title: 2008/75/ES: Rozhodnutie Rady z  21. januára 2008 o stanovisku Spoločenstva v rámci Medzinárodnej rady pre kávu k stanoveniu depozitára Medzinárodnej dohody o káve z roku 2007

text:
               25.1.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 22/20

      ROZHODNUTIE RADY

   z 21. januára 2008
   o stanovisku Spoločenstva v rámci Medzinárodnej rady pre kávu k stanoveniu depozitára Medzinárodnej dohody o káve z roku 2007
   (2008/75/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 133 ods. 1 až 4, v spojení s jej článkom 300 ods. 2 druhým pododsekom,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   keďže:

               (1)

               Medzinárodná rada pre kávu prijala na svojom 98. zasadnutí uznesením 431 z 28. septembra 2007 znenie novej Medzinárodnej dohody o káve z roku 2007.

               (2)

               Medzinárodná dohoda o káve z roku 2001 bola predĺžená o jeden rok od 1. októbra 2007 do 30. septembra 2008 uznesením 432 z 28. septembra 2007.

               (3)

               Podľa ustanovení článku 2 ods. 10 Medzinárodnej dohody o káve z roku 2007 sa budúci depozitár dohody stanoví rozhodnutím Rady pre kávu na základe súčasnej Medzinárodnej dohody o káve z roku 2001. Toto rozhodnutie sa má prijať po vzájomnej dohode do 31. januára 2008.

               (4)

               Stanovenie depozitára je v záujme Európskeho spoločenstva.

               (5)

               Malo by sa určiť stanovisko Európskeho spoločenstva v Medzinárodnej rade pre kávu k tejto otázke,

         ROZHODLA TAKTO:
   Jediný článok
   Stanovisko Európskeho spoločenstva v rámci Medzinárodnej rady pre kávu je hlasovať v prospech stanovenia Medzinárodnej organizácie pre kávu ako depozitára Medzinárodnej dohody o káve z roku 2007.

      V Bruseli 21. januára 2008

            Za Radu

            predseda

         I. JARC


title: 2007/45/ES: Rozhodnutie Európskej centrálnej banky z 15. decembra 2006 o opatreniach potrebných na príspevok na akumulovanú hodnotu vlastného imania Európskej centrálnej banky a na úpravu pohľadávok národných centrálnych bánk, ktoré zodpovedajú prevedeným devízovým rezervám (ECB/2006/24)

text:
               31.1.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 24/9

      ROZHODNUTIE EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY

   z 15. decembra 2006
   o opatreniach potrebných na príspevok na akumulovanú hodnotu vlastného imania Európskej centrálnej banky a na úpravu pohľadávok národných centrálnych bánk, ktoré zodpovedajú prevedeným devízovým rezervám
   (ECB/2006/24)
   (2007/45/ES)
   RADA GUVERNÉROV EURÓPSKEJ CENTRÁLNEJ BANKY,
   so zreteľom na Štatút Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky, a najmä na jeho článok 30,
   keďže:

               (1)

               Vzhľadom na pristúpenie Bulharska a Rumunska k Európskej únii a vzhľadom na skutočnosť, že ich národné centrálne banky (NCB) sa 1. januára 2007 stanú súčasťou Európskeho systému centrálnych bánk (ESCB), rozhodnutie ECB/2006/21 z 15. decembra 2006 o percentuálnych podieloch národných centrálnych bánk v kľúči na upisovanie základného imania Európskej centrálnej banky (1) ustanovuje s účinnosťou od 1. januára 2007 nové vážené podiely pridelené každej NCB, ktorá bude 1. januára 2007 členom ESCB, v kľúči na upisovanie rozšíreného základného imania Európskej centrálnej banky (ECB) (ďalej len „vážené podiely v kľúči základného imania“ a „kľúč základného imania“).

               (2)

               V dôsledku toho je potrebné upraviť pohľadávky, ktoré ECB pripísala podľa článku 30.3 štatútu v prospech NCB členských štátov, ktoré prijali euro (ďalej len „zúčastnené NCB“) a ktoré zodpovedajú príspevkom zúčastnených NCB pre ECB na devízové rezervy (ďalej len „pohľadávky“). Tie zúčastnené NCB, ktorých pohľadávky sa zvyšujú v dôsledku rozšírenia kľúča základného imania k 1. januáru 2007, by preto mali uskutočniť vyrovnávací prevod na ECB, zatiaľ čo ECB by mala uskutočniť vyrovnávací prevod na tie zúčastnené NCB, ktorých pohľadávky sa znižujú v dôsledku tohto rozšírenia.

               (3)

               S účinnosťou od 1. januára 2007 bude limit na výšku devízových rezerv, ktoré sa môžu previesť na ECB, zodpovedať 57 606 524 025,77 EUR.

