rozpočtu Agentúry Európskej únie pre základné práva za rozpočtový rok 2007
   EURÓPSKY PARLAMENT,

               —

               so zreteľom na konečnú účtovnú závierku Agentúry Európskej únie pre základné práva za rozpočtový rok 2007 (1),

               —

               so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení ročnej účtovnej závierky Agentúry Európskej únie pre základné práva za rozpočtový rok 2007 spolu s odpoveďami agentúry (2),

               —

               so zreteľom na odporúčanie Rady z 10. februára 2009 (5588/2009 – C6-0060/2009),

               —

               so zreteľom na Zmluvu o ES, a najmä na jej článok 276,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (3), a najmä na jeho článok 185,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 168/2007 z 15. februára 2007, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre základné práva (4), a najmä na jeho článok 21,

               —

               so zreteľom na nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a najmä na jeho článok 94,

               —

               so zreteľom na článok 71 a prílohu V k rokovaciemu poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanovisko Výboru pre občianske slobody, spravodlivosť a vnútorné veci (A6-0176/2009),

               A.

               keďže Európsky dvor audítorov (EDA) vyhlásil, že získal primeranú istotu o tom, že účtovná závierka za rozpočtový rok 2007 poskytuje spoľahlivé informácie a že príslušné operácie sú zákonné a riadne;

               B.

               keďže 22. apríla 2008 Európsky parlament udelil riaditeľovi Agentúry Európskej únie pre základné práva absolutórium za plnenie rozpočtu agentúry za rozpočtový rok 2006 (6);

               1.

               konštatuje, že nariadením (ES) č. 168/2007 sa zriadila Agentúra Európskej únie pre základné práva, ktorá je nástupcom Európskeho strediska pre monitorovanie rasizmu a xenofóbie (EUMC), s rozšírením jeho mandátu s účinnosťou od 1. marca 2007;

               2.

               pripomína, že agentúra by sa mala usilovať o dosiahnutie synergie a mala by zabrániť prekrývaniu s činnosťou ostatných inštitúcií pôsobiacich v oblasti ľudských práv, najmä Rady Európy, ako sa uvádza v uznesení Európskeho parlamentu zo 14. januára 2009 (7);

               3.

               vyjadruje poľutovanie nad tým, že termín na predloženie rozhodnutia Európskeho parlamentu o absolutóriu bol v článku 21 ods. 10 nariadenia (ES) č. 168/2007 stanovený na 30. apríla roku n + 2 a nebol harmonizovaný s novým termínom 15. mája roku n + 2, ktorý stanovuje zmenené a doplnené nariadenie (ES, Euratom) č. 2343/2002 (8);

               4.

               na základe správy agentúry o rozpočtovom a finančnom hospodárení za rok 2007 konštatuje, že agentúra začala používať ABAC (účtovníctvo na základe časového rozlíšenia) v auguste 2007;

               5.

               víta pripomienky EDA, že napriek transformácii EUMC na agentúru a výraznému zvýšeniu rozpočtu (14 200 000 EUR v porovnaní s 9 300 000 EUR pridelených EUMC v predchádzajúcom roku) boli v roku 2007 zaviazané takmer všetky rozpočtové prostriedky (13 900 000 EUR);

               6.

               berie na vedomie, že úrad OLAF začal vyšetrovanie týkajúce sa agentúry; vyzýva agentúru, a najmä jej riaditeľa, aby plne spolupracovala s úradom OLAF; žiada úrad OLAF, agentúru a Komisiu, aby čo najskôr informovali orgán udeľujúci absolutórium o výsledkoch vyšetrovania a o možných nadväzných opatreniach;

         Nedostatky v plnení rozpočtu v dôsledku transformácie EUMC na agentúru

               7.

               berie na vedomie zistenie EDA, že 7 500 000 EUR muselo byť prenesených v dôsledku rozšírenia mandátu agentúry v roku 2007, čo spôsobilo oneskorenie schválenia nového pracovného programu, vymenovania nového riaditeľa a vykonávania činností agentúry;

               8.

               vyzýva agentúru, aby vykompenzovala tieto oneskorenia a minimalizovala zrušenia prenesených rozpočtových prostriedkov, ako prisľúbila vo svojich odpovediach EDA, a aby v správe o rozpočtovom a finančnom hospodárení za rok 2008 informovala o dosiahnutom pokroku;

               9.

               berie na vedomie aj zistenie EDA, že agentúra prostredníctvom zmien a doplnení v rozpočte a rôznymi prevodmi znížila prostriedky v rozpočtových riadkoch na výdavky na zamestnancov o 798 000 EUR, čím sa vyhla zrušeniu nevyužitých rozpočtových prostriedkov na výdavky na zamestnancov;

               10.

               oceňuje odpoveď agentúry, že zmeny a doplnenia v rozpočte a prevody úzko súviseli s uvedenou transformáciou, a teda mali výnimočný charakter;

         Nedostatky v postupoch verejného obstarávania

               11.

               berie na vedomie zistenie EDA v súvislosti s jedným postupom verejného obstarávania, že uverejnená metóda hodnotenia nepriamo znížila pomerný význam kritéria ceny, čo mohlo odradiť niektorých potenciálnych uchádzačov a nebolo v súlade so zásadou riadneho finančného hospodárenia;

               12.

               akceptuje odpoveď agentúry, že hoci metóda, ktorú použila, bola v súlade s nariadením o rozpočtových pravidlách, agentúra zavedie novú metódu hodnotenia navrhovanú Komisiou, aby zabezpečila najlepší pomer kvality a ceny;

         Nadväzné opatrenia v súvislosti s predchádzajúcimi udeleniami absolutória

               13.

               pripomína, že v súvislosti s rozpočtovým rokom 2004 EDA vydal kvalifikované vyhlásenie o vierohodnosti pre EUMC v dôsledku nedostatkov v postupoch verejného obstarávania a že v súvislosti s rozpočtovými rokmi 2005 a 2006 EDA takisto uviedol kritické pripomienky k postupom verejného obstarávania;

               14.

               preto žiada agentúru, aby venovala osobitnú pozornosť zákonnosti svojich postupov verejného obstarávania;

               15.

               pokiaľ ide o ďalšie poznámky horizontálnej povahy, ktoré sú súčasťou rozhodnutia o absolutóriu, odvoláva sa na svoje uznesenie z 23. apríla 2009 o finančnom hospodárení a kontrole agentúr EÚ (9).

      (1)  Ú. v. EÚ C 278, 31.10.2008, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ C 311, 5.12.2008, s. 7.

      (3)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ L 53, 22.2.2007, s. 1.

      (5)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Ú. v. EÚ L 88, 31.3.2009, s. 142.

      (7)  Prijaté texty, P6_TA(2009)0019.

      (8)  Nariadenie zmenené a doplnené nariadením Komisie (ES, Euratom) č. 652/2008 (Ú. v. EÚ L 181, 10.7.2008, s. 23).

      (9)  Pozri stranu 206 tohto úradného vestníka.


title: Rozhodnutie Komisie zo 14. januára 2013 o nominácii troch členov dozornej rady Európskej poradnej skupiny pre finančné výkazníctvo z oblasti verejnej politiky

text:
               9.2.2013

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 37/28

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   zo 14. januára 2013
   o nominácii troch členov dozornej rady Európskej poradnej skupiny pre finančné výkazníctvo z oblasti verejnej politiky
   2013/C 37/06
   EURÓPSKA KOMISIA,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   keďže:

               (1)

               V súlade s nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1606/2002 z 19. júla 2002 o uplatňovaní medzinárodných účtovných noriem (1) by pri posudzovaní medzinárodných účtovných štandardov mal Komisii poskytovať podporu a expertízu technický výbor pre účtovníctvo. Úlohu tohto technického výboru pre účtovníctvo plní Európska poradná skupina pre finančné výkazníctvo (EFRAG).

               (2)

               EFRAG zriadili v roku 2001 európske organizácie zastupujúce emitentov, investorov a účtovnícku profesiu, ktoré sa podieľajú na procese finančného výkazníctva.

               (3)

               Dozorná rada EFRAG-u zahŕňa štyroch členov z oblasti verejnej politiky, ktorí sú osobitne vyberaní na základe svojich skúseností v oblasti tvorby verejnej politiky buď na vnútroštátnej, alebo európskej úrovni. V súlade s oddielom 3.2 dodatku 1 k štatútu EFRAG-u z 11. júna 2009 je na Komisii, aby nominovala týchto členov z oblasti verejnej politiky. Členov dozornej rady EFRAG-u vymenúva valné zhromaždenie EFRAG-u.

               (4)

               Komisia vo svojom oznámení z 26. februára 2010 splnomocnila člena Komisie zodpovedného za vnútorný trh a služby prijať v jej mene a v rámci jej zodpovednosti opatrenia na nominovanie členov dozornej rady Európskej poradnej skupiny pre finančné výkazníctvo (EFRAG) z oblasti verejnej politiky na celé obdobie mandátu v rámci vykonávacieho nariadenia (ES) č. 1606/2002 (2).

               (5)

               Po verejnej výzve na predkladanie žiadostí (3) vybrala Komisia troch kandidátov, ktorých nominuje za členov dozornej rady EFRAG-u z oblasti verejnej politiky,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článok
   Komisia na vymenovanie za členov dozornej rady Európskej poradnej skupiny pre finančné výkazníctvo z oblasti verejnej politiky týmto nominuje tieto osoby:

               Carlo BIANCHERI

               Adriana DUȚESCU

               Carlos SORIA SENDRA

      V Bruseli 14. januára 2013

            Za Komisiu

         Michel BARNIER

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. ES L 243, 11.9.2002, s. 1.

      (2)  SEK(2010) 229; PV(2010)1907 v konečnom znení z 3. marca 2010, bod 14.5.

      (3)  Ú. v. EÚ C 93, 30.3.2012, s. 32.


title: Rozhodnutie Rady z 8. decembra 2003 o pristúpení Kanady k Dohode o založení Medzinárodného strediska pre vedu a techniku medzi Spojenými štátmi americkými, Japonskom, Ruskou federáciou, a vystupujúc ako jedna strana, Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu a Európskym hospodárskym spoločenstvom

text:
11/zv. 48             SK                                Úradný vestník Európskej únie                                                121

32003D0877

L 327/33                                            ÚRADNÝ VESTNÍK EURÓPSKEJ ÚNIE                                            16.12.2003

                                                   ROZHODNUTIE RADY
                                                    z 8. decembra 2003
              o pristúpení Kanady k Dohode o založení Medzinárodného strediska pre vedu a techniku medzi
              Spojenými štátmi americkými, Japonskom, Ruskou federáciou, a vystupujúc ako jedna strana, Európskym
                        spoločenstvom pre atómovú energiu a Európskym hospodárskym spoločenstvom

                                                           (2003/877/ES, Euratom)

RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,                                                     (3)    Spoločenstvá v riadiacej rade strediska sú zastúpené pred-
                                                                                sedníctvom Rady a Komisiou. Stanovisko spoločenstiev
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,                       v súvislosti s otázkami, ktoré vzniknú na základe článku
so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre                    XIII dohody, prijíma Rada a obvykle predkladá predsedníc-
atómovú energiu,                                                                tvo,

so zreteľom na nariadenie Rady (EHS) č. 3955/92 z 21. decem-
bra 1992 týkajúce sa uzavretia Dohody v mene Európskeho                  ROZHODLA TAKTO:
hospodárskeho spoločenstva o založení Medzinárodného centra
pre vedu a techniku medzi Spojenými štátmi americkými, Japon-
skom, Ruskou federáciou, a vystupujúc ako jedna strana, Európ-                                       Článok 1
skym spoločenstvom pre jadrovú energiu a Európskym hospodár-
skym spoločenstvom (1), a najmä na jej článok 3 ods. 1, 3 a 4,           Pristúpenie Kanady k Dohode o založení Medzinárodného
                                                                         strediska pre vedu a techniku medzi Spojenými štátmi
so zreteľom na oznámenie Komisie,                                        americkými, Japonskom, Ruskou federáciou, a vystupujúc ako
                                                                         jedna strana, Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu
keďže:                                                                   a Európskym hospodárskym spoločenstvom sa týmto mene
                                                                         spoločenstiev schvaľuje.
(1)      Medzi Európskym spoločenstvom pre atómovú energiu
         a Európskym hospodárskym spoločenstvom, vystupujú-
         cimi ako jedna strana, (ďalej ako „spoločenstvá“) sa uzatvo-                                Článok 2
         rila 21. decembra 1992 Dohoda o založení Medzinárod-            V riadiacej rade strediska predsedníctvo Rady vyjadrí súhlas
         ného strediska pre vedu a techniku medzi Spojenými              spoločenstiev s pristúpením Kanady k dohode.
         štátmi americkými, Japonskom, Ruskou federáciou (ďalej
         ako dohoda).
                                                                         V Bruseli 8. decembra 2003
(2)      28. marca 2003 Kanada oznámila Riaditeľskej rade Medzi-
         národného strediska pre vedu a techniku (ďalej „riadiaca                                            Za Radu
         Rada strediska“), že má v úmysle pristúpiť k dohode.
                                                                                predseda
         V súlade s článkom XIII dohody odsúhlasenie tohto pristú-
         penia je úlohou riadiacej rady strediska.                                                         F. FRATTINI

(1) Ú. v. ES L 409, 31.12.1992, s. 1.


title: 2012/58/EÚ: Rozhodnutie Rady z  23. januára 2012 o začatí automatizovanej výmeny údajov o DNA s Českou republikou

text:
               2.2.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 30/15

         ROZHODNUTIE RADY
   z 23. januára 2012
   o začatí automatizovanej výmeny údajov o DNA s Českou republikou
   (2012/58/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2008/615/SVV z 23. júna 2008 o zintenzívnení cezhraničnej spolupráce najmä v boji proti terorizmu a cezhraničnej trestnej činnosti (1), a najmä na jeho článok 2 ods. 3 a článok 25,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2008/616/SVV z 23. júna 2008 o vykonávaní rozhodnutia 2008/615/SVV (2), a najmä na jeho článok 20 a kapitolu 4 prílohy,
   keďže:

               (1)

               Podľa Protokolu o prechodných ustanoveniach, ktorý je pripojený k Zmluve o Európskej únii, Zmluve o fungovaní Európskej únie a Zmluve o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, sa právne účinky aktov inštitúcií, orgánov, úradov a agentúr Únie prijatých pred nadobudnutím platnosti Lisabonskej zmluvy zachovajú tak dlho, pokým sa tieto akty vykonávaním zmlúv nezrušia, nevyhlásia za neplatné alebo nezmenia a nedoplnia.

               (2)

               Preto je článok 25 rozhodnutia 2008/615/SVV uplatniteľný a Rada musí jednomyseľne rozhodnúť o tom, či členské štáty vykonali ustanovenia kapitoly 6 uvedeného rozhodnutia.

               (3)

               V článku 20 rozhodnutia 2008/616/SVV sa stanovuje, že rozhodnutia uvedené v článku 25 ods. 2 rozhodnutia 2008/615/SVV sa majú prijať na základe hodnotiacej správy vypracovanej na základe dotazníka. Hodnotiaca správa má byť v prípade automatizovanej výmeny údajov v súlade s kapitolou 2 rozhodnutia 2008/615/SVV založená na hodnotiacej návšteve a skúšobnej prevádzke.

               (4)

               Česká republika informovala Generálny sekretariát Rady o vnútroštátnych súboroch s analýzou DNA, na ktoré sa vzťahujú články 2 až 6 rozhodnutia 2008/615/SVV, a o podmienkach automatizovaného vyhľadávania podľa článku 3 ods. 1 uvedeného rozhodnutia v súlade s článkom 36 ods. 2 uvedeného rozhodnutia.

               (5)

               Podľa kapitoly 4 bodu 1.1 prílohy k rozhodnutiu 2008/616/SVV sa dotazník, ktorý pripravila príslušná pracovná skupina Rady, týka každej automatizovanej výmeny údajov a členský štát má naň odpovedať hneď, ako bude presvedčený, že spĺňa predpoklady na výmenu údajov v príslušnej kategórii.

               (6)

               Česká republika vyplnila dotazník o ochrane údajov a dotazník o výmene údajov o DNA.

               (7)

               Česká republika úspešne uskutočnila skúšobnú prevádzku spolu so Slovenskom.

               (8)

               V Českej republike sa uskutočnila hodnotiaca návšteva a správu o nej vypracoval slovenský hodnotiaci tím, ktorý ju zaslal príslušnej pracovnej skupine Rady.

               (9)

               Celková hodnotiaca správa, v ktorej sa zhrnuli výsledky dotazníka, hodnotiacej návštevy a skúšobnej prevádzky týkajúce sa výmeny údajov o DNA, sa predložila Rade,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Na účely automatizovaného vyhľadávania a porovnávania údajov o DNA Česká republika vykonala v plnom rozsahu všeobecné ustanovenia o ochrane údajov uvedené v kapitole 6 rozhodnutia 2008/615/SVV a je oprávnená dostávať a poskytovať osobné údaje podľa článkov 3 a 4 uvedeného rozhodnutia odo dňa nadobudnutia účinnosti tohto rozhodnutia.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 23. januára 2012

            Za Radu

            predsedníčka

         M. GJERSKOV

      (1)  Ú. v. EÚ L 210, 6.8.2008, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 210, 6.8.2008, s. 12.


title: 2012/22/EÚ: Rozhodnutie Rady z  12. decembra 2011 o pristúpení Európskej únie k protokolu z roku 2002 k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974, s výnimkou jeho článkov 10 a 11

text:
               12.1.2012

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 8/1

         ROZHODNUTIE RADY
   z 12. decembra 2011
   o pristúpení Európskej únie k protokolu z roku 2002 k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974, s výnimkou jeho článkov 10 a 11
   (2012/22/EÚ)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2 v spojení s článkom 218 ods. 6 písm. a) a článkom 218 ods. 8 prvým pododsekom,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   so zreteľom na súhlas Európskeho parlamentu,
   keďže:

               (1)

               Protokolom z roku 2002 k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974 (ďalej len „Aténsky protokol“) sa výrazne vylepšuje režim, ktorý sa týka zodpovednosti prepravcov a odškodnenia cestujúcich po mori. Stanovuje sa v ňom najmä prísna zodpovednosť prepravcu, vrátane povinného poistenia, s právom na priamu žalobu proti poisťovateľom až do určenej sumy, ako aj pravidlá o súdnej právomoci a o uznávaní a výkone rozsudkov. Aténsky protokol je preto v súlade s cieľom Únie zlepšiť právny režim týkajúci sa zodpovednosti prepravcov.

               (2)

               Aténskym protokolom sa upravuje Aténsky dohovor o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974 (ďalej len „Aténsky dohovor“), pričom v jeho článku 15 sa ustanovuje, že zmluvné strany Aténskeho protokolu tieto dva nástroje chápu a vykladajú spolu ako jeden jediný dokument.

               (3)

               Väčšina pravidiel Aténskeho protokolu sa začlenila do právnych predpisov Únie prostredníctvom nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 z 23. apríla 2009 o zodpovednosti osobných prepravcov v preprave po mori v prípade nehôd (1). Únia teda uplatnila svoju právomoc, pokiaľ ide o záležitosti, ktoré sa upravujú uvedeným nariadením. Členské štáty si však ponechávajú svoju právomoc, pokiaľ ide o niekoľko ustanovení Aténskeho protokolu, ako napríklad doložku o neuplatňovaní (opt-out), podľa ktorej môžu stanoviť vyššie limity zodpovednosti ako tie, ktoré sú stanovené v Aténskom protokole. Záležitosti, ktoré patria do právomoci členských štátov podľa Aténskeho protokolu sú prepojené so záležitosťami, ktoré patria do výlučnej právomoci Únie. Z tohto dôvodu by preto členské štáty v záležitostiach patriacich do ich právomoci podľa Aténskeho protokolu mali konať koordinovaným spôsobom so zreteľom na zásadu lojálnej spolupráce.

               (4)

               Aténsky protokol môžu ratifikovať, prijať, schváliť alebo k nemu pristúpiť štáty a organizácie regionálnej ekonomickej integrácie tvorené zvrchovanými štátmi, ktoré na tieto organizácie preniesli právomoc v určitých záležitostiach, ktoré upravuje Aténsky protokol.

               (5)

               Podľa článku 17 ods. 2 písm. b) a článku 19 Aténskeho protokolu môžu Aténsky protokol uzavrieť organizácie regionálnej ekonomickej integrácie.

               (6)

               Právny výbor Medzinárodnej námornej organizácie prijal v októbri 2006 výhradu a usmernenia na vykonávanie Aténskeho dohovoru (ďalej len „usmernenia IMO“), aby sa v rámci Aténskeho dohovoru riešili niektoré otázky, najmä náhrada škody, ktorá vznikla v súvislosti s terorizmom.

               (7)

               V prílohách k nariadeniu (ES) č. 392/2009 sa uvádzajú príslušné ustanovenia konsolidovanej verzie Aténskeho dohovoru zmeneného a doplneného Aténskym protokolom a usmerneniami IMO.

               (8)

               V zmysle článku 19 Aténskeho protokolu musí organizácia regionálnej ekonomickej integrácie v čase podpísania, ratifikácie, prijatia, schválenia alebo pristúpenia vydať vyhlásenie o rozsahu svojej právomoci vzhľadom na záležitosti, ktoré upravuje tento Aténsky protokol.

               (9)

               Z toho dôvodu by Únia mala pristúpiť k Aténskemu protokolu, pričom by mala vzniesť výhradu uvedenú v usmerneniach IMO. Táto výhrada by sa nemala vykladať ako zmena súčasného rozdelenia právomocí medzi Úniou a členskými štátmi v oblasti osvedčovania a kontrol štátnymi orgánmi.

               (10)

               Niektoré ustanovenia Aténskeho protokolu upravujú justičnú spoluprácu v občianskych veciach, a preto patria do rozsahu pôsobnosti časti III hlavy V Zmluvy o fungovaní EÚ. V súvislosti s uvedenými ustanoveniami sa prijme osobitné rozhodnutie paralelne s týmto rozhodnutím.

               (11)

               Členské štáty, ktoré majú Aténsky protokol ratifikovať alebo k nemu pristúpiť, by tak mali podľa možnosti urobiť súčasne. Členské štáty by si preto mali vymieňať informácie o stave svojich procesov ratifikácie alebo pristúpenia s cieľom pripraviť, pokiaľ je to možné, súčasné uloženie listín o ratifikácii alebo pristúpení. Členské štáty by pri ratifikácii Aténskeho protokolu alebo pristúpení k nemu mali vzniesť výhradu uvedenú v usmerneniach IMO,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Týmto sa v mene Európskej únie schvaľuje pristúpenie Európskej únie k protokolu z roku 2002 k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974 (ďalej len „Aténsky protokol“), pokiaľ ide o záležitosti, ktoré patria do výlučnej právomoci Únie, s výnimkou jeho článkov 10 a 11.
   Text protokolu sa s výnimkou článkov 10 a 11 nachádza v prílohe.
   Článok 2
   1.   Týmto sa predseda Rady oprávňuje určiť osobu alebo osoby splnomocnenú(-é) na uloženie listiny o pristúpení Únie k Aténskemu protokolu v súlade s článkom 17 ods. 2 písm. c), článkom 17 ods. 3 a článkom 19 uvedeného protokolu.
   2.   Únia v čase uloženia listiny o pristúpení vydá toto vyhlásenie o právomoci:

                  „1.

                  V článku 19 Aténskeho protokolu z roku 2002 k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974 sa ustanovuje, že organizácie regionálnej ekonomickej integrácie tvorené zvrchovanými štátmi, ktoré preniesli právomoci týkajúce sa určitých záležitostí upravovaných uvedeným protokolom na uvedené organizácie, môžu podpísať uvedený protokol pod podmienkou, že vydajú vyhlásenie podľa uvedeného článku. Únia sa rozhodla pristúpiť k Aténskemu protokolu, a preto vydáva toto vyhlásenie.

                  2.

                  V súčasnosti sú členskými štátmi Európskej únie Belgické kráľovstvo, Bulharská republika, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Estónska republika, Írsko, Helénska republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Talianska republika, Cyperská republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Maďarská republika, Malta, Holandské kráľovstvo, Rakúska republika, Poľská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska republika, Švédske kráľovstvo a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska.

                  3.

                  Toto vyhlásenie sa neuplatňuje na územia členských štátov Európskej únie, v ktorých sa neuplatňuje Zmluva o fungovaní Európskej únie (ZFEÚ), a nie sú ním dotknuté akty alebo pozície, ktoré môžu v rámci protokolu prijať dotknuté členské štáty v mene a v záujme týchto území.

                  4.

                  Členské štáty Európskej únie preniesli výlučnú právomoc na Úniu, pokiaľ ide o opatrenia prijaté na základe článku 100 ZFEÚ. Takéto opatrenia boli prijaté v súvislosti s článkami 1 a 1a, článkom 2 ods. 2, článkami 3 až 16 a článkami 18, 20 a 21 Aténskeho dohovoru zmeneného a doplneného Aténskym protokolom a ustanoveniami usmernení IMO, prostredníctvom nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 392/2009 z 23. apríla 2009 o zodpovednosti osobných prepravcov v preprave po mori v prípade nehôd.

                  5.

                  Výkon právomoci, ktorú na Európsku úniu členské štáty previedli podľa ZFEÚ, podlieha z hľadiska svojej podstaty neustálemu vývoju. V rámci ZFEÚ môžu príslušné inštitúcie prijímať rozhodnutia, ktorými sa určuje rozsah právomoci Európskej únie. Európska únia si preto vyhradzuje právo toto vyhlásenie zodpovedajúcim spôsobom zmeniť a doplniť, čo však nie je nevyhnutnou podmienkou pre výkon jej právomoci v záležitostiach upravených Aténskym protokolom. Európsky únia oznámi zmenu a doplnenie tohto vyhlásenia generálnemu tajomníkovi Medzinárodnej námornej organizácie.“.

   3.   Osoba alebo osoby určená(-é) podľa odseku 1 tohto článku vznesie(-ú) pri ukladaní listiny o pristúpení Únie k Aténskemu protokolu výhradu uvedenú v usmerneniach IMO.
   Článok 3
   Únia uloží svoju listinu o pristúpení k Aténskemu protokolu do 31. decembra 2011.
   Článok 4
   1.   Členské štáty podniknú kroky potrebné na uloženie listiny o ratifikácii Aténskeho protokolu alebo o pristúpení k nemu v primeranej lehote a pokiaľ možno do 31. decembra 2011.
   2.   Členské štáty vznesú pri ukladaní svojich listín o ratifikácii Aténskeho protokolu alebo o pristúpení k nemu výhradu uvedenú v usmerneniach IMO.

      V Bruseli 12. decembra 2011

            Za Radu

            predseda

         S. NOWAK

      (1)  Ú. v. EÚ L 131, 28.5.2009, s. 24.

      PRÍLOHA

         PREKLAD
         PROTOKOL Z ROKU 2002 K ATÉNSKEMU DOHOVORU O PREPRAVE CESTUJÚCICH A ICH BATOŽINY PO MORI Z ROKU 1974
         ZMLUVNÉ ŠTÁTY TOHTO PROTOKOLU,
         POVAŽUJÚC za potrebné revidovať Aténsky dohovor o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori, podpísaný 13. decembra 1974 v Aténach, aby sa ustanovila lepšia náhrada, zaviedla prísna zodpovednosť a zjednodušený postup aktualizácie limitných súm a zabezpečilo povinné poistenie v prospech cestujúcich,
         PRIPOMÍNAJÚC, že protokolom z roku 1976 k dohovoru sa namiesto zlatého franku ako účtovná jednotka zaviedli zvláštne práva čerpania,
         BERÚC NA VEDOMIE, že protokol z roku 1976 k dohovoru, ktorým sa ustanovuje lepšia náhrada a zjednodušený postup aktualizácie limitov, nenadobudol platnosť,
         SA DOHODLI takto:
         Článok 1
         Na účely tohto protokolu:

                     1.

                     „dohovor“ je Aténsky dohovor o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974;

                     2.

                     „organizácia“ je Medzinárodná námorná organizácia;

                     3.

                     „generálny tajomník“ je generálny tajomník organizácie.

               Článok 2
         V článku 1 dohovoru sa bod 1 nahrádza takto:

                        „1.

                                    a)

                                    „prepravca“ je osoba, ktorá uzatvorila zmluvu o preprave alebo v ktorej mene bola zmluva o preprave uzatvorená, bez ohľadu na to, či prepravu skutočne vykonáva táto osoba alebo vykonávajúci prepravca;

                                    b)

                                    „vykonávajúci prepravca“ je osoba odlišná od prepravcu, ktorá je vlastníkom, nájomcom alebo prevádzkovateľom lode a ktorá skutočne vykonáva celú prepravu alebo jej časť, a

                                    c)

                                    „dopravca“ je vykonávajúci prepravca alebo prepravca, ktorý skutočne vykonáva celú prepravu alebo jej časť.“.

         Článok 3
         1.   V článku 1 dohovoru sa bod 10 nahrádza takto:

            „10.   „organizácia“ je Medzinárodná námorná organizácia.“.

         2.   Do článku 1 dohovoru sa vkladá tento nový bod 11:

            „11.   „generálny tajomník“ je generálny tajomník organizácie.“.

         Článok 4
         Článok 3 dohovoru sa nahrádza takto:

            „Článok 3
            Zodpovednosť prepravcu
            1.   Prepravca zodpovedá za škodu v prípade smrti alebo zranenia cestujúceho, spôsobenú v dôsledku mimoriadnej udalosti lode, do výšky 250 000 účtovných jednotiek za takého cestujúceho v každom jednotlivom prípade, pokiaľ prepravca nepreukáže, že udalosť:

                        a)

                        nastala v dôsledku vojnového aktu, nepriateľského aktu, občianskej vojny, povstania alebo prírodného javu výnimočného, neodvrátiteľného a neprekonateľného charakteru alebo

                        b)

                        bola v plnom rozsahu spôsobená konaním alebo opomenutím tretej strany uskutočneným s úmyslom spôsobiť udalosť.

                  Prepravca zodpovedá za škodu aj v rozsahu, ktorý presahuje uvedený limit, pokiaľ nepreukáže, že udalosť, ktorá škodu spôsobila, nenastala v dôsledku zavinenia alebo nedbanlivosti prepravcu.
            2.   Prepravca zodpovedá za škodu v prípade smrti alebo zranenia cestujúceho, ktorá nebola spôsobená mimoriadnou udalosťou lode, ak bola udalosť, ktorá zapríčinila škodu, spôsobená zavinením alebo nedbanlivosťou prepravcu. Dôkazné bremeno týkajúce sa zavinenia alebo nedbanlivosti znáša osoba, ktorá si uplatňuje nárok.
            3.   Prepravca zodpovedá za škodu spôsobenú v prípade straty alebo poškodenia príručnej batožiny, ak udalosť, ktorá škodu spôsobila, nastala zavinením alebo nedbanlivosťou prepravcu. V prípade škody spôsobenej mimoriadnou udalosťou lode sa predpokladá zavinenie alebo nedbanlivosť prepravcu.
            4.   Prepravca zodpovedá za škodu spôsobenú v prípade straty alebo poškodenia inej ako príručnej batožiny, pokiaľ nepreukáže, že udalosť, ktorá spôsobila škodu, nenastala v dôsledku zavinenia alebo nedbanlivosti prepravcu.
            5.   Na účely tohto článku:

                        a)

                        „mimoriadna udalosť lode“ je stroskotanie, prevrhnutie, zrážka alebo nabehnutie lode na plytčinu, výbuch alebo požiar na lodi alebo porucha lode;

                        b)

                        „zavinenie alebo nedbanlivosť prepravcu“ zahŕňa zavinenie alebo nedbanlivosť zamestnancov prepravcu pri plnení ich pracovných úloh;

                        c)

                        „porucha lode“ je akákoľvek funkčná porucha, zlyhanie alebo nedodržanie platných bezpečnostných predpisov v súvislosti s ktoroukoľvek časťou lode alebo jej zariadením, keď sa používa na únik, evakuáciu, nalodenie a vylodenie cestujúcich; alebo keď sa používa na pohon, kormidlovanie, bezpečnú navigáciu, uväzovanie, kotvenie, priplávanie do prístaviska alebo kotviska alebo vyplávanie z neho alebo na kontrolu poškodenia po zaplavení; alebo ak sa používa na spustenie záchranných prostriedkov a

                        d)

                        „škoda“ nezahŕňa náhradu škody s odradzujúcimi účinkami alebo exemplárnu náhradu škody.

                  6.   Zodpovednosť prepravcu podľa tohto článku sa vzťahuje iba na škody spôsobené udalosťami, ktoré nastali v priebehu prepravy. Dôkazné bremeno, že udalosť, ktorá spôsobila škodu, nastala v priebehu prepravy, a dôkazné bremeno týkajúce sa rozsahu škody znáša osoba, ktorá si uplatňuje nárok.
            7.   Žiadnym ustanovením tohto protokolu nie je dotknuté právo prepravcu vymáhať náhradu od tretej strany alebo práva na obhajobu založenú na spoluzavinení z nedbanlivosti podľa článku 6 tohto dohovoru. Žiadnym ustanovením tohto protokolu nie je dotknuté právo na obmedzenie zodpovednosti podľa článkov 7 alebo 8 tohto dohovoru.
            8.   Prezumpcia zavinenia alebo nedbanlivosti strany alebo skutočnosť, že strana nesie dôkazné bremeno, nebráni tomu, aby sa zvážili dôkazy v prospech tejto strany.“.

         Článok 5
         Do dohovoru sa vkladá tento nový článok 4a:

            „Článok 4a
            Povinné poistenie
            1.   Ak sú cestujúci prepravovaní na palube lode registrovanej v zmluvnom štáte, ktorá má licenciu na prepravu viac ako dvanástich cestujúcich, a ak sa uplatňuje tento dohovor, každý dopravca je poistený alebo iným spôsobom finančne zabezpečený, napríklad formou záruky banky alebo podobnej finančnej inštitúcie, na pokrytie zodpovednosti podľa tohto dohovoru pre prípad smrti a zranenia cestujúcich. Limit povinného poistenia alebo iného finančného zabezpečenia nesmie byť nižší ako 250 000 účtovných jednotiek za cestujúceho v každom jednotlivom prípade.
            2.   Osvedčenie, ktorým sa potvrdzuje, že poistenie alebo iné finančné zabezpečenie je platné v súlade s ustanoveniami tohto dohovoru, sa vydáva pre každú loď po tom, ako príslušný orgán zmluvného štátu rozhodne, že požiadavky podľa odseku 1 boli splnené. Pokiaľ ide o loď zaregistrovanú v zmluvnom štáte, takéto osvedčenie vydáva alebo potvrdzuje príslušný orgán štátu, v ktorom je loď registrovaná; pokiaľ ide o loď, ktorá nie je zaregistrovaná v zmluvnom štáte, môže ho vydať alebo potvrdiť príslušný orgán ktoréhokoľvek zmluvného štátu. Toto osvedčenie je vo formáte podľa vzoru uvedeného v prílohe k tomuto dohovoru a obsahuje tieto údaje:

                        a)

                        meno lode, rozlišujúce číslo alebo písmená a prístav registrácie;

                        b)

                        meno a hlavné miesto podnikania dopravcu;

                        c)

                        identifikačné číslo lode IMO;

                        d)

                        typ a trvanie zabezpečenia;

                        e)

                        názov a hlavné miesto podnikania poisťovateľa alebo inej osoby, ktorá poskytla finančné zabezpečenie, a v prípade potreby miesto podnikania, kde bolo uzatvorené poistenie alebo dohodnuté iné finančné zabezpečenie, a

                        f)

                        doba platnosti osvedčenia, ktorá nesmie byť dlhšia ako doba platnosti poistenia alebo iného finančného zabezpečenia.

                        3.

                                    a)

                                    Zmluvný štát môže splnomocniť na vydávanie osvedčení ním uznanú inštitúciu alebo organizáciu. Táto inštitúcia alebo organizácia informuje tento štát o vydaní každého osvedčenia. Zmluvný štát vo všetkých prípadoch ručí v plnom rozsahu za úplnosť a správnosť takto vydaného osvedčenia a zaväzuje sa, že prijme opatrenia potrebné na splnenie tejto povinnosti.

                                    b)

                                    Zmluvný štát informuje generálneho tajomníka o:

                                                i)

                                                konkrétnych povinnostiach a podmienkach viažucich sa na oprávnenie delegované na ním uznanú inštitúciu alebo organizáciu;

                                                ii)

                                                odňatí takého oprávnenia a

                                                iii)

                                                dátume nadobudnutia účinnosti takého oprávnenia alebo odňatia takého oprávnenia.

                                          Delegované oprávnenie nadobudne účinnosť najskôr tri mesiace od dátumu jeho oznámenia generálnemu tajomníkovi.

                                    c)

                                    Inštitúcia alebo organizácia, ktorá je splnomocnená vydávať osvedčenia v súlade s týmto odsekom, musí byť prinajmenšom splnomocnená odnímať tieto osvedčenia v prípade nedodržiavania podmienok, za ktorých boli osvedčenia vydané. Inštitúcia alebo organizácia vo všetkých prípadoch oznámi také odňatie osvedčenia štátu, v ktorého mene bolo osvedčenie vydané.

                  4.   Osvedčenie sa vystavuje v úradnom jazyku alebo jazykoch vydávajúceho štátu. Ak použitým jazykom nie je angličtina, francúzština alebo španielčina, text musí obsahovať preklad do jedného z týchto jazykov, a ak sa tak štát rozhodne, jeho úradný jazyk nie je potrebný.
            5.   Osvedčenie sa musí nachádzať na palube lode a kópia musí byť uložená u orgánov, ktoré vedú záznam o registrácii lode alebo, ak loď nie je zaregistrovaná v zmluvnom štáte, u orgánu štátu, ktorý osvedčenie vydal alebo osvedčil.
            6.   Poistenie alebo iné finančné zabezpečenie nespĺňa požiadavky podľa tohto článku v prípade, že môže zaniknúť z iných dôvodov, ako je uplynutie doby platnosti poistenia alebo zabezpečenia uvedenej v osvedčení, pred uplynutím troch mesiacov od dátumu, keď bolo orgánom uvedeným v odseku 5 doručené oznámenie o jeho skončení, ak nebolo týmto orgánom osvedčenie odovzdané alebo ak nebolo v uvedenom období vydané nové osvedčenie. Predchádzajúce ustanovenia sa obdobne vzťahujú na akúkoľvek zmenu, ktorá má za následok, že poistenie alebo iné finančné zabezpečenie prestane spĺňať požiadavky podľa tohto článku.
            7.   Štát, v ktorom je loď zaregistrovaná, určí v súlade s ustanoveniami tohto článku podmienky vydávania a platnosti osvedčení.
            8.   Nič v tomto dohovore nie je možné vykladať tak, aby to bránilo zmluvnému štátu spoliehať sa na informácie získané od iných štátov, organizácie alebo od iných medzinárodných organizácií, ktoré sa týkajú finančnej situácie poskytovateľov poistenia alebo iného finančného zabezpečenia na účely tohto dohovoru. V takých prípadoch nie je zmluvný štát, ktorý sa spolieha na také informácie, zbavený zodpovednosti, ktorá sa naň vzťahuje ako na štát, ktorý vydal osvedčenie.
            9.   Ostatné zmluvné štáty uznávajú na účely tohto dohovoru osvedčenia vydané alebo osvedčené na základe splnomocnenia zmluvného štátu a priznávajú im rovnaký účinok ako nimi vydaným alebo osvedčeným osvedčeniam, a to aj v prípade, ak boli vydané alebo osvedčené v súvislosti s loďou nezaregistrovanou v zmluvnom štáte. Zmluvný štát môže kedykoľvek požiadať o konzultáciu štát, ktorý vydal alebo osvedčil osvedčenie, ak sa domnieva, že poisťovateľ alebo ručiteľ uvedený v poistnom osvedčení nie je finančne spôsobilý splniť záväzky, ktoré ukladá tento dohovor.
            10.   Akýkoľvek nárok na odškodné pokrytý poistením alebo iným finančným zabezpečením v súlade s týmto článkom je možné priamo uplatniť u poisťovateľa alebo inej osoby, ktorá poskytla finančné zabezpečenie. V takom prípade sa ako limit zodpovednosti poisťovateľa alebo inej osoby, ktorá poskytla finančné zabezpečenie, uplatňuje suma stanovená v odseku 1, a to aj vtedy, ak prepravca alebo vykonávajúci prepravca nemá nárok na obmedzenie zodpovednosti. Odporca sa ďalej môže uplatniť námietky (iné ako úpadok alebo likvidácia), ktoré by v súlade s týmto dohovorom mohol uplatniť prepravca uvedený v odseku 1. Okrem toho môže odporca uplatniť námietku, že škoda bola spôsobená v dôsledku úmyselného zneužitia zo strany poisteného, nemôže však inú námietku, ktorú by mohol uplatniť odporca v konaní, ktoré by bolo začaté na podnet poisteného proti odporcovi. Odporca má v každom prípade právo vyžadovať, aby prepravca a vykonávajúci prepravca boli účastníkmi konania.
            11.   Každá suma ustanovená v rámci poistenia alebo iného finančného zabezpečenia uzavretého v súlade s odsekom 1 je určená výhradne na uspokojenie nárokov podľa tohto dohovoru a každá výplata takej sumy predstavuje plnenie záväzku vyplývajúceho z tohto dohovoru do výšky vyplatenej sumy.
            12.   Zmluvný štát nepovolí prevádzku lode plaviacej sa pod jeho vlajkou, na ktorú sa vzťahuje tento článok, kým nie je vydané osvedčenie podľa odseku 2 alebo 15.
            13.   Ak v tomto článku nie je ustanovené inak, každý zmluvný štát musí vo svojom vnútroštátnom práve zabezpečiť, aby poistenie alebo iné finančné zabezpečenie v rozsahu stanovenom v odseku 1 platilo pre každú loď, ktorá má licenciu na prepravu viac ako dvanástich cestujúcich, bez ohľadu na to, kde je registrovaná, a ktorá vstupuje do prístavu alebo odchádza z prístavu na jeho území.
            14.   Bez ohľadu na ustanovenia odseku 5 môže zmluvný štát oznámiť generálnemu tajomníkovi, že na účely odseku 13 sa od lodí nevyžaduje, aby mali na palube alebo aby predkladali osvedčenie vyžadované podľa odseku 2, keď vstupujú do prístavu alebo opúšťajú prístav na jeho území pod podmienkou, že zmluvný štát, ktorý vydal osvedčenie, informoval generálneho tajomníka, že vedie záznamy v elektronickej forme, ktoré sú dostupné všetkým zmluvným štátom, a ktorými sa potvrdzuje existencia osvedčenia a zmluvným štátom umožňuje plniť povinnosti podľa odseku 13.
            15.   Ak loď, ktorá je vo vlastníctve zmluvného štátu, nemá uzavreté poistenie alebo iné finančné zabezpečenie, ustanovenia tohto článku, ktoré sa toho týkajú, sa na takú loď nevzťahujú, loď však musí mať na palube osvedčenie vydané príslušnými orgánmi štátu registrácie, v ktorom je uvedené, že loď je vo vlastníctve tohto štátu a že zodpovednosť je pokrytá do výšky predpísanej v súlade s odsekom 1. Takéto osvedčenie v čo najväčšej miere zodpovedá vzoru predpísanému v odseku 2.“.

         Článok 6
         Článok 7 dohovoru sa nahrádza takto:

            „Článok 7
            Obmedzenie zodpovednosti za smrť a zranenie
            1.   Zodpovednosť prepravcu za smrť alebo zranenie cestujúceho podľa článku 3 v žiadnom prípade nepresiahne 400 000 účtovných jednotiek na jedného cestujúceho v každom jednotlivom prípade. Ak sa v súlade s právom súdu, ktorý vo veci koná, poskytuje náhradu škody vo forme pravidelných platieb, nesmie kapitálová hodnota takýchto platieb presiahnuť uvedený limit.
            2.   Zmluvný štát môže osobitnými ustanoveniami vnútroštátneho práva upraviť obmedzenie zodpovednosti stanovené v odseku 1 pod podmienkou, že prípadné vnútroštátne obmedzenie zodpovednosti nie je nižšie ako obmedzenie stanovené v odseku 1. Zmluvný štát, ktorý využije možnosť ustanovenú v tomto odseku, informuje generálneho tajomníka o prijatom obmedzení zodpovednosti alebo o skutočnosti, že žiadne obmedzenie nie je stanovené.“.

         Článok 7
         Článok 8 dohovoru sa nahrádza takto:

            „Článok 8
            Obmedzenie zodpovednosti za stratu alebo poškodenie batožiny a vozidiel
            1.   Zodpovednosť prepravcu za stratu alebo poškodenie príručnej batožiny nesmie v žiadnom prípade presiahnuť 2 250 účtovných jednotiek na cestujúceho a na prepravu.
            2.   Zodpovednosť prepravcu za stratu alebo poškodenie vozidiel vrátane všetkej batožiny prepravovanej vo vozidle nesmie v žiadnom prípade presiahnuť 12 700 účtovných jednotiek na vozidlo a na prepravu.
            3.   Zodpovednosť prepravcu za stratu alebo poškodenie inej batožiny ako je batožina uvedená v odsekoch 1 a 2 nesmie v žiadnom prípade presiahnuť 3 375 účtovných jednotiek na cestujúceho a na prepravu.
            4.   Prepravca a cestujúci sa môžu dohodnúť, že zodpovednosť prepravcu podlieha spoluúčasti cestujúceho nepresahujúcej 330 účtovných jednotiek v prípade poškodenia vozidla a 149 účtovných jednotiek za cestujúceho v prípade straty alebo poškodenia inej batožiny, taká suma sa odpočíta zo škody spôsobenej stratou alebo poškodením.“.

         Článok 8
         Článok 9 dohovoru sa nahrádza takto:

            „Článok 9
            Účtovná jednotka a prepočet
            1.   Účtovnou jednotkou uvádzanou v tomto dohovore sú zvláštne práva čerpania vymedzené Medzinárodným menovým fondom. Sumy uvedené v článku 3 ods. 1, článku 4a ods. 1, článku 7 ods. 1 a článku 8 sa prepočítavajú na národnú menu štátu súdu, ktorý koná vo veci, na základe hodnoty tejto meny vo vzťahu k zvláštnym právam čerpania v deň vydania rozhodnutia súdu alebo v deň, na ktorom sa strany dohodnú. Hodnota národnej meny zmluvného štátu, ktorý je členom Medzinárodného menového fondu, vyjadrená vo zvláštnych právach čerpania, sa vypočíta podľa metódy oceňovania uplatňovanej Medzinárodným menovým fondom na jeho operácie a transakcie, ktorá platí v príslušný deň. Hodnota národnej meny zmluvného štátu, ktorý nie je členom Medzinárodného menového fondu, vyjadrená vo zvláštnych právach čerpania, sa vypočíta spôsobom, ktorý stanoví tento zmluvný štát.
            2.   Napriek tomu štát, ktorý nie je členom Medzinárodného menového fondu a ktorého právo neumožňuje uplatňovanie ustanovení odseku 1, môže v čase ratifikácie, prijatia alebo schválenia tohto dohovoru alebo pristúpenia k nemu alebo kedykoľvek neskôr vyhlásiť, že účtovná jednotka uvedená v odseku 1 sa rovná 15 zlatým frankom. Zlatý frank uvedený v tomto odseku zodpovedá šesťdesiatpäť a pol miligramu zlata s rýdzosťou deväťsto tisícin. Prepočet zlatého franku na národnú menu sa uskutočňuje podľa práva dotknutého štátu.
            3.   Výpočet uvedený v poslednej vete odseku 1 a prepočet uvedený v odseku 2 sa uskutočňuje takým spôsobom, aby bola v národnej mene zmluvných štátov v čo najväčšej možnej miere vyjadrená rovnaká reálna hodnota súm uvedených v článku 3 ods. 1, článku 4a ods. 1, článku 7 ods. 1 a článku 8, k akej by sa dospelo na základe uplatňovania prvých troch viet odseku 1. Štáty oznámia generálnemu tajomníkovi spôsob výpočtu podľa odseku 1, prípadne výsledok prepočtu v odseku 2, pri uložení listiny o ratifikácii, prijatí, schválení tohto dohovoru alebo pristúpení k nemu a vždy, keď dôjde k zmene uvedeného výpočtu alebo prepočtu.“.

         Článok 9
         V článku 16 dohovoru sa odsek 3 nahrádza takto:

            „3.   Dôvody pre neplynutie a prerušenie premlčacích lehôt sa riadia právom súdu, ktorý vo veci koná, v žiadnom prípade však nie je možné podať žalobu podľa dohovoru po uplynutí ktorejkoľvek z týchto lehôt:

                        a)

                        päť rokov od dátumu vylodenia cestujúceho alebo od dátumu, keď sa vylodenie malo uskutočniť, podľa toho, ktorý dátum je neskorší; alebo, ak nasledujúca lehota uplynie skôr,

                        b)

                        tri roky od dátumu, keď sa žalobca dozvedel, alebo sa možno odôvodnene domnievať, že sa musel dozvedieť o zranení, strate alebo škode spôsobenej udalosťou.“.

         Článok 10
         [Znenie sa neuvádza.]
         Článok 11
         [Znenie sa neuvádza.]
         Článok 12
         Článok 18 dohovoru sa nahrádza takto:

            „Článok 18
            Neplatnosť zmluvných ustanovení
            Akékoľvek zmluvné ustanovenie prijaté predtým, ako došlo k udalosti, ktorá spôsobila smrť alebo zranenie cestujúceho alebo stratu alebo poškodenie batožiny cestujúceho, ktorého cieľom je zbaviť akúkoľvek osobu zodpovednú podľa tohto dohovoru zodpovednosti voči cestujúcemu alebo stanoviť nižší limit zodpovednosti, ako je limit stanovený v tomto dohovore, okrem prípadu podľa článku 8 ods. 4, a akékoľvek také ustanovenie, ktorého cieľom je presunúť dôkazné bremeno, ktoré znáša prepravca alebo vykonávajúci prepravca, alebo ustanovenie s účinkom, ktorý obmedzuje možnosti ustanovené v článku 17 ods. 1 alebo 2, je neplatné; neplatnosť takéhoto ustanovenia však nemá za následok neplatnosť zmluvy o preprave, ktorá naďalej podlieha ustanoveniam tohto dohovoru.“.

         Článok 13
         Článok 20 dohovoru sa nahrádza takto:

            „Článok 20
            Škoda spôsobená jadrovou haváriou
            Podľa tohto dohovoru nevzniká žiadna zodpovednosť za škodu spôsobenú jadrovou haváriou:

                        a)

                        ak za takú škodu zodpovedá prevádzkovateľ jadrového zariadenia buď podľa Parížskeho dohovoru o zodpovednosti tretích strán v oblasti jadrovej energie z 29. júla 1960 v znení Dodatkového protokolu z 28. januára 1964, alebo podľa Viedenského dohovoru o občianskoprávnej zodpovednosti za škody spôsobené jadrovou udalosťou z 21. mája 1963, alebo podľa akýchkoľvek jeho zmien alebo doplnení alebo protokolu k nemu, ktoré nadobudli platnosť alebo

                        b)

                        ak za takú škodu zodpovedá prevádzkovateľ jadrového zariadenia na základe vnútroštátneho právneho predpisu upravujúceho zodpovednosť za takú škodu za predpokladu, že taký právny predpis je v každom ohľade rovnako priaznivý pre osoby, ktoré môžu utrpieť škodu, ako Parížsky alebo Viedenský dohovor alebo akékoľvek jeho zmeny alebo doplnenia alebo protokol k nemu, ktoré nadobudli platnosť.“.

         Článok 14
         Vzor osvedčenia
         1.   Vzor osvedčenia uvedený v prílohe k tomuto protokolu sa vkladá ako príloha k dohovoru.
         2.   Do dohovoru sa vkladá tento nový článok 1a:

            „Článok 1a
            Príloha
            Príloha k tomuto dohovoru tvorí jeho neoddeliteľnú súčasť.“.

         Článok 15
         Výklad a vykonávanie
         1.   Pokiaľ ide o zmluvné strany tohto protokolu, dohovor a tento protokol sa chápu a vykladajú spolu ako jeden jediný písomný dokument.
         2.   Dohovor v znení revidovanom týmto protokolom sa vzťahuje len na nároky, ktoré vznikli zo skutočností, ku ktorým došlo po nadobudnutí platnosti tohto protokolu pre jednotlivé štáty.
         3.   Články 1 až 22 dohovoru v znení revidovanom týmto protokolom v spojení s článkami 17 až 25 tohto protokolu a prílohou k nemu predstavujú a nazývajú sa Aténsky dohovor o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 2002.
         Článok 16
         Do dohovoru sa vkladá tento nový článok 22a:

            „Článok 22
            Záverečné ustanovenia dohovoru
            Záverečnými ustanoveniami tohto dohovoru sú články 17 až 25 protokolu z roku 2002 k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori z roku 1974. Odkazy na zmluvné štáty, ktoré sú uvedené v tomto dohovore, sa považujú za odkazy na zmluvné štáty uvedeného protokolu.“.

         ZÁVEREČNÉ USTANOVENIA
         Článok 17
         Podpis, ratifikácia, prijatie, schválenie a pristúpenie
         1.   Tento protokol je otvorený na podpis v sídle organizácie od 1. mája 2003 do 30. apríla 2004 a potom zostáva otvorený na pristúpenie.
         2.   Štáty môžu vyjadriť svoj súhlas s tým, že budú viazané týmto protokolom:

                     a)

                     podpisom bez výhrady ratifikácie, prijatia alebo schválenia alebo

                     b)

                     podpisom s výhradou ratifikácie, prijatia alebo schválenia, po ktorom nasleduje ratifikácia, prijatie alebo schválenie, alebo

                     c)

                     pristúpením.

               3.   Ratifikácia, prijatie, schválenie alebo pristúpenie sa uskutoční uložením príslušnej listiny u generálneho tajomníka.
         4.   Každá listina o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení uložená po nadobudnutí platnosti zmien a doplnení k tomuto protokolu pre všetky existujúce zmluvné štáty alebo po uskutočnení všetkých opatrení potrebných na nadobudnutie platnosti zmien a doplnení pre tieto zmluvné štáty sa považuje za listinu, ktorá sa vzťahuje na tento protokol v znení jeho zmien a doplnení.
         5.   Štát môže vyjadriť svoj súhlas s tým, že bude viazaný týmto protokolom, len vtedy, ak ako zmluvná strana vypovie:

                     a)

                     Aténsky dohovor o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori uzavretý 13. decembra 1974 v Aténach;

                     b)

                     protokol k Aténskemu dohovoru o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori uzavretý 19. novembra 1976 v Londýne a

                     c)

                     protokol z roku 1990, ktorým sa mení a dopĺňa Aténsky dohovor o preprave cestujúcich a ich batožiny po mori, uzavretý 19. novembra 1990 v Londýne,

               s účinkom ku dňu nadobudnutia platnosti tohto protokolu pre daný štát v súlade s článkom 20.
         Článok 18
         Štáty s viac ako jedným právnym systémom
         1.   Ak má štát dva územné celky alebo viacero územných celkov, v ktorých sa na záležitosti, ktoré sú predmetom úpravy tohto protokolu, uplatňujú rôzne právne systémy, môže taký štát v čase podpisu, ratifikácie, prijatia, schválenia alebo pristúpenia vyhlásiť, že tento protokol sa vzťahuje na všetky jeho územné celky alebo iba na jeden alebo viaceré z nich, a toto vyhlásenie môže kedykoľvek zmeniť tým, že predloží iné vyhlásenie.
         2.   Každé také vyhlásenie sa oznámi generálnemu tajomníkovi a výslovne sa v ňom uvedú územné celky, na ktoré sa vzťahuje tento protokol.
         3.   V súvislosti so zmluvným štátom, ktorý vydal také vyhlásenie:

                     a)

                     sa odkazy na štát, v ktorom je loď zaregistrovaná, a v súvislosti s osvedčením o povinnom poistení, odkazy na štát, ktorý osvedčenie vydal alebo osvedčil, považujú v prvom prípade za odkazy na územný celok, v ktorom je loď registrovaná, a v druhom prípade za odkazy na územný celok, ktorý osvedčenie vydáva alebo osvedčuje;

                     b)

                     odkazy na požiadavky podľa vnútroštátneho práva, na vnútroštátne obmedzenie zodpovednosti a na národnú menu sa považujú za odkazy na požiadavky podľa práva, na obmedzenie zodpovednosti a na menu príslušného územného celku a

                     c)

                     odkazy na súdy a na rozhodnutia, ktoré musia byť uznané v zmluvných štátoch, sa považujú za odkazy na súdy príslušného územného celku a na rozhodnutia, ktoré musia byť uznané v príslušnom územnom celku.

               Článok 19
         Organizácie regionálnej ekonomickej integrácie
         1.   Tento protokol môže podpísať, ratifikovať, prijať, schváliť alebo k nemu pristúpiť organizácia regionálnej ekonomickej integrácie, ktorú tvoria suverénne štáty, ktoré na túto organizáciu preniesli v určitých záležitostiach upravených týmto protokolom právomoc. Organizácia regionálnej hospodárskej integrácie, ktorá je zmluvnou stranou tohto protokolu, má práva a povinnosti štátu, ktorý je zmluvnou stranou, v takom rozsahu, v akom má táto organizácia regionálnej ekonomickej spolupráce právomoc v záležitostiach upravených týmto protokolom.
         2.   Ak organizácia regionálnej ekonomickej spolupráce vykonáva svoje hlasovacie právo v záležitostiach, ktoré patria do jej právomoci, jej počet hlasov sa rovná počtu jej členských štátov, ktoré sú zmluvnými stranami tohto protokolu a ktoré na ňu preniesli v príslušnej záležitosti právomoc. Organizácia regionálnej ekonomickej spolupráce nevykonáva svoje hlasovacie právo, ak hlasovacie právo vykonávajú jej členské štáty, a naopak.
         3.   V prípadoch, v ktorých je v tomto protokole relevantným faktorom počet zmluvných štátov, vrátane prípadov podľa článkov 20 a 23 tohto protokolu, nie však výlučne len v týchto prípadoch, sa organizácia regionálnej ekonomickej spolupráce nepočíta medzi zmluvné strany popri členských štátoch, ktoré sú zmluvnými štátmi.
         4.   Organizácia regionálnej ekonomickej spolupráce vydá v čase podpísania, ratifikácie, prijatia, schválenia alebo pristúpenia vyhlásenie pre generálneho tajomníka, v ktorom upresní záležitosti upravené týmto protokolom, v súvislosti s ktorými na ňu jej členské štáty, ktoré sú signatármi alebo zmluvnými stranami tohto protokolu, preniesli právomoc, a uvedie aj akékoľvek iné relevantné obmedzenia rozsahu tejto právomoci. Organizácia regionálnej ekonomickej spolupráce bezodkladne informuje generálneho tajomníka o akýchkoľvek zmenách v rozdelení právomoci vymedzenej vo vyhlásení podľa tohto odseku, vrátane nových prípadov prenesenia právomoci. Generálny tajomník každé také vyhlásenie sprístupní podľa článku 24 tohto protokolu.
         5.   V prípade zmluvných štátov, ktoré sú členskými štátmi organizácie regionálnej ekonomickej integrácie, ktorá je zmluvnou stranou tohto protokolu, sa predpokladá, že tieto štáty majú právomoc vo všetkých záležitostiach upravených týmto protokolom, v súvislosti s ktorými nebolo vydané osobitné vyhlásenie o prenesení právomoci na organizáciu podľa odseku 4.
         Článok 20
         Nadobudnutie platnosti
         1.   Tento protokol nadobúda platnosť dvanásť mesiacov od dátumu, keď 10 štátov podpísalo tento protokol bez výhrady ratifikácie, prijatia alebo schválenia, alebo uložilo listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení u generálneho tajomníka.
         2.   Pre každý štát, ktorý ratifikuje, prijme, schváli tento protokol alebo k nemu pristúpi po tom, čo boli splnené podmienky pre nadobudnutie platnosti podľa odseku 1, nadobudne tento protokol platnosť tri mesiace od dátumu, keď taký štát uloží príslušnú listinu, nie však skôr, ako dôjde k nadobudnutiu platnosti tohto protokolu v súlade s odsekom 1.
         Článok 21
         Vypovedanie
         1.   Ktorýkoľvek zmluvný štát môže vypovedať tento protokol kedykoľvek po dátume, ktorým tento protokol nadobudol pre tento štát platnosť.
         2.   Vypovedanie sa uskutoční uložením príslušnej listiny u generálneho tajomníka.
         3.   Vypovedanie nadobudne účinnosť dvanásť mesiacov od uloženia listiny o vypovedaní u generálneho tajomníka alebo uplynutím dlhšej lehoty uvedenej v listine o vypovedaní.
         4.   Vo vzťahu medzi zmluvnými štátmi tohto protokolu sa vypovedanie dohovoru v súlade s jeho článkom 25 ktorýmkoľvek zo zmluvných štátov nepovažuje za vypovedanie dohovoru v znení revidovanom týmto protokolom.
         Článok 22
         Revízia a zmena a doplnenie
         1.   Organizácia môže zvolať konferenciu na účely revízie alebo zmeny a doplnenia tohto protokolu.
         2.   Organizácia zvolá konferenciu zmluvných štátov tohto protokolu na účely revízie alebo zmeny a doplnenia tohto protokolu na žiadosť najmenej jednej tretiny zmluvných štátov.
         Článok 23
         Zmena limitov
         1.   Bez toho, aby boli dotknuté ustanovenia článku 22, osobitný postup v tomto článku sa uplatňuje výhradne na účely zmeny limitov stanovených v článku 3 ods. 1, článku 4a ods. 1, článku 7 ods. 1 a v článku 8 dohovoru v znení revidovanom týmto protokolom.
         2.   Na žiadosť najmenej polovice zmluvných štátov tohto protokolu, v žiadnom prípade však nie menej ako šiestich zmluvných štátov tohto protokolu, zašle generálny tajomník všetkým členom organizácie a všetkým zmluvným štátom každý návrh na zmenu limitov vrátane spoluúčastí stanovených v článku 3 ods. 1, článku 4a ods. 1, článku 7 ods. 1 a v článku 8 dohovoru v znení revidovanom týmto protokolom.
         3.   Všetky zmeny navrhnuté a rozoslané tak, ako je uvedené vyššie, sa predkladajú právnemu výboru organizácie (ďalej len „právny výbor“) na posúdenie najskôr šesť mesiacov od ich rozoslania.
         4.   Všetky zmluvné štáty dohovoru v znení v znení revidovanom týmto protokolom bez ohľadu na to, či už sú členmi organizácie, sú oprávnené zúčastňovať sa na konaní právneho výboru na účely posúdenia a prijatia zmien.
         5.   Zmeny sa prijímajú dvojtretinovou väčšinou zmluvných štátov dohovoru v znení revidovanom týmto protokolom, ktoré sú prítomné a hlasujú v právnom výbore rozšírenom tak, ako je stanovené v odseku 4, pod podmienkou, že v čase hlasovania je prítomná najmenej polovica zmluvných štátov dohovoru v znení revidovanom týmto protokolom.
         6.   Pri rozhodovaní o návrhu na zmenu limitov právny výbor zohľadňuje skúsenosti vyplývajúce z udalostí, a najmä rozsah nimi spôsobených škôd, zmeny v peňažných hodnotách a vplyv navrhovaných zmien na náklady poistenia.

                     7.

                                 a)

                                 Zmeny limitov podľa tohto článku sa nemôžu posudzovať skôr ako po uplynutí piatich rokov od dátumu, ktorým bol protokol otvorený na podpis, ani skôr ako po uplynutí piatich rokov od dátumu nadobudnutia platnosti predošlých zmien podľa tohto článku.

                                 b)

                                 Limit nie je možné zvýšiť tak, aby presahoval sumu, ktorá zodpovedá limitu stanovenému v dohovore v znení revidovanom týmto protokolom, zvýšenému o šesť percent ročne vypočítanému na zloženom základe od dátumu, kedy bol tento protokol otvorený na podpis.

                                 c)

                                 Limit nie je možné zvýšiť tak, aby presahoval sumu, ktorá zodpovedá trojnásobku limitu stanoveného v dohovore v znení revidovanom týmto protokolom.

               8.   Organizácia oznamuje všetkým zmluvným štátom všetky zmeny prijaté v súlade s odsekom 5. Zmeny sa považujú za schválené po uplynutí osemnásťmesačnej lehoty od dátumu oznámenia, pokiaľ najmenej jedna štvrtina štátov, ktoré boli zmluvnými štátmi v čase schválenia zmien, v tejto lehote neoznámi generálnemu tajomníkovi, že zmeny neschvaľuje; v takom prípade sú zmeny zamietnuté a nemajú žiadny účinok.
         9.   Zmeny, ktoré sa považujú za schválené v súlade s odsekom 8, nadobúdajú platnosť osemnásť mesiacov po ich schválení.
         10.   Všetky zmluvné štáty sú zmenami viazané, pokiaľ nevypovedajú protokol v súlade s článkom 21 ods. 1 a 2 najmenej šesť mesiacov pred tým, ako zmeny nadobudnú platnosť. Také vypovedanie nadobudne účinnosť, keď zmeny nadobudnú platnosť.
         11.   Ak bola prijatá zmena, ale ešte neuplynula osemnásťmesačná lehota na jej schválenie, štát, ktorý sa stal zmluvným štátom počas tejto lehoty, bude viazaný zmenou, ak nadobudne platnosť. Štát, ktorý sa stane zmluvným štátom po uplynutí tejto lehoty, je viazaný zmenou, ktorá bolo schválená v súlade s odsekom 8. V prípadoch uvedených v tomto odseku sa štát stáva viazaný zmenou, keď taká zmena nadobudne platnosť alebo keď pre tento štát nadobudne platnosť tento protokol, ak je tento dátum neskorší.
         Článok 24
         Depozitár
         1.   Tento protokol a všetky zmeny prijaté podľa článku 23 sa uložia u generálneho tajomníka.
         2.   Generálny tajomník:

                     a)

                     informuje všetky štáty, ktoré podpísali protokol alebo k nemu pristúpili, o:

                                 i)

                                 každom novom podpise alebo uložení listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení a o ich dátume;

                                 ii)

                                 každom vyhlásení a oznámení podľa článku 9 ods. 2 a 3, článku 18 ods. 1 a článku 19 ods. 4 dohovoru v znení revidovanom týmto protokolom;

                                 iii)

                                 dátume nadobudnutia platnosti tohto protokolu;

                                 iv)

                                 každom návrhu na zmenu limitov, ktorý bol podaný v súlade s článkom 23 ods. 2 tohto protokolu;

                                 v)

                                 všetkých zmenách, ktoré boli prijaté v súlade s článkom 23 ods. 5 tohto protokolu;

                                 vi)

                                 všetkých zmenách, ktoré sa považujú za schválené podľa článku 23 ods. 8 tohto protokolu, a o dátume nadobudnutia platnosti týchto zmien v súlade s odsekmi 9 a 10 uvedeného článku;

                                 vii)

                                 uložení každej listiny o vypovedaní tohto protokolu spoločne s dátumom uloženia a dátumom, kedy nadobúda účinnosť;

                                 viii)

                                 každom oznámení, ktoré sa vyžaduje podľa ktoréhokoľvek článku tohto protokolu;

                     b)

                     rozošle overené kópie tohto protokolu všetkým štátom, ktoré podpísali tento protokol alebo k nemu pristúpili.

               3.   Hneď ako tento protokol nadobudne platnosť, generálny tajomník zašle text protokolu Sekretariátu Organizácie Spojených národov na zaregistrovanie a uverejnenie v súlade s článkom 102 Charty Organizácie Spojených národov.
         Článok 25
         Jazyky
         Tento protokol je vyhotovený v jedinom origináli v jazyku arabskom, čínskom, anglickom, francúzskom, ruskom a španielskom, pričom všetky znenia sú rovnako autentické.

            V LONDÝNE prvého novembra dvetisícdva.
            NA DÔKAZ TOHO dolupodpísaní zástupcovia splnomocnení svojimi vládami podpísali tento protokol.

         PRÍLOHA K ATÉNSKEMU PROTOKOLU