title: Rozhodnutie Dozorného úradu EZVO č. 329/05/COL z  20. decembra 2005 , ktorým sa po päťdesiaty štvrtý raz menia a dopĺňajú procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci začlenením návrhu vhodných opatrení

text:
               6.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 62/30

      ROZHODNUTIE DOZORNÉHO ÚRADU EZVO
   č. 329/05/COL
   z 20. decembra 2005,
   ktorým sa po päťdesiaty štvrtý raz menia a dopĺňajú procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci začlenením návrhu vhodných opatrení
   DOZORNÝ ORGÁN EZVO,
   SO ZRETEĽOM NA Dohodu o Európskom hospodárskom priestore (1), a najmä na jej články 61 až 63 a protokol 26,
   SO ZRETEĽOM NA Dohodu medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úradu a súdneho dvora (2), a najmä na jej článok 24, článok 5 ods. 2 písm. b), článok 1 časti I protokolu 3 a na články 18 a 19 časti II protokolu 3,
   KEĎŽE podľa článku 24 Dohody o dozore a súde Dozorný úrad EZVO uvedie do platnosti ustanovenia Dohody o EHP týkajúce sa štátnej pomoci,
   KEĎŽE podľa článku 5 ods. 2 písm. b) dohody o dozore a súde Dozorný úrad EZVO vydáva oznámenia alebo usmernenia o otázkach, ktorými sa zaoberá Dohoda o EHP, pokiaľ to táto dohoda alebo dohoda o dozore a súde výslovne ustanovuje, alebo pokiaľ to Dozorný úrad EZVO pokladá za potrebné,
   PRIPOMÍNAJÚC procesnoprávne a hmotnoprávne pravidlá v oblasti štátnej pomoci (3) prijaté 19. januára 1994 Dozorným úradom EZVO (4),
   KEĎŽE Európska komisia prijala 6. septembra 2005 nové oznámenie, ktorým sa stanovujú zásady uplatňovania pravidiel štátnej pomoci pri financovaní letísk a štátnej pomoci na začatie činnosti pre letecké spoločnosti s odletom z regionálnych letísk (5),
   KEĎŽE toto oznámenie má význam aj pre Európsky hospodársky priestor,
   KEĎŽE sa má v rámci celého Európskeho hospodárskeho priestoru zabezpečiť jednotné uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci EHP,
   KEĎŽE v súlade s bodom II v položke „VŠEOBECNÉ“ na konci prílohy XV k Dohode o EHP má Dozorný úrad EZVO prijať po konzultácii s Komisiou akty, ktoré zodpovedajú aktom prijatým Európskou komisiou,
   PO konzultácii s Európskou komisiou,
   PRIPOMÍNAJÚC, že Dozorný úrad EZVO konzultoval túto problematiku so štátmi EZVO listom zo 7. novembra 2005,
   PRIJAL TOTO ROZHODNUTIE:

               1.

               Usmernenia o štátnej pomoci sa menia a dopĺňajú prijatím novej kapitoly 30A Financovanie letísk a štátna pomoc na začatie činnosti pre letecké spoločnosti s odletom z regionálnych letísk. Nová kapitola je k tomuto rozhodnutiu pripojená ako príloha I. Navrhujú sa vhodné opatrenia uvedené v prílohe I k tomuto rozhodnutiu.

               2.

               Štátom EZVO sa poskytnú informácie listom, spolu s kópiou tohto rozhodnutia a jeho prílohy. Štáty EZVO musia do 1. júna 2006 vyjadriť súhlas s návrhom vhodných opatrení.

               3.

               Európskej komisii sa poskytnú informácie v súlade s písmenom d) protokolu 27 k Dohode o EHP prostredníctvom kópie tohto rozhodnutia, vrátane prílohy.

               4.

               Toto rozhodnutie vrátane prílohy I sa uverejní v oddiele EHP a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie.

               5.

               V prípade, že štáty EZVO prijmú návrh vhodných opatrení, v oddiele EHP a v dodatku EHP k Úradnému vestníku Európskej únie sa uverejní súhrnné oznámenie (pripojené v prílohe II k tomuto rozhodnutiu).

               6.

               Anglický text tohto rozhodnutia je autentický.

      V Bruseli 20. decembra 2005.

            Za Dozorný úrad EZVO

         Einar M. BULL

            predseda

         Kurt JÄGER

            člen kolégia

      (1)  Ďalej len „Dohoda o EHP“.

      (2)  Ďalej len „dohoda o dozore a súde“.

      (3)  Ďalej len „usmernenia o štátnej pomoci“.

      (4)  Pôvodne uverejnené v Ú. v. ES L 231, 3.9.1994 a v dodatku EHP č. 32 z toho istého dňa. Aktualizovaná verzia usmernení o štátnej pomoci sa nachádza na internetovej stránke dozorného úradu: www.eftasurv.int

      (5)  Usmernenia Spoločenstva týkajúce sa financovania letísk a štátnej pomoci na začatie činnosti pre letecké spoločnosti s odletom z regionálnych letísk (Ú. v. EÚ C 312 z 9.12.2005, s. 1).

      PRÍLOHA

         „30A.   FINANCOVANIE LETÍSK A ŠTÁTNA POMOC NA ZAČATIE ČINNOSTI PRE LETECKÉ SPOLOČNOSTI S ODLETOM Z REGIONÁLNYCH LETÍSK
         30A.1.   Úvod
         30A.1.1.   Všeobecný kontext

                     1.

                     Komisia Európskych spoločenstiev (ďalej len ‚Európska komisia‘ alebo ‚Komisia‘) vydala oznámenie o financovaní letísk a štátnej pomoci na začatie činnosti pre letecké spoločnosti s odletom z regionálnych letísk, ktoré je súčasťou všeobecného plánu na vytvorenie spoločného európskeho vzdušného priestoru. Súbor liberalizačných opatrení, nazývaný ‚tretí balík‘, ktorý je v Európskej únii v platnosti od roku 1993 a v EHP od roku 1994, umožnil všetkým leteckým dopravcom s prevádzkovou licenciou EHP vstúpiť od apríla 1997 do priestoru, na ktorý sa vzťahuje Dohoda o EHP, bez akýchkoľvek obmedzení, vrátane tarifných (1). V dôsledku toho v záujme zabezpečenia kvalitnej služby pre občanov za prístupné ceny, a to na celom území štátu, mohli tie štáty EHP, ktoré o to mali záujem, zaviesť na základe jasného právneho rámca záväzok služby vo verejnom záujme týkajúce sa frekvencie, presnosti služieb, disponibility miest alebo preferenčných taríf pre niektoré kategórie užívateľov. Využitie záväzkov služby vo verejnom záujme umožnilo leteckej doprave plne prispieť k hospodárskej a sociálnej súdržnosti a k vyváženému rozvoju regiónov.