               (4)

               V súlade so všeobecnými zásadami nestrannosti, rovnakého zaobchádzania a ochrany oprávnených očakávaní, na ktorých sa zakladá štatút, by tie zúčastnené NCB, ktorých pomerný podiel na akumulovanej hodnote vlastného imania ECB sa v dôsledku uvedených úprav zvyšuje, mali tiež uskutočniť vyrovnávacie prevody na tie zúčastnené NCB, ktorých pomerný podiel sa znižuje.

               (5)

               Na účely vypočítania úpravy hodnoty podielu každej zúčastnenej NCB na akumulovanej hodnote vlastného imania ECB by sa príslušné vážené podiely každej zúčastnenej NCB v kľúči základného imania do 31. decembra 2006 a s účinnosťou od 1. januára 2007 mali vyjadrovať ako percentuálny podiel na celkovom základnom imaní ECB upísanom všetkými zúčastnenými NCB.

               (6)

               Preto je potrebné prijať nové rozhodnutie ECB, ktoré zruší rozhodnutie ECB/2003/21 z 18. decembra 2003 o opatreniach potrebných na príspevok na rezervné fondy a rezervy ECB a na úpravu pohľadávok národných centrálnych bánk zodpovedajúcich prevedeným devízovým rezervám (2) a rozhodnutie ECB/2004/8 z 22. apríla 2004 o opatreniach potrebných na príspevok na akumulovanú hodnotu vlastného imania Európskej centrálnej banky, na úpravu pohľadávok národných centrálnych bánk, ktoré zodpovedajú prevedeným devízovým rezervám, a na súvisiace finančné záležitosti (3).

               (7)

               Podľa článku 1 rozhodnutia Rady 2006/495/ES z 11. júla 2006 v súlade s článkom 122 ods. 2 Zmluvy o prijatí jednotnej meny Slovinskom od 1. januára 2007 (4) sa výnimka v prospech Slovinska uvedená v článku 4 Aktu o pristúpení z roku 2003 (5) k 1. januáru 2007 zrušuje,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tohto rozhodnutia:

               a)

               „akumulovanou hodnotou vlastného imania“ sa rozumie celkový súčet rezervných fondov ECB, účtov precenenia a rezerv zodpovedajúcich rezervným fondom, ktorý ECB vypočíta k 31. decembru 2006. Rezervné fondy ECB a rezervy ECB zodpovedajúce rezervným fondom zahŕňajú, bez obmedzenia všeobecnej platnosti „akumulovanej hodnoty vlastného imania“, všeobecný rezervný fond a rezervy zodpovedajúce rezervným fondom na kurzové a úrokové riziko a riziko spojené s cenou zlata;

               b)

               „dňom prevodu“ sa rozumie druhý pracovný deň nasledujúci po schválení účtovnej závierky radou guvernérov na finančný rok 2006;

               c)

               „príjem ECB z eurobankoviek“ má rovnaký význam ako „príjem ECB z eurobankoviek v obehu“ vymedzený v článku 1 písm. d) rozhodnutia ECB/2005/11 zo 17. novembra 2005 o rozdeľovaní príjmu Európskej centrálnej banky z eurobankoviek v obehu medzi národnými centrálnymi bankami zúčastnených členských štátov (6).

         Článok 2
   Príspevok na rezervné fondy a rezervy ECB
   1.   Ak sa podiel zúčastnenej NCB na akumulovanej hodnote vlastného imania v dôsledku zvýšenia jej váženého podielu v kľúči základného imania s účinnosťou od 1. januára 2007 zvyšuje, takáto zúčastnená NCB prevedie na ECB v deň prevodu sumu určenú podľa odseku 3.
   2.   Ak sa podiel zúčastnenej NCB na akumulovanej hodnote vlastného imania v dôsledku zníženia jej váženého podielu v kľúči základného imania s účinnosťou od 1. januára 2007 znižuje, ECB prevedie na takúto zúčastnenú NCB v deň prevodu sumu určenú podľa odseku 3.
   3.   Do dňa alebo v deň, keď rada guvernérov schváli účtovnú závierku pre finančný rok 2006, ECB vypočíta a potvrdí každej zúčastnenej NCB buď sumu, ktorú má táto zúčastnená NCB previesť na ECB v prípade podľa odseku 1, alebo sumu, ktorú táto zúčastnená NCB obdrží od ECB v prípade podľa odseku 2. S výhradou zaokrúhľovania sa každá suma, ktorá sa prevedie alebo obdrží, vypočítava vynásobením akumulovanej hodnoty vlastného imania absolútnym rozdielom medzi váženým podielom každej zúčastnenej NCB v kľúči základného imania k 31. decembru 2006 a jej váženým podielom v kľúči základného imania s účinnosťou od 1. januára 2007, pričom sa výsledok vydelí 100.
   4.   Sumy uvedené v odseku 3 sú splatné v eurách 1. januára 2007, pričom sa efektívne prevedú v deň prevodu.
   5.   V deň prevodu zúčastnená NCB alebo ECB, ktoré majú previesť sumy podľa odseku 1 alebo odseku 2, prevedú oddelene úroky za obdobie od 1. januára 2007 do dňa prevodu, ktoré vznikli z jednotlivých súm, čo má takáto zúčastnená NCB alebo ECB splatiť. Prevádzajúci a príjemcovia týchto úrokov sa zhodujú s prevádzajúcimi a príjemcami súm, z ktorých tieto úroky vznikli.
   6.   Ak je akumulovaná hodnota vlastného imania menšia ako nula, sumy, ktoré sa majú previesť alebo obdržať podľa odseku 3 a odseku 5, sa majú zúčtovať opačne ako tie, ktoré sú uvedené v odseku 3 a odseku 5.
   Článok 3
   Úprava pohľadávok, ktoré zodpovedajú prevedeným devízovým rezervám
   1.   Vzhľadom na to, že úpravy pohľadávok, ktoré zodpovedajú prevádzaným devízovým rezervám v prípade Banka Slovenije, budú upravené v rozhodnutí ECB/2006/30 z 30. decembra 2006 o splatení základného imania, prevode devízových rezerv a príspevku do devízových fondov a rezerv Európskej centrálnej banky (7), tento článok upravuje úpravy pohľadávok, ktoré zodpovedajú devízovým rezervám prevedeným zo strany ostatných zúčastnených NCB.
   2.   Pohľadávky zúčastnených NCB sa upravia k 1. januáru 2007 v súlade s ich upravenými váženými podielmi v kľúči základného imania. Hodnota pohľadávok zúčastnených NCB s účinnosťou od 1. januára 2007 sa ustanovuje v treťom stĺpci tabuľky v prílohe k tomuto rozhodnutiu.
   3.   Na základe tohto ustanovenia a bez potreby ďalších formalít alebo úkonov sa predpokladá, že každá zúčastnená NCB 1. januára 2007 previedla alebo obdržala absolútnu hodnotu pohľadávky (v eurách) uvedenú pri jej názve vo štvrtom stĺpci tabuľky v prílohe k tomuto rozhodnutiu, pričom „-“ znamená pohľadávku, ktorú zúčastnená NCB prevedie na ECB, a „+“ znamená pohľadávku, ktorú ECB prevedie na zúčastnenú NCB.
   4.   V prvý prevádzkový deň Transeurópskeho automatizovaného expresného systému hrubého zúčtovania platieb v reálnom čase („TARGET“) nasledujúci po 1. januári 2007 každá zúčastnená NCB buď prevedie, alebo obdrží absolútnu hodnotu sumy (v eurách) uvedenej pri jej názve vo štvrtom stĺpci tabuľky v prílohe k tomuto rozhodnutiu, pričom „+“ znamená sumu, ktorú zúčastnená NCB prevedie na ECB, a „-“ znamená sumu, ktorú ECB prevedie na zúčastnenú NCB.
   5.   V prvý prevádzkový deň TARGET-u nasledujúci po 1. januári 2007 ECB a zúčastnené NCB, ktoré majú povinnosť previesť sumy na základe odseku 4, prevedú oddelene úroky za obdobie od 1. januára 2007 do dňa prevodu, ktoré vznikli z jednotlivých súm, čo majú ECB a takéto zúčastnené NCB splatiť. Prevádzajúci a príjemcovia týchto úrokov sa zhodujú s prevádzajúcimi a príjemcami súm, z ktorých tieto úroky vznikli.
   Článok 4
   Všeobecné ustanovenia
   1.   Úroky, ktoré vzniknú na základe článku 2 ods. 5 a článku 3 ods. 5, sa vypočítavajú denne podľa metódy aktuálny počet dní/360 so sadzbou rovnajúcou sa hraničnej úrokovej sadzbe, ktorá bola použitá ESCB pri jeho poslednej hlavnej refinančnej operácii.
   2.   Každý prevod podľa článku 2 ods. 1, 2 a 5 a článku 3 ods. 4 a 5 sa uskutočňuje oddelene prostredníctvom TARGET-u.
   3.   ECB a zúčastnené NCB, ktoré sú povinné uskutočniť prevod podľa článku 2, dajú vo vhodnom čase pokyny potrebné na riadne a včasné uskutočnenie takéhoto prevodu.
   Článok 5
   Záverečné ustanovenia
   1.   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť 1. januára 2007.
   2.   Týmto sa zrušujú rozhodnutia ECB/2003/21 a ECB/2004/8 s účinnosťou od 1. januára 2007.
   3.   Odkazy na rozhodnutia ECB/2003/21 a ECB/2004/8 sa považujú za odkazy na toto rozhodnutie.

      Vo Frankfurte nad Mohanom 15. decembra 2006.

            Prezident ECB

         Jean-Claude TRICHET

      (1)  Pozri stranu 1 tohto úradného vestníka.

      (2)  Ú. v. EÚ L 9, 15.1.2004, s. 36.

      (3)  Ú. v. EÚ L 205, 9.6.2004, s. 13.

      (4)  Ú. v. EÚ L 195, 15.7.2006, s. 25.

      (5)  Ú. v. EÚ L 236, 23.9.2003, s. 33.

      (6)  Ú. v. EÚ L 311, 26.11.2005, s. 41.

      (7)  Pozri stranu 17 tohto úradného vestníka.

      PRÍLOHA
      POHĽADÁVKY, KTORÉ ZODPOVEDAJÚ DEVÍZOVÝM REZERVÁM PREVEDENÝM NA ECB

                  Zúčastnená NCB

                  Pohľadávka zodpovedajúca devízovým rezervám prevedeným na ECB k 31. decembru 2006
                  (v EUR)

                  Pohľadávka zodpovedajúca devízovým rezervám prevedeným na ECB s účinnosťou od 1. januára 2007
                  (v EUR)

                  Výška prevodu
                  (v EUR)

                  Nationale Bank van België/Banque nationale de Belgique

                  1 419 101 951,42

                  1 423 341 995,63

                  +4 240 044,21

                  Deutsche Bundesbank

                  11 761 707 507,63

                  11 821 492 401,85

                  +59 784 894,22

                  Bank of Greece

                  1 055 840 342,96

                  1 046 595 328,50

                  -9 245 014,46

                  Banco de España

                  4 326 975 513,23

                  4 349 177 350,90

                  +22 201 837,67

                  Banque de France

                  8 275 330 930,88

                  8 288 138 644,21

                  +12 807 713,33

                  Central Bank and Financial Services Authority of Ireland

                  513 006 857,90

                  511 833 965,97

                  -1 172 891,93

                  Banca d'Italia

                  7 262 783 714,66

                  7 217 924 640,86

                  -44 859 073,80

                  Banque centrale du Luxembourg

                  87 254 013,80

                  90 730 275,34

                  +3 476 261,54

                  De Nederlandsche Bank

                  2 223 363 597,71

                  2 243 025 225,99

                  +19 661 628,28

                  Oesterreichische Nationalbank

                  1 157 451 203,42

                  1 161 289 917,84

                  +3 838 714,42

                  Banco de Portugal

                  982 331 062,21

                  987 203 002,23

                  +4 871 940,02

                  Banka Slovenije

                  0

                  183 995 237,74 (1)

                  + 183 995 237,74

                  Suomen Pankki

                  717 118 925,89

                  717 086 011,07

                  -32 914,82

                  Spolu (2):

                  39 782 265 621,70

                  40 041 833 998,13

                  + 259 568 376,43

         (1)  Prevod sa uskutoční s účinnosťou podľa dátumov uvedených v rozhodnutí ECB/2006/30.

         (2)  V dôsledku zaokrúhľovania celkový súčet nemusí presne zodpovedať súčtu všetkých uvedených číselných údajov.


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2017/1243 z 29. mája 2017 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Medzinárodnej námornej organizácii (IMO) na 98. zasadnutí Výboru pre námornú bezpečnosť a na 71. zasadnutí Výboru pre ochranu morského prostredia, pokiaľ ide o prijatie zmien pravidla II-1/23 dohovoru SOLAS, pravidla II-2/9.4.1.3 dohovoru SOLAS, Medzinárodných kódexov o vysokorýchlostných plavidlách z roku 1994 a 2000, Medzinárodného kódexu pre záchranné prostriedky a dodatku V prílohy VI k dohovoru MARPOL

text:
               11.7.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 178/9

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2017/1243
   z 29. mája 2017
   o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Medzinárodnej námornej organizácii (IMO) na 98. zasadnutí Výboru pre námornú bezpečnosť a na 71. zasadnutí Výboru pre ochranu morského prostredia, pokiaľ ide o prijatie zmien pravidla II-1/23 dohovoru SOLAS, pravidla II-2/9.4.1.3 dohovoru SOLAS, Medzinárodných kódexov o vysokorýchlostných plavidlách z roku 1994 a 2000, Medzinárodného kódexu pre záchranné prostriedky a dodatku V prílohy VI k dohovoru MARPOL
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 100 ods. 2 v spojení s článkom 218 ods. 9,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Činnosť Únie v odvetví námornej dopravy by mala byť zameraná na zvyšovanie námornej bezpečnosti a na ochranu morského prostredia.

               (2)

               Výbor pre námornú bezpečnosť (ďalej len „výbor MSC“) Medzinárodnej námornej organizácie (ďalej len „IMO“) na svojom 97. zasadnutí schválil zmeny pravidiel II-1/23 a II-2/9.4.1.3 Medzinárodného dohovoru o bezpečnosti ľudského života na mori (ďalej len „SOLAS“), Medzinárodných kódexov o vysokorýchlostných plavidlách (ďalej len „kódexy HSC“) z roku 1994 a 2000, Medzinárodného kódexu pre záchranné prostriedky (ďalej len „kódex LSA“) a prílohy k uzneseniu MSC.81(70). Očakáva sa, že sa uvedené zmeny prijmú na 98. zasadnutí MSC, ktoré sa bude konať v júni 2017.

               (3)

               Výbor IMO pre ochranu morského prostredia (ďalej len „výbor MEPC“) sa na svojom 70. zasadnutí dohodol na zmenách dodatku V prílohy VI k Medzinárodnému dohovoru o zabránení znečisťovaniu z lodí (ďalej len „príloha VI k dohovoru MARPOL“), pokiaľ ide o informácie, ktoré sa majú uvádzať v dodacom liste pre nádrž lode (ďalej len „BDN“). Očakáva sa, že uvedené zmeny sa prijmú na 71. zasadnutí výboru MEPC, ktoré sa uskutoční v júli 2017.

               (4)

               Výbor MSC organizácie IMO na svojom 95. a 96. zasadnutí schválil viacero návrhov na zmenu pravidla II-1 dohovoru SOLAS týkajúcich sa rozdelenia lode na úseky a stability pri poškodení lode. Pozícia, ktorá sa má v mene Únie prijať, pokiaľ ide o uvedené zmeny, bola určená v rozhodnutí Rady (EÚ) 2016/2077 (1).

               (5)

               Výbor MSC organizácie IMO sa na svojom 97. zasadnutí dohodol na odložení prijatia väčšiny navrhovaných zmien pravidla II-1 dohovoru SOLAS týkajúcich sa rozdelenia lode na úseky a stability pri poškodení lode až do konania svojho 98. zasadnutí, a pokiaľ ide o zmeny pravidla II-1/6 týkajúce sa vzorca na výpočet požadovaného koeficientu delenia lode R, dohodol sa na tom, že prípadné ďalšie zmeny pravidla II-1/6 by nemali znižovať súčasnú úroveň bezpečnosti.

               (6)

               Pozícia, ktorá sa má v mene Únie prijať, stanovená v článku 2 ods. 1 písm. a) a v článku 2 ods. 2 rozhodnutia (EÚ) 2016/2077, je preto naďalej platná.

               (7)

               Výbor MSC organizácie IMO sa na svojom 97. zasadnutí dohodol na zosúladení znenia pravidiel II-1/22, II-1/23 a II-1/24, pokiaľ ide o výskyt viacerých výrazov pre podobné požiadavky, ako aj na aktualizácii existujúcich krížových odkazov bez obsahovej zmeny skôr schválených zmien. Pravidlo II-1/23 sa týka osobitných požiadaviek na osobné lode ro-ro a nevzťahuje sa naň pozícia, ktorá sa má v mene Únie prijať, stanovená v rozhodnutí (EÚ) 2016/2077. Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/45/ES (2) sa uplatňuje na osobné lode a vysokorýchlostné osobné plavidlá používané vo vnútroštátnej plavbe. V článku 6 ods. 2 písm. a) bode i) uvedenej smernice sa stanovuje, že nové osobné lode triedy A musia byť úplne v súlade s požiadavkami dohovoru SOLAS z roku 1974 v znení zmien.

               (8)

               Zmeny pravidla II-2/9.4.1.3 dohovoru SOLAS objasňujú požiadavky na protipožiarnu odolnosť okien osobných lodí prepravujúcich najviac 36 cestujúcich a špeciálnych lodí prepravujúcich viac ako 60 (ale najviac 240) cestujúcich na palube. Lode prepravujúce najviac 36 cestujúcich by mali poskytovať rovnakú úroveň bezpečnosti ako lode prepravujúce viac ako 36 cestujúcich. Smernica 2009/45/ES sa uplatňuje na osobné lode a vysokorýchlostné osobné plavidlá používané vo vnútroštátnej plavbe. V článku 6 ods. 2 písm. a) bode i) uvedenej smernice sa stanovuje, že nové osobné lode triedy A musia byť úplne v súlade s požiadavkami dohovoru SOLAS z roku 1974 v znení zmien. V časti B.10.4 kapitoly II-2 prílohy I k uvedenej smernici sa stanovuje, že v prípade osobných lodí prepravujúcich najviac 36 cestujúcich sa má zvláštna pozornosť venovať protipožiarnej odolnosti okien obrátených na otvorené alebo uzavreté priestory naloďovania do záchranných člnov a pltí a protipožiarnej odolnosti okien umiestených pod týmito priestormi v takej polohe, že ich porucha počas požiaru by bránila spusteniu záchranných člnov alebo pltí na vodu alebo nalodeniu do nich.

               (9)

               Zmeny kódexov HSC objasňujú uplatňovanie bodov 8.10.1.4 až 8.10.1.6 kódexov HSC, pokiaľ ide o výnimku z povinnosti viezť záchranné člny na palube vysokorýchlostných plavidiel s dĺžkou menej než 20 a menej než 30 metrov. Vysokorýchlostné plavidlá s dĺžkou menej než 30 m na účely kódexu HSC z roku 2000 alebo s dĺžkou menej než 20 m na účely kódexu HSC z roku 1994 môžu byť oslobodené od povinnosti viezť záchranný čln za predpokladu, že sú splnené požiadavky bodu 8.10.1.6 kódexov HSC, ktorý obsahuje nový bod, že musí byť možné vytiahnuť z vody telo bezmocnej osoby vo vodorovnej alebo takmer vodorovnej polohe. Smernica 2009/45/ES sa uplatňuje na osobné lode a vysokorýchlostné osobné plavidlá používané vo vnútroštátnej plavbe. V článku 6 ods. 2 písm. a) bode i) uvedenej smernice sa stanovuje, že nové osobné lode triedy A musia byť úplne v súlade s požiadavkami dohovoru SOLAS z roku 1974 v znení zmien.

               (10)

               Kódex LSA stanovuje medzinárodné požiadavky na záchranné prostriedky, na ktoré sa vzťahuje kapitola III dohovoru SOLAS z roku 1974 v znení zmien. Zmenami bodov 6.1.1.5 a 6.1.1.6 kódexu LSA a bodu 8.1.1 časti 1 prílohy k uzneseniu MSC.81(70) sa zabezpečuje konzistentnosť so statickými skúškami a skúšobnými zaťaženiami, ktorým musia odolať spúšťacie zariadenia vrátane ich konštrukčných prvkov a navijakov. Uvedené zmeny by sa mali považovať za menej významné opravy. Spúšťacie zariadenia a navijaky sú uvedené vo vykonávacom nariadení Komisie (EÚ) 2017/306 (3), v ktorom je uvedený odkaz na Kódex LSA a na uznesenie MSC.81(70) v súvislosti s položkami MED/1.21, 1.23, 1.24 a 1.25 týkajúcimi sa spúšťacích zariadení, ako aj v súvislosti s položkami MED/1.41a, 1.41b, 1.41c, 1.41d, 1.41e týkajúcimi sa navijakov. Preto patria do rozsahu pôsobnosti smernice Európskeho parlamentu a Rady 2014/90/EÚ (4).

               (11)

               Zmeny dodatku V prílohy VI k dohovoru MARPOL objasňujú, že v prípade lodí, ktoré spĺňajú požiadavky prílohy VI k dohovoru MARPOL na obsah síry v palive v rámci oblastí kontroly emisií (síry) (SECA) použitím rovnocenných prostriedkov (systémov čistenia výfukových plynov („EGCS“)), sa môže dodávateľom v nadväznosti na oznámenie kupujúcich povoliť uviesť v BDN, že dané palivo je určené na použitie na lodi, ktorá spĺňa požiadavky na obsah síry rovnocennými prostriedkami. Vzhľadom na rastúci počet lodí vybavených EGCS sú zmeny dodatku V prílohy VI k dohovoru MARPOL potrebné na zosúladenie štandardného textu uvedeného na dodacom liste pre nádrž lode so skutočnosťou, že lode môžu používať palivá s vyšším obsahom síry aj po nadobudnutí účinnosti požiadaviek na obsah síry 0,10 % v oblastiach kontroly emisií síry (SECA) 1. januára 2015. Požiadavky prílohy VI k dohovoru MARPOL, pokiaľ ide o obmedzenie emisií SOx, sú implementované do práva Únie prostredníctvom smernice Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/802 (5). V článku 6 ods. 9 písm. b) a c) a v článku 13 ods. 2 písm. a) uvedenej smernice sa odkazuje na BDN ako na hlavný mechanizmus na zabezpečenie súladu s uvedenou smernicou. Rovnocenné prostriedky na zabezpečenie súladu sa považujú za alternatívne metódy znižovania emisií podľa vymedzenia v článku 2 písm. o) uvedenej smernice a môžu sa použiť za predpokladu, že lode používajúce metódy znižovania emisií neustále znižujú emisie oxidu siričitého aspoň v rovnocennej miere so znižovaním emisií, ktoré by sa dosiahlo používaním lodných palív, ktoré spĺňajú požiadavky uvedenej smernice.

               (12)

               Únia nie je členom organizácie IMO ani zmluvnou stranou príslušných dohovorov a kódexov. Rada by preto mala poveriť členské štáty, aby vyjadrili pozíciu Únie a vyjadrili svoj súhlas s tým, že budú týmito zmenami viazané v rozsahu, v akom uvedené zmeny patria do výlučnej právomoci Únie,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Pozícia, ktorá sa má v mene Únie prijať na 98. zasadnutí Výboru IMO pre námornú bezpečnosť, je súhlasiť s prijatím týchto zmien:

               a)

               zmeny pravidla II-1/23 dohovoru SOLAS uvedené v prílohe I k dokumentu IMO MSC 97/WP.5, s výhradou zmien navrhovaných v dokumentoch IMO MSC 97/3/5 a MSC 97/3/4;

               b)

               zmeny pravidla II-2/9.4.1.3 dohovoru SOLAS uvedené v prílohe 13 k dokumentu IMO MSC 97/22/Add.1;

               c)

               zmeny kódexov HSC uvedené v prílohe 15 a 16 k dokumentu IMO MSC 97/22/Add.1;

               d)

               zmeny kódexu LSA a prílohy k uzneseniu MSC.81(70) uvedené v prílohe 17 k dokumentu IMO MSC 97/22/Add.1 a v prílohe 1 k dokumentu IMO MSC 98/3/1.

         Článok 2
   Pozícia, ktorá sa má v mene Únie prijať na 71. zasadnutí Výboru IMO pre ochranu morského prostredia, je súhlasiť s prijatím zmien dodatku V prílohy VI k dohovoru MARPOL uvedených v prílohe 7 k dokumentu IMO MEPC 70/18/Add.1.
   Článok 3
   1.   Pozície, ktoré sa majú v mene Únie prijať, stanovené v článkoch 1 a 2, vyjadria členské štáty, ktoré sú členmi IMO, konajúc spoločne v záujme Únie.
   2.   Malé zmeny pozícií uvedených v článkoch 1 a 2 možno dohodnúť bez ďalšieho rozhodnutia Rady.
   Článok 4
   Členské štáty sa týmto poverujú, aby vyjadrili svoj súhlas s tým, že budú v záujme Únie viazané zmenami uvedenými v článkoch 1 a 2 v rozsahu, v akom uvedené zmeny patria do výlučnej právomoci Únie.
   Článok 5
   Toto rozhodnutie je určené členským štátom.

      V Bruseli 29. mája 2017

            Za Radu

            predseda

         C. CARDONA

      (1)  Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/2077 zo 17. októbra 2016 o pozícii, ktorá sa má v mene Európskej únie prijať v Medzinárodnej námornej organizácii (IMO) počas 70. zasadnutia Výboru pre ochranu morského prostredia a 97. zasadnutia Výboru pre námornú bezpečnosť, pokiaľ ide o prijatie zmien prílohy VI k dohovoru MARPOL, predpisov SOLAS II-1, predpisov SOLAS III/1.4, III/30 a III/37, predpisov SOLAS II-2/1 a II-2/10, predpisu SOLAS II-1/3-12, dohovoru a kódexu STCW, Kódexu pre požiarne bezpečnostné systémy a Kódexu programu rozšírených prehliadok z roku 2011 (Ú. v. EÚ L 320, 26.11.2016, s. 36).

      (2)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2009/45/ES zo 6. mája 2009 o bezpečnostných pravidlách a normách pre osobné lode (Ú. v. EÚ L 163, 25.6.2009, s. 1).

      (3)  Vykonávacie nariadenie Komisie (EÚ) 2017/306 zo 6. februára 2017, v ktorom sa uvádzajú požiadavky na konštrukčný návrh, konštrukciu a výkonnosť a skúšobné normy pre vybavenie námorných lodí (Ú. v. EÚ L 48, 24.2.2017, s. 1).

      (4)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady 2014/90/EÚ z 23. júla 2014 o vybavení námorných lodí a o zrušení smernice Rady 96/98/ES (Ú. v. EÚ L 257, 28.8.2014, s. 146).

      (5)  Smernica Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2016/802 z 11. mája 2016 o znížení obsahu síry v niektorých kvapalných palivách (Ú. v. EÚ L 132, 21.5.2016, s. 58).


title: Rozhodnutie Rady (EÚ) 2016/551 z 23. marca 2016, ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v spoločnom readmisnom výbore k rozhodnutiu spoločného readmisného výboru o vykonávacích ustanoveniach pre uplatňovanie článkov 4 a 6 Dohody medzi Európskou úniou a Tureckou republikou o readmisii osôb s neoprávneným pobytom od 1. júna 2016

text:
               9.4.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 95/9

         ROZHODNUTIE RADY (EÚ) 2016/551
   z 23. marca 2016,
   ktorým sa stanovuje pozícia, ktorá sa má zaujať v mene Európskej únie v spoločnom readmisnom výbore k rozhodnutiu spoločného readmisného výboru o vykonávacích ustanoveniach pre uplatňovanie článkov 4 a 6 Dohody medzi Európskou úniou a Tureckou republikou o readmisii osôb s neoprávneným pobytom od 1. júna 2016
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie, a najmä na jej článok 79 ods. 3 v spojení s článkom 218 ods. 9,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Dohoda medzi Európskou úniou a Tureckou republikou o readmisii osôb s neoprávneným pobytom (ďalej len „dohoda“) bola uzavretá rozhodnutím Rady 2014/252/EÚ (1) a platnosť nadobudla 1. októbra 2014. Podľa článku 24 ods. 3 dohody sa ustanovenia článkov 4 a 6 dohody týkajúce sa readmisie štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti majú uplatňovať od 1. októbra 2017.

               (2)

               Na samite, ktorý sa konal 29. novembra 2015, Únia a Turecko vyjadrili politickú zhodu v tom, že readmisná dohoda by mala byť v plnom rozsahu uplatniteľná od 1. júna 2016.

               (3)

               Podľa článku 19 ods. 1 písm. b) dohody je úlohou spoločného readmisného výboru rozhodovať o vykonávacích ustanoveniach potrebných na jednotné uplatňovanie tejto dohody. Preto by bolo vhodné rozhodnutím spoločného readmisného výboru stanoviť potrebné vykonávacie ustanovenia s cieľom zaistiť uplatniteľnosť povinností podľa článkov 4 a 6 dohody od 1. júna 2016.

               (4)

               Spojené kráľovstvo je viazané dohodou a preto sa zúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia.

               (5)

               Írsko nie je viazané dohodou, ani nepodlieha jej vykonávaniu, a preto sa nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia.

               (6)

               Dánsko nie je viazané dohodou, ani nepodlieha jej vykonávaniu, a preto sa nezúčastňuje na prijatí tohto rozhodnutia.

               (7)

               Vzhľadom na uvedené skutočnosti je potrebné stanoviť pozíciu, ktorá sa má zaujať v mene Únie v spoločnom readmisnom výbore k rozhodnutiu spoločného readmisného výboru o vykonávacích ustanoveniach pre uplatňovanie článkov 4 a 6 dohody od 1. júna 2016,

         PRIJALA TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   Pozícia, ktorá sa má prijať v mene Únie v spoločnom readmisnom výbore EÚ – Turecko v súvislosti s rozhodnutím spoločného readmisného výboru o vykonávacích ustanoveniach pre vykonávanie článkov 4 a 6 Dohody medzi Európskou úniou a Tureckou republikou o readmisii osôb s neoprávneným pobytom od 1. júna 2016, vychádza z návrhu rozhodnutia spoločného výboru, ktorý je pripojený k tomuto rozhodnutiu.
   Menej podstatné zmeny tohto návrhu rozhodnutia možno prijať bez ďalšieho rozhodnutia Rady.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 23. marca 2016

            Za Radu

            predseda

         A.G. KOENDERS

      (1)  Rozhodnutie Rady 2014/252/EÚ zo 14. apríla 2014 o uzavretí Dohody medzi Európskou úniou a Tureckou republikou o readmisii osôb s neoprávneným pobytom (Ú. v. EÚ L 134, 7.5.2014, s. 1).

      NÁVRH
      ROZHODNUTIE č. 2/2016 SPOLOČNÉHO READMISNÉHO VÝBORU ZRIADENÉHO DOHODOU MEDZI EURÓPSKOU ÚNIOU A TURECKOU REPUBLIKOU O READMISII OSÔB S NEOPRÁVNENÝM POBYTOM
      z …
      o vykonávacích ustanoveniach pre uplatňovanie článkov 4 a 6 dohody od 1. júna 2016
      VÝBOR,
      so zreteľom na Dohodu medzi Európskou úniou a Tureckou republikou o readmisii osôb s neoprávneným pobytom, a najmä na jej článok 19 ods. 1 písm. b),
      keďže:

                  (1)

                  Dohoda medzi Európskou úniou a Tureckou republikou o readmisii osôb s neoprávneným pobytom (ďalej len „dohoda“) nadobudla platnosť 1. októbra 2014.

                  (2)

                  V článku 24 ods. 3 dohody sa stanovuje, že povinnosti týkajúce sa readmisie štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti, ako sa stanovuje v článkoch 4 a 6 dohody, sa začnú uplatňovať až tri roky po nadobudnutí platnosti tejto dohody.

                  (3)

                  Vzhľadom na politickú zhodu, ku ktorej obe strany dospeli na samite medzi EÚ a Tureckom 29. novembra 2015 s cieľom, aby sa dohoda stala plne uplatniteľnou od júna 2016,

            SA ROZHODOL PRIJAŤ TIETO VYKONÁVACIE USTANOVENIA:
      Článok 1
      Povinnosti stanovené v článkoch 4 a 6 dohody týkajúce sa readmisie štátnych príslušníkov tretích krajín a osôb bez štátnej príslušnosti budú uplatniteľné od 1. júna 2016.
      Článok 2
      Toto rozhodnutie je záväzné po skončení nevyhnutných vnútorných postupov požadovaných právnymi predpismi strán.

         V …

            …

               (Za Európsku úniu)

            …

               (Za Tureckú republiku)