                     2.

                     Okrem toho sa prijal celý rad opatrení v oblasti prideľovania prevádzkových intervalov (2), služieb pozemnej obsluhy (3) a počítačových rezervačných systémov (4) s cieľom podporiť túto liberalizáciu trhu a umožniť hospodársku súťaž medzi subjektmi na základe rovnakých podmienok.

                     3.

                     Dozorný úrad EZVO (ďalej len ‚dozorný úrad‘) považuje usmernenia Európskej komisie za významné pre EHP a týmto prijíma zodpovedajúce usmernenia na základe právomoci, ktorá bola naň prenesená podľa článku 5 ods. 2 písm. b) Dohody medzi štátmi EZVO o zriadení dozorného úrad a súdneho dvora (ďalej len ‚dohoda o dozore a súde‘) (5).

                     4.

                     Dozorný úrad sa domnieva, že letiská môžu mať vplyv na úspešnosť miestnych ekonomík a zachovanie miestnych služieb, ako sú služby v oblasti školstva alebo zdravotníctva. Doprava cestujúcich a služby nákladnej dopravy totiž môžu mať kľúčový význam pre konkurencieschopnosť a rozvoj niektorých regiónov. Letiská poskytujúce dobré služby môžu byť magnetom pre letecké spoločnosti, čím sa následne podporia podnikateľské činnosti, ako aj hospodárska, sociálna a územná súdržnosť v rámci priestoru, na ktorý sa vzťahuje Dohoda o EHP.

                     5.

                     Dozorný úrad ďalej víta tento vývoj a oceňuje príspevok nízkorozpočtových leteckých spoločností k celkovému zníženiu cien v leteckej doprave v Európe, k diverzifikácii ponúkaných služieb a k sprístupneniu tohto druhu dopravy širšej verejnosti. Dozorný úrad však musí napriek tomu zabezpečiť dodržiavanie Dohody o EHP, konkrétne pravidiel hospodárskej súťaže, týkajúcich sa najmä štátnej pomoci.

               30A.1.1.1.   Typológia letísk

                     6.

                     V odvetví letísk existuje v súčasnosti niekoľko rôznych úrovní hospodárskej súťaže medzi rôznymi druhmi letísk. Táto skutočnosť je základným aspektom pri skúmaní štátnej pomoci, pre ktorý je potrebné zistiť, do akej miery by mohla byť narušená hospodárska súťaž a do akej miery by mohlo byť ovplyvnené uplatňovanie Dohody o EHP. Situácie v oblasti hospodárskej súťaže sa posudzujú jednotlivo podľa toho, o aké trhy ide. Prieskumy (6) však viedli k všeobecnému zisteniu, že veľké medzinárodné uzlové letiská súťažia s podobnými letiskami na všetkých dotknutých dopravných trhoch, pričom úroveň súťaže závisí od faktorov, ako preťaženie dopravných kapacít a existencia alternatívnych spôsobov dopravy, alebo v určitých prípadoch (pozri ďalej) konkurujú aj veľkým regionálnym letiskám. Veľké regionálne letiská môžu konkurovať nielen iným veľkým regionálnym letiskám, ale aj uzlovým letiskám EHP a pozemnej doprave, najmä ak je k letisku kvalitný prístup pozemnými dopravnými cestami. Podľa rovnakých prieskumov vo všeobecnosti platí, že malé letiská nesúťažia s inými letiskami, iba v niektorých prípadoch so susednými letiskami podobnej veľkosti, keď sa ich trhy prekrývajú.

                     7.

                     Na účely týchto usmernení dozorný orgán definoval tieto štyri kategórie letísk:

                                 —

                                 kategória A, ďalej len ‚veľké letiská EHP‘, s viac ako 10 miliónmi cestujúcich ročne,

                                 —

                                 kategória B zahŕňa ‚vnútroštátne letiská‘ s 5 až 10 miliónmi cestujúcich ročne,

                                 —

                                 kategória C zahŕňa ‚veľké regionálne letiská‘ s 1 až 5 miliónmi cestujúcich ročne,

                                 —

                                 kategória D, ďalej len ‚malé regionálne letiská‘, s počtom cestujúcich do 1 milióna ročne.

               30A.2.   Ciele týchto usmernení a zmeny v porovnaní s usmerneniami z roku 1994

                     8.

                     V kapitole 30 usmernení Dozorného úradu EZVO o štátnej pomoci je odvolávka na usmernenia Európskej komisie z roku 1994 týkajúce sa uplatňovania článkov 92 (teraz 87) a 93 (teraz 88) Zmluvy o ES a článku 61 Dohody o EHP o štátnej pomoci v sektore letectva (7) (ďalej len ‚usmernenia v sektore letectva‘). Usmernenia v sektore letectva nezahŕňajú všetky nové aspekty súvisiace s financovaním letísk a s pomocou na začatie činnosti na nových leteckých trasách.

                     9.

                     Usmernenia Komisie z roku 1994 sa vzťahujú takmer výlučne na podmienky poskytovania štátnej pomoci leteckým spoločnostiam tak, že obmedzujú priamu prevádzkovú pomoc leteckým spoločnostiam iba na prípady záväzkov služby vo verejnom záujme a na pomoc sociálneho charakteru. Časť II.3 usmernení Komisie z roku 1994 sa týka verejných investícií do infraštruktúry letísk. Stanovuje, že ‚realizácia projektov infraštruktúry (letísk) je všeobecným opatrením hospodárskej politiky, ktoré Komisia nemôže kontrolovať na základe pravidiel zmluvy týkajúcich sa štátnej pomoci. Tento všeobecný princíp sa vzťahuje iba na realizáciu infraštruktúry členskými štátmi, nevzťahuje sa však na štátnu pomoc vyplývajúcu z preferenčného zaobchádzania udeleného určitým spoločnostiam v súvislosti s využívaním infraštruktúry.‘
                     Súčasné usmernenia teda dopĺňajú, ale nenahrádzajú usmernenia z roku 1994 tým, že spresňujú uplatňovanie pravidiel hospodárskej súťaže na rôzne spôsoby financovania letísk (pozri oddiel 30A.4) a na pomoc na začatie činnosti pre letecké spoločnosti s odletom z regionálnych letísk (pozri oddiel 30A.5).

                     10.

                     Na dosiahnutie tohto cieľa berie dozorný orgán do úvahy prínos, ktorý má rozvoj regionálnych letísk. A teda:

                                 —

                                 zvýšené používanie regionálnych letísk pomáha v boji proti preťaženiu leteckej dopravy na európskych centrálnych letiskách. Komisia vo svojej bielej knihe Európska dopravná politika do roku 2010: čas rozhodnúť (8) vysvetľuje, že ‚už existuje konkrétny akčný plán týkajúci sa preťaženia vzdušného priestoru, ale preťaženiu pozemnej kapacity sa zatiaľ nevenuje potrebná pozornosť, ani sa neprijímajú žiadne záväzky. Takmer polovica z päťdesiatich najväčších európskych letísk však už dosiahla alebo dosiahne preťaženie svojej pozemnej kapacity‘,

                                 —

                                 zvýšenie počtu prístupových miest k európskym letom zvyšuje mobilitu európskych občanov,

                                 —

                                 rozvoj týchto letísk okrem toho prispieva k rastu príslušných regionálnych ekonomík.

                           Regionálne letiská však musia pri rozvíjaní svojich služieb často čeliť menej výhodnej situácii ako európske centrálne letiská, ako sú napríklad Londýn, Paríž alebo Frankfurt. Regionálne letiská nemajú veľkú referenčnú leteckú spoločnosť, ktorá by na nich sústreďovala svoje pôsobenie s cieľom ponúknuť cestujúcim maximálne množstvo spojení a ťažiť zo značných úspor, ktoré takýto systém umožňuje. Možno ani nedosiahli rozhodujúcu veľkosť potrebnú nato, aby boli dostatočné atraktívne. Regionálne letiská musia okrem toho často prekonávať nevýhody spojené s horším imidžom a malým zviditeľnením spôsobené ich polohou v oblastiach postihnutých hospodárskymi ťažkosťami.

                     11.

                     Dozorný úrad preto v týchto usmerneniach zvolil pozitívny prístup k rozvoju regionálnych letísk, pričom dbá na zabezpečenie dôsledného dodržiavania zásad transparentnosti, nediskriminácie a primeranosti, aby sa zabránilo akémukoľvek narušeniu hospodárskej súťaže, ktoré by protirečilo všeobecnému záujmu v zmysle verejného financovania regionálnych letísk a štátnej pomoci poskytovanej leteckým spoločnostiam.

                     12.

                     Tento prístup musí taktiež zapadať do rámca všeobecných cieľov dopravnej politiky, najmä intermodality so železničnou dopravou. V posledných rokoch sa dosiahol výrazný pokrok, ako politicky, tak aj finančne, pri uskutočňovaní ambicióznych programov rozvoja sietí vysokorýchlostných železničných tratí. Vysokorýchlostná železničná doprava predstavuje veľmi príťažlivú alternatívu leteckej dopravy, najmä pokiaľ ide o čas, ceny, pohodlie a trvalo udržateľný rozvoj. Napriek tomu, že na rozšírenie siete vysokorýchlostných železničných tratí na celé územie, na ktoré sa vzťahuje Dohoda o EHP, ešte treba vyvinúť značné úsilie, je vhodné snažiť sa využiť kapacitu vysokorýchlostných železníc zabezpečujúcu výkonné a kvalitné spojenia a podporiť spoluprácu subjektov v železničnej a leteckej doprave v súlade s článkom 53 Dohody o EHP s cieľom rozvinúť komplementárnosť medzi týmito dvoma spôsobmi dopravy v záujme ich používateľov.

                     13.

                     Pokiaľ tieto usmernenia obsahujú stanovisko k takým otázkam, ako napr. či ide alebo nejde o pomoc, poskytujú na informačné účely všeobecný výklad dozorného orgánu týkajúci sa týchto otázok v čase, keď sa vypracúvali. Tento postoj je iba orientačný a nemá dopad na výklad tejto koncepcie zo strany Súdneho dvora EZVO alebo súdov Spoločenstva.

               30A.3.   Rozsah pôsobnosti a spoločné pravidlá zlučiteľnosti
         30A.3.1.   Rozsah pôsobnosti a právny základ

                     14.

                     Tento rámec určuje, v akom rozsahu a ako bude dozorný orgán hodnotiť verejné financovanie letísk, ako aj štátnu pomoc pri otváraní nových leteckých trás, s ohľadom na pravidlá a postupy v oblasti štátnej pomoci. Pri tomto hodnotení bude dozorný úrad vychádzať z článku 59 ods. 2 alebo článku 61 ods. 3 písm. a), b) alebo c) Dohody o EHP.

                     15.

                     V článku 59 ods. 2 Dohody o EHP sa štátom EZVO povoľuje vo vzťahu k podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu odchýliť sa od pravidiel štátnej pomoci, ak by uplatnenie týchto pravidiel v zmysle zákona alebo v skutočnosti znemožnilo plnenie osobitných úloh, ktoré im boli zverené, a za podmienky, že rozvoj obchodu nie je ovplyvnený v takej miere, aby to bolo v rozpore so záujmami zmluvných strán.

                     16.

                     V článku 61 ods. 3 Dohody o EHP sa uvádza zoznam druhov pomoci, ktoré sa môžu považovať za zlučiteľné s uplatňovaním Dohody o EHP. V článku 61 ods. 3 písm. a) a c) sa ustanovujú výnimky v prospech pomoci určenej na podporu alebo uľahčenie rozvoja určitých oblastí a/alebo určitých hospodárskych činností.

                     17.

                     V kapitole 25 usmernení o štátnej pomoci týkajúcich sa národnej regionálnej pomoci (ďalej len „usmernenia týkajúce sa národnej regionálnej pomoci“) dozorný úrad určil, za akých podmienok sa môže regionálna pomoc považovať za zlučiteľnú s uplatňovaním Dohody o EHP v súlade s článkom 61 ods. 3 písm. a) a c). Prevádzková pomoc (9) poskytnutá letiskám alebo leteckým spoločnostiam (ako napríklad pomoc na začatie činnosti) sa môže vyhlásiť za zlučiteľnú iba výnimočne a s dodržaním prísnych podmienok v znevýhodnených regiónoch, t. j. v regiónoch, na ktoré sa vzťahuje výnimka ustanovená v článku 61 ods. 3 písm. a) Dohody o EHP, a v regiónoch s nízkou hustotou obyvateľstva (10).

                     18.

                     V súlade s článkom 61 ods. 3 písm. b) sa pomoc určená na podporu uskutočnenia dôležitého projektu spoločného európskeho záujmu môže považovať za zlučiteľnú s Dohodou o EHP. Osobitne sa spomínajú projekty súvisiace s transeurópskymi sieťami, ktoré môžu zahŕňať aj projekty týkajúce sa letísk.

                     19.

                     Ak uvedené ustanovenia nie sú uplatniteľné, dozorný orgán vyhodnotí zlučiteľnosť pomoci poskytnutej letiskám a pomoci na začatie činnosti v zmysle článku 61 ods. 3 písm. c) Dohody o EHP. Nasledujúce ustanovenia určujú zásady, ktoré dozorný orgán uplatní pri svojom hodnotení.

               30A.3.2.   Existencia štátnej pomoci
         30A.3.2.1.   Hospodárska činnosť letísk

                     20.

                     Dohoda o EHP zaujíma neutrálne stanovisko pokiaľ ide o to, či sa štát rozhodne pre verejné alebo súkromné vlastníctvo letísk. Pokiaľ ide o existenciu štátnej pomoci, je podstatné to, či jej príjemca vykonáva hospodársku činnosť (11). Je nepochybné, že letecké spoločnosti hospodársku činnosť vykonávajú. Rovnako aj letisko, ak je zapojené do hospodárskych činností, tak je nezávisle od jeho právnej formy a spôsobu financovania podnikom v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, a teda sa uplatňujú pravidlá o štátnej pomoci (12).

                     21.

                     V prípade ‚Aéroports de Paris‘ (13) Európsky súdny dvor (ďalej len ‚Súdny dvor‘) rozhodol, že činnosti týkajúce sa správy a prevádzky letísk, ktoré spočívajú v poskytovaní letiskových služieb leteckým spoločnostiam a rôznym poskytovateľom služieb na letisku, sú hospodárskymi činnosťami, pretože spočívajú v poskytovaní letiskových zariadení leteckým spoločnostiam a rôznym poskytovateľom služieb za poplatok, ktorý voľne stanovuje správa, a nesúvisia s vykonávaním jej úradných právomocí ako štátneho orgánu a sú oddeliteľné od činností súvisiacich s výkonom týchto právomocí. Prevádzkovateľ letiska teda v zásade vykonáva hospodársku činnosť v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, na ktorú sa vzťahujú pravidlá o štátnej pomoci.

                     22.

                     Všetky činnosti prevádzkovateľa letiska však nie sú nevyhnutne hospodárskej povahy. Treba rozlišovať medzi týmito činnosťami a určiť, do akej miery tieto činnosti sú hospodárskej povahy (14).

                     23.

                     Podľa Súdneho dvora činnosti, za ktoré obvykle zodpovedá štát v rámci výkonu svojich úradných právomocí prostredníctvom štátneho orgánu, nie sú hospodárskej povahy a nevzťahujú sa na ne pravidlá o štátnej pomoci. Medzi takéto činnosti patrí zaisťovanie bezpečnosti, kontrola leteckej dopravy, činnosti polície, colných úradov atď. Vo všeobecnosti platí, že financovanie týchto činností sa musí striktne obmedziť na náhradu nákladov vyplývajúcich z týchto činností a nesmie sa použiť na financovanie iných hospodárskych činností (15). Ako vysvetlila Európska komisia v oznámení z 10. októbra 2001 po teroristických útokoch z 11. septembra 2001, ‚je logické, že keď sa určité opatrenia uložia priamo leteckým spoločnostiam, ako aj iným subjektom pôsobiacim v tomto sektore, ako sú letiská a poskytovatelia služieb pozemnej obsluhy a leteckej navigácie, ich financovanie štátnymi orgánmi nemôže byť dôvodom na poskytnutie prevádzkovej pomoci, ktorá je nezlučiteľná so zmluvou‘.

               30A.3.2.2.   Činnosti letísk predstavujúce služby všeobecného hospodárskeho záujmu

                     24.

                     Určité hospodárske činnosti, ktoré vykonávajú letiská, môže príslušný štátny orgán pokladať za služby všeobecného hospodárskeho záujmu. V takom prípade štátny úrad uloží prevádzkovateľovi letiska určité záväzky služby vo verejnom záujme, aby primeraným spôsobom zaistil zabezpečovanie všeobecného verejného záujmu. Za týchto okolností môžu štátne orgány poskytnúť prevádzkovateľovi letiska náhradu za dodatočné náklady spojené so záväzkom poskytovať služby vo verejnom záujme. Nemožno vylúčiť, že vo výnimočných prípadoch sa môže správa letiska ako taká pokladať za službu všeobecného hospodárskeho záujmu. Štátny orgán môže v takomto prípade uložiť letisku, ktoré sa napríklad nachádza v izolovanom regióne, záväzky služby vo verejnom záujme a môže sa rozhodnúť, že ich bude nahrádzať. Napriek tomu je vhodné poznamenať, že správa letiska ako služba všeobecného hospodárskeho záujmu by sa nemala vzťahovať na činnosti, ktoré nie sú priamo spojené so základnými činnosťami vymenovanými v odseku 43 bode iv).

                     25.

                     V tejto súvislosti dozorný úrad pripomína rozsudok Súdneho dvora v prípade Altmark (16), ktorý umožnil stanoviť judikatúru v tejto oblasti. Súdny dvor rozhodol, že náhrady za službu vo verejnom záujme nie sú štátnou pomocou v zmysle článku 87 Zmluvy o ES za predpokladu, že sú splnené tieto štyri kritériá:

                                 1.

                                 prijímajúci podnik musí byť skutočne poverený plnením záväzkov služby vo verejnom záujme a tieto záväzky musia byť jasne vymedzené;

                                 2.

                                 parametre, na základe ktorých sa náhrada vypočítava, musia byť vopred stanovené objektívnym a transparentným spôsobom;

                                 3.

                                 náhrada nesmie presiahnuť sumu potrebnú na pokrytie všetkých nákladov alebo ich časti, ktoré vznikli pri plnení záväzkov služby vo verejnom záujme, zohľadňujúc relevantné príjmy a primeraný zisk z plnenia týchto záväzkov a

                                 4.

                                 ak podnik, ktorý má plniť záväzky služby vo verejnom záujme, nebol v konkrétnom prípade vybraný podľa postupu verejného obstarávania, ktorý by umožnil výber uchádzača schopného poskytovať tieto služby pre obec za najnižšiu cenu, výška potrebnej náhrady sa musí stanoviť na základe analýzy nákladov, ktoré by pri plnení týchto záväzkov vznikli typickému podniku, dobre fungujúcemu a adekvátne vybavenému dopravnými prostriedkami, aby bol schopný plniť potrebné požiadavky služby vo verejnom záujme, so zohľadnením relevantných príjmov a primeraného zisku z plnenia týchto záväzkov.

                     26.

                     Náhrada za vykonávanie záväzkov služby vo verejnom záujme uložených prevádzkovateľovi letiska nie je štátnou pomocou, ak sa dodržia podmienky stanovené rozsudkom v prípade Altmark.

                     27.

                     Iné spôsoby verejného financovania letísk, ktoré neboli uvedené, môžu prestavovať štátnu pomoc v zmysle článku 61 ods. 1 Dohody o EHP, ak ovplyvňujú hospodársku súťaž a obchod medzi zmluvnými stranami Dohody o EHP.

               30A.3.2.3.   Účinky financovania letísk na hospodársku súťaž a obchod medzi zmluvnými stranami Dohody o EHP

                     28.

                     Hospodársku súťaž medzi letiskami možno hodnotiť vzhľadom na kritériá výberu leteckých spoločností, najmä na základe porovnania faktorov, ako sú druh poskytovaných letiskových služieb a príslušná klientela, hustota obyvateľstva alebo hospodárska činnosť, preťaženie dopravných kapacít, existencia pozemného prístupu a takisto výška poplatkov za používanie letiskovej infraštruktúry a služieb. Výška poplatkov je významným faktorom, pretože verejné financie poskytnuté letisku sa môžu použiť na udržanie letiskových poplatkov na umelo nízkej úrovni s cieľom zatraktívniť dopravu a môžu výrazne narušiť hospodársku súťaž.

                     29.

                     Na základe týchto usmernení sa však dozorný orgán nazdáva, že kategórie uvedené v bode 7 môžu slúžiť ako ukazovateľ, podľa ktorého sa dá stanoviť, do akej miery si letiská navzájom konkurujú a do akej miery môže verejné financovanie letiska narušiť hospodársku súťaž.
                     Verejné financie pre vnútroštátne letiská a letiská EHP (kategórie A a B) sa budú obvykle pokladať za narúšajúce hospodársku súťaž alebo hroziace jej narušením a ovplyvňujúce obchod medzi zmluvnými stranami Dohody o EHP. Naopak je málo pravdepodobné, že by financovanie poskytnuté malým regionálnym letiskám (kategória D) narušilo hospodársku súťaž alebo ovplyvňovalo obchod v rozsahu, ktorý by bol v rozpore so spoločným záujmom.

                     30.

                     Okrem týchto všeobecných ukazovateľov však nie je možné stanoviť pravidlá pre každý jednotlivý možný prípad, najmä pokiaľ ide o letiská kategórií C a D.
                     Každé opatrenie, ktoré môže predstavovať štátnu pomoc letisku, sa musí z tohto dôvodu oznámiť, najmä aby sa mohol preskúmať jeho vplyv na hospodársku súťaž a na obchod medzi zmluvnými stranami Dohody o EHP, a prípadne aj jeho zlučiteľnosť s uplatňovaním Dohody o EHP.

                     31.

                     Rozhodnutie Komisie z 13. júla 2005 o uplatňovaní článku 86 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme náhrad za poskytovanie služby vo verejnom záujme sa uplatňuje len vtedy, keď sa úlohou všeobecného hospodárskeho záujmu poveria letiská kategórie D. Na náhradu za službu vo verejnom záujme, ktorá predstavuje štátnu pomoc, sa však nevzťahuje predchádzajúca oznamovacia povinnosť, pokiaľ táto náhrada spĺňa určité podmienky ustanovené v tomto rozhodnutí (17). Rozhodnutie Komisie zatiaľ nebolo začlenené do Dohody o EHP.

               30A.3.2.4.   Zásada súkromného investora v trhovom hospodárstve

                     32.

                     V článku 125 Dohody o EHP sa ustanovuje, že táto dohoda sa v žiadnom prípade nedotýka pravidiel zmluvných strán, ktorými sa spravuje vlastníctvo majetku. Zmluvné strany teda môžu vlastniť a spravovať podniky, získavať akcie alebo mať inú účasť vo verejných alebo súkromných spoločnostiach.

                     33.

                     Z tejto zásady vyplýva, že dozorný orgán nemôže ani potrestať ani zvýhodniť štátne orgány, ktoré získali účasť na základnom imaní určitých spoločností. Dozornému orgánu rovnako neprináleží vyjadrovať stanovisko k rozhodnutiam podnikov, pokiaľ ide o výber spôsobu financovania.

                     34.

                     Tieto usmernenia teda nerozlišujú medzi rôznymi typmi príjemcov, pokiaľ ide o ich právnu štruktúru alebo ich príslušnosť k štátnemu alebo súkromnému sektoru, a všetky odkazy na letiská alebo spoločnosti, ktoré ich spravujú, zahŕňajú všetky druhy právnych subjektov.

                     35.

                     Okrem toho zásady nediskriminácie a rovnosti nezbavujú štátne orgány alebo štátne spoločnosti povinnosti uplatňovať pravidlá hospodárskej súťaže.

                     36.

                     Bez ohľadu nato, či ide o verejné financovanie letísk alebo o financovanie, ktoré štátne orgány poskytujú priamo alebo nepriamo leteckým spoločnostiam, dozorný úrad vo všeobecnosti posúdi, či ide o pomoc, a to tak, že zváži, či by ‚za podobných okolností súkromný investor, so zreteľom na možnosti predvídateľnej rentability, bez ohľadu na akékoľvek motívy sociálnej povahy alebo regionálnej či sektorovej politiky, uskutočnil danú investíciu‘ (18).

                     37.

                     Súdny dvor rozhodol, že ‚princíp rovnosti, na ktorý sa vlády odvolávajú v súvislosti so vzťahmi medzi štátnymi a súkromnými podnikmi, vo všeobecnosti predpokladá, že obe skupiny sa nachádzajú v porovnateľných situáciách […] súkromné spoločnosti však určujú svoju priemyselnú a obchodnú stratégiu berúc do úvahy najmä kritériá ziskovosti. Naopak na rozhodnutia štátnych podnikov môžu vplývať faktory iného druhu, ktoré vyplývajú z cieľov verejného záujmu sledovaných štátnymi orgánmi‘ (19). Pojem predvídateľnej rentability je teda pre prevádzkovateľa, ktorý skutočne poskytuje finančné prostriedky ako subjekt na trhu, najdôležitejší.

                     38.

                     Súdy Spoločenstva taktiež rozhodli, že správanie investora zo štátneho sektora sa musí porovnať so správaním súkromného investora, ktorý sleduje štrukturálnu politiku, či už všeobecnú alebo sektorovú, a ktorý sa riadi perspektívou ziskovosti v dlhodobom horizonte (20). Tieto úvahy sú osobitne vhodné v prípade investícií do infraštruktúry.

                     39.

                     Každé použitie štátnych zdrojov zo strany štátov EZVO alebo štátnych orgánov v prospech prevádzkovateľov letísk alebo leteckých spoločností sa teda musí analyzovať s ohľadom na tieto zásady. V prípade, že štáty EZVO alebo štátne orgány konajú ako súkromné hospodárske subjekty, poskytnuté výhody nepredstavujú štátnu pomoc.

                     40.

                     Ak však určitá spoločnosť získa verejné zdroje za výhodnejších podmienok (teda ekonomicky vyjadrené: za nižšie náklady), ako sú podmienky, ktoré by poskytol súkromný hospodársky subjekt spoločnosti, ktorá by sa nachádzala v porovnateľnej finančnej a konkurenčnej situácii, bola tejto spoločnosti poskytnutá výhoda, ktorá predstavuje štátnu pomoc.

                     41.

                     V oblasti pomoci na začatie činnosti je možné, aby verejné letisko poskytlo leteckej spoločnosti finančné výhody z vlastných zdrojov nadobudnutých svojou podnikateľskou činnosťou, ktoré nepredstavujú štátnu pomoc, ak letisko dokáže, že konalo ako súkromný investor, napríklad predložením podnikateľského plánu, ktorý ukazuje predpokladanú ziskovosť hospodárskej činnosti letiska. Ak naopak súkromné letisko poskytne finančné prostriedky, ktoré sú v skutočnosti prerozdelením verejných zdrojov poskytnutých letisku na tento účel štátnym orgánom, musia sa takéto dotácie považovať za štátnu pomoc, ak rozhodnutie o prerozdelení verejných zdrojov prijmú štátne orgány.

                     42.

                     Uplatňovanie zásady súkromného investora, a pretože z tohto dôvodu nie je prítomná pomoc, predpokladá spoľahlivosť celého ekonomického modelu prevádzkovateľa konajúceho ako investor: letisko, ktoré nefinancuje svoje investície alebo neuhrádza príslušné poplatky, alebo ktorého časť prevádzkových nákladov, okrem plnenia záväzku všeobecného záujmu, sa uhrádza z verejných zdrojov, sa obvykle nemôže považovať za súkromného prevádzkovateľa pôsobiaceho v trhovom hospodárstve, každý prípad sa však musí posudzovať osobitne; v prípade takéhoto prevádzkovateľa je teda neobyčajne náročné uplatniť túto argumentáciu.

               30A.4.   Financovanie letísk

                     43.

                     Činnosti letiska možno zaradiť do týchto kategórií:

                                 i)

                                 výstavba letiskovej infraštruktúry a letiskových zariadení (dráhy, terminály, odbavovacie plochy, riadiaca veža) alebo s nimi priamo súvisiacich pomocných zariadení (protipožiarne zariadenia, bezpečnostné alebo ochranné zariadenia);

                                 ii)

                                 prevádzkovanie infraštruktúry, ktoré zahŕňa údržbu a správu letiskovej infraštruktúry;

                                 iii)

                                 poskytovanie doplnkových letiskových služieb súvisiacich s leteckou dopravou, ako sú napríklad služby pozemnej obsluhy a užívanie súvisiacich infraštruktúr, protipožiarne služby, záchranné služby, bezpečnostné služby atď. a

                                 iv)

                                 vykonávanie obchodných činností, ktoré priamo nesúvisia s hlavnými činnosťami letiska, vrátane výstavby, financovania, užívania a prenajímania pozemkov a budov, určených nielen na kancelárske a skladové priestory, ale aj na hotely a priemyselné podniky nachádzajúce sa v priestoroch letiska, ako aj obchody, reštaurácie a parkoviská. Keďže tieto činnosti nepatria do skupiny dopravných činností, na ich verejné financovanie sa tieto usmernenia nevzťahujú a bude sa preskúmavať podľa príslušných sektorových a všeobecných pravidiel.

                     44.

                     Tieto usmernenia sa uplatňujú na všetky letiskové činnosti, s výnimkou bezpečnosti, letovej kontroly alebo akejkoľvek inej činnosti, za ktorú je v rámci svojich úradných právomocí prostredníctvom štátneho orgánu zodpovedný štát EZVO (21).

               30A.4.1.   Financovanie letiskovej infraštruktúry

                     45.

                     Tento oddiel sa týka pomoci pri výstavbe letiskovej infraštruktúry a zariadení alebo vybavenia, ktoré ju priamo dopĺňajú, ako sa definuje v predchádzajúcich odseku 43 bode i) a odseku 44.

                     46.

                     Infraštruktúra je základom hospodárskych činností, ktoré vykonáva prevádzkovateľ letiska. Rovnako však predstavuje jednu z možností, ako štát môže pôsobiť na regionálny hospodársky rozvoj, politiku územného plánovania, a dopravnú politiku atď.

                     47.

                     Každý prevádzkovateľ letiska vykonávajúci hospodársku činnosť v zmysle rozsudku uvedeného v odseku 21 by mal financovať náklady na používanie alebo výstavbu infraštruktúry, ktorú spravuje, z vlastných zdrojov. Ak teda štát EZVO (aj na úrovni regionálnych alebo miestnych orgánov), ktorý nekoná ako súkromný investor, poskytne prevádzkovateľovi letiskovú infraštruktúru bez primeranej finančnej protihodnoty; alebo prevádzkovateľovi letiska pridelí verejné dotácie určené na financovanie infraštruktúry, môže mu poskytnúť na úkor jeho konkurentov ekonomickú výhodu, ktorá sa preto musí oznámiť a preskúmať s ohľadom na pravidlá štátnej pomoci.

                     48.

                     Európska komisia a dozorný orgán už mali možnosť upresniť podmienky, za ktorých pri operáciách, akými sú predaj pozemkov alebo budov (22) alebo privatizácia podniku (23), podľa ich názoru nie je možná štátna pomoc. Vo všeobecnosti je to v prípade, ak sa tieto operácie uskutočňujú za trhovú cenu, najmä ak je táto cena výsledkom otvorenej a nediskriminačnej verejnej súťaže bez výhrad, ktorá mala dostatočnú publicitu, zabezpečujúcej rovné zaobchádzanie s možnými záujemcami. Bez toho, aby boli dotknuté záväzky odvodené z pravidiel a zásad uplatniteľných na verejné obstarávanie a koncesie, pokiaľ sú uplatniteľné, rovnaký druh argumentácie sa vo všeobecnosti primerane uplatňuje aj na predaj alebo poskytnutie infraštruktúry zo strany štátnych orgánov.

                     49.

                     V každom prípade však nie je v jednotlivých prípadoch možné vylúčiť výskyt prvkov pomoci. Napríklad pomoc by mohla existovať, ak sa ukáže, že infraštruktúra bola poskytnutá vopred určenému správcovi, ktorý má z toho neoprávnenú výhodu, alebo tiež ak by neodôvodniteľný rozdiel medzi predajnou cenou a cenou novopostavenej budovy priniesol nadobúdateľovi neoprávnenú výhodu.

                     50.

                     Ak dostane prevádzkovateľ letiska k dispozícii dodatočnú infraštruktúru, ktorá nebola plánovaná v okamihu pridelenia existujúcej infraštruktúry, bude potrebné, aby prevádzkovateľ uhradil nájomné zodpovedajúce trhovej hodnote a primerané nákladom na túto novú infraštruktúru, ako aj dĺžke jej používania. Okrem toho, ak rozvoj infraštruktúry nebol upravený v pôvodnej zmluve, dodatočná infraštruktúra musí byť úzko spojená s používaním existujúcej infraštruktúry a musí sa zachovať predmet pôvodnej zmluvy so správcom.

                     51.

                     Ak sa nedá vylúčiť existencia štátnej pomoci, musí sa dané opatrenie notifikovať. Ak sa potvrdí, že opatrenie zahŕňa pomoc, môže sa táto pomoc vyhlásiť za zlučiteľnú, najmä podľa článku 61 ods. 3 písm. a), b) alebo c) alebo článku 59 ods. 2 Dohody o EHP, a vo vhodných prípadoch, aj podľa ich vykonávacích predpisov. Z tohto dôvodu bude dozorný úrad skúmať, najmä či:

                                 —

                                 výstavba a prevádzka infraštruktúry spĺňa jasne definovaný cieľ všeobecného záujmu (regionálny rozvoj, prístupnosť atď.),

                                 —

                                 je infraštruktúra potrebná a zodpovedá stanovenému cieľu,

                                 —

                                 infraštruktúra ponúka zo strednodobého hľadiska dostatočné perspektívy využitia, najmä pokiaľ ide o využitie existujúcej infraštruktúry,

                                 —

                                 je prístup k infraštruktúre otvorený pre všetkých potenciálnych užívateľov rovnakým a nediskriminačným spôsobom,

                                 —

                                 rozvoj obchodu nie je ovplyvnený v rozsahu, ktorý je v rozpore s uplatňovaním Dohody o EHP.

               30A.4.2.   Pomoc na prevádzku letiskovej infraštruktúry

                     52.

                     Dozorný úrad je v zásade toho názoru, že prevádzkovateľ letiska musí, rovnako ako každý podnikateľský subjekt pôsobiaci na trhu, uhrádzať obvyklé náklady spojené s prevádzkou a údržbou letiskovej infraštruktúry zo svojich vlastných finančných zdrojov. Každé verejné financovanie týchto služieb by znížilo výdavky prevádzkovateľa letiska, ktoré za normálnych okolností vynakladá na bežné činnosti.

                     53.

                     V súlade s podmienkami stanovenými rozsudkom v prípade Altmark (24) takéto financovanie nepredstavuje štátnu pomoc, ak ide o náhradu za služby vo verejnom záujme týkajúce sa správy letiska. V ostatných prípadoch sú dotácie na prevádzku prevádzkovou pomocou. Ako sa uvádza v časti 30A.3.1 týchto usmernení, takáto pomoc sa za určitých podmienok môže vyhlásiť za zlučiteľnú s uplatňovaním Dohody o EHP iba na základe článkov 61 ods. 3 písm. a) alebo c) v znevýhodnených regiónoch alebo na základe článku 59 ods. 2, ak spĺňa určité podmienky, ktoré zabezpečujú, že pomoc je potrebná na prevádzkovanie služby všeobecného hospodárskeho záujmu a neovplyvní obchod v takom rozsahu, ktorý je v rozpore so záujmami zmluvných strán.

                     54.

                     Pokiaľ ide o uplatňovanie článku 59 ods. 2 Dohody o EHP, ako sa uvádza v bode 31 týchto usmernení, v rozhodnutí Komisie z 13. júla 2005 o uplatňovaní článku 86 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme náhrad za služby vo verejnom záujme sa náhrada za služby vo verejnom záujme, ktorá je štátnou pomocou poskytnutou letiskám kategórie D, považuje za zlučiteľnú na základe určitých podmienok (25).

                     55.

                     Pri tomto posudzovaní Komisia preto preverí, či je letisko naozaj poverené službou vo všeobecnom záujme a či výška náhrady nepresahuje sumu potrebnú na pokrytie nákladov vzniknutých pri vykonávaní záväzkov služby vo verejnom záujme, so zreteľom na relevantné príjmy a na primeraný zisk.

                     56.

                     Pridelenie poslania vykonávať služby vo verejnom záujme letisku sa musí zaznamenať v jednom alebo viacerých oficiálnych dokumentoch, ktorých formu môže určiť každý štát EZVO. V týchto dokumentoch sa musia uviesť všetky informácie potrebné na zistenie konkrétnych nákladov týkajúcich sa služby vo verejnom záujme, ako aj:

                                 —

                                 presná povaha záväzku služby vo verejnom záujme,

                                 —

                                 prevádzkovatelia a dotknuté územie,

                                 —

                                 povaha všetkých osobitných alebo výlučných práv poskytnutých letisku,

                                 —

                                 opatrenia pre výpočet, kontrolu a prehodnocovanie náhrady,

                                 —

                                 spôsob zabránenia možnému nadhodnoteniu alebo podhodnoteniu náhrady a pravidlá nápravy takejto možnosti.

                     57.

                     Pri výpočte výšky náhrady musí byť vo výdavkoch a príjmoch, ktoré sa majú zohľadniť, zahrnutá celá suma výdavkov a príjmov spojených s výkonom služby všeobecného hospodárskeho záujmu. Ak má daný prevádzkovateľ letiska iné osobitné alebo výlučné práva, ktoré sú spojené s touto službou všeobecného hospodárskeho záujmu, príjmy plynúce z týchto práv sa musia taktiež zohľadniť. V dôsledku toho sa musí zaviesť transparentný účtovný systém a musí sa viesť oddelené účtovníctvo pre rôzne činnosti prevádzkovateľa (26).

               30A.4.3.   Pomoc pre letiskové služby

                     58.

                     Služby pozemnej obsluhy predstavujú obchodnú činnosť otvorenú konkurencii nad rámec limitu stanoveného na 2 milióny cestujúcich ročne v zmysle smernice 96/67/ES (27). Prevádzkovateľ letiska konajúci ako poskytovateľ služieb pozemnej obsluhy môže za pozemnú obsluhu uplatňovať rozdielne tarify fakturované leteckým spoločnostiam, ak tieto rozdiely v tarifách odrážajú rozdiely v nákladoch, ktoré sú spojené s charakterom alebo rozsahom poskytovaných služieb (28).

                     59.

                     Pod hranicou 2 miliónov cestujúcich si prevádzkovateľ letiska, ktorý koná ako poskytovateľ služieb, môže nahradiť rôzne zdroje príjmov a strát medzi čisto obchodnými činnosťami (ako napríklad pozemná obsluha alebo správa parkoviska), s výnimkou verejných zdrojov, ktoré sa mu pridelili ako správcovi letiska alebo prevádzkovateľovi služby všeobecného hospodárskeho záujmu. V prípade chýbajúcej hospodárskej súťaže v oblasti poskytovania služieb pozemnej obsluhy však treba osobitne dbať na to, aby neboli porušené ustanovenia vnútroštátnych právnych predpisov alebo ustanovenia Dohody o EHP, najmä aby nedošlo k zneužitiu dominantného postavenia na trhu odporujúcemu článku 54 Dohody o EHP (ktorý zakazuje podnikom s dominantným postavením v oblasti, na ktorú sa vzťahuje Dohoda o EHP, alebo na jej podstatnej časti uplatňovať voči rozličným leteckým spoločnostiam nerovné podmienky pri porovnateľných službách, čo by im spôsobilo konkurenčnú nevýhodu).

                     60.

                     Nad hranicou stanovenou na 2 milióny cestujúcich musí byť činnosť služieb pozemnej obsluhy sebestačná a nesmie sa financovať z iných obchodných príjmov letiska alebo z verejných zdrojov poskytnutých letisku ako správcovi letiska alebo prevádzkovateľovi služby všeobecného hospodárskeho záujmu.

               30A.5.   Pomoc na začatie činnosti
         30A.5.1.   Ciele

                     61.

                     Malé letiská obvykle nedosahujú taký počet cestujúcich, aký potrebujú na dosiahnutie výhodnej veľkosti a prahu ziskovosti.

                     62.

                     Čo sa týka prahu ziskovosti, neexistujú žiadne absolútne hodnoty. Výbor regiónov ho odhaduje na 1,5 milióna cestujúcich ročne, kým v uvedenej štúdii univerzity v Cranfielde sa uvádzajú dve rôzne hodnoty (500 000 a jeden milión cestujúcich ročne), čo je dôkazom toho, že existujú rozdiely podľa krajín a spôsobu, akým sú letiská organizované (29).

                     63.

                     Aj keď sa určitým regionálnym letiskám môže dariť dobre, ak letecké spoločnosti, ktoré plnia záväzok služby vo verejnom záujme (30), zabezpečujú dostatočný počet cestujúcich, alebo ak štátne orgány uplatňujú programy pomoci sociálnej povahy, letecké spoločnosti uprednostňujú overené a vhodne situované európske centrálne letiská, ktoré umožňujú rýchle spojenia, majú základňu stálych cestujúcich a na ktorých letecké spoločnosti disponujú prevádzkovými intervalmi, ktoré nechcú stratiť. Okrem toho letiskové a letové politiky a investície za mnoho rokov viedli ku koncentrácii dopravy do významných národných metropol.

                     64.

                     V dôsledku toho letecké spoločnosti často nie sú pripravené bez náležitých stimulov riskovať otvorenie nových leteckých trás s odletom z neznámych a nevyskúšaných letísk. Z tohto dôvodu môže dozorný úrad akceptovať, aby sa leteckým spoločnostiam za určitých podmienok dočasne vyplácala pomoc z verejných zdrojov, ak ich táto pomoc motivuje otvoriť nové letecké trasy alebo nové termíny odletov z regionálnych letísk a prilákať väčší počet cestujúcich, čo by im umožnilo dosiahnuť v krátkom časovom horizonte prah rentability. Dozorný úrad bude dbať na to, aby takáto pomoc nezvýhodňovala letiská veľkých rozmerov, ktoré sú už široko otvorené medzinárodnej doprave a hospodárskej súťaži.

                     65.

                     Vzhľadom na uvedený všeobecný cieľ intermodality a optimalizácie používania infraštruktúr však nie je prípustné poskytnúť pomoc na začatie činnosti na novej leteckej trase, ktorá zodpovedá vysokorýchlostnému železničnému spojeniu.

                     66.

                     Európska komisia ďalej prijala usmernenia pre harmonický rozvoj najodľahlejších regiónov (31). Stratégia ich rozvoja vychádza z troch hlavných zásad: pomoc pri sprístupňovaní týchto regiónov, zvyšovaní ich konkurencieschopnosti a posiľňovaní ich regionálnej integrácie s cieľom zmierniť nepriaznivý vplyv, ktorý má ich odľahlosť od európskeho hospodárstva.

                     67.

                     Európska komisia preto súhlasí s tým, aby sa pomoc na zriadenie leteckých trás s odletom z najodľahlejších regiónov vo všeobecnosti posudzovala na základe voľnejších kritérií zlučiteľnosti, najmä pokiaľ ide o intenzitu a dĺžku, a nebude namietať voči takejto pomoci pre spojenia do susedných nečlenských krajín.
                     Dozorný úrad sa domnieva, že podobné ustanovenia, pokiaľ ide o intenzitu a trvanie, sa prijmú aj pre regióny uvedené v článku 61 ods. 3 Dohody o EHP a pre regióny s nízkou hustotou obyvateľstva.

               30A.5.2.   Kritériá zlučiteľnosti

                     68.

                     Finančná pomoc na začatie činnosti poskytuje, okrem prípadov, keď sa štátne orgány správajú ako súkromný investor pôsobiaci v trhovom hospodárstve (pozri oddiel 30A.3.2.4), prijímajúcim podnikom výhody a môže mať teda priamo za následok porušenie rovnováhy medzi spoločnosťami, pretože príjemcovi pomoci umožňuje znížiť prevádzkové náklady.

                     69.

                     Pomoc môže taktiež nepriamo narušiť hospodársku súťaž medzi letiskami tým, že podporuje rozvoj určitých letísk alebo tým, že nabáda určitú spoločnosť ‚premiestniť sa‘ z jedného letiska na druhé letisko a presunúť leteckú trasu z letiska EHP na regionálne letisko. Z týchto dôvodov predstavuje daná pomoc obvykle štátnu pomoc a musí sa oznámiť dozornému orgánu.

                     70.

                     Berúc do úvahy uvedené ciele a vážne ťažkosti, ktoré môžu sprevádzať otvorenie novej trasy, môže dozorný orgán schváliť takúto pomoc, ak spĺňa tieto podmienky:

                                 a)

                                 Príjemcovia: pomoc sa vypláca leteckým dopravcom, ktorí sú držiteľmi platnej prevádzkovej licencie vydanej zmluvnou stranou Dohody o EHP v zmysle nariadenia Rady (EHS) č. 2407/92 o licenciách leteckých dopravcov (32).

                                 b)

                                 Regionálne letiská: pomoc sa vypláca na letecké trasy spájajúce regionálne letisko kategórie C alebo D s iným letiskom v oblasti, na ktorú sa vzťahuje Dohoda o EHP. Pomoc na letecké trasy medzi vnútroštátnymi letiskami (kategória B) prichádza do úvahy iba v odôvodnených výnimočných prípadoch, najmä ak sa jedno z letísk nachádza v znevýhodnenom regióne.

                                 c)

                                 Nové letecké trasy: pomoc sa vzťahuje iba na otvorenie nových leteckých trás alebo nových termínov odletov, definovaných ďalej, ktoré umožnia zvýšiť čistý počet cestujúcich (33).
                                 Pomoc nesmie mať za následok iba jednoduché premiestnenie premávky z jednej leteckej linky alebo spoločnosti na druhú. Nesmie najmä spôsobiť presmerovanie premávky, ktoré nie je odôvodnené vzhľadom na frekvenciu a životaschopnosť existujúcich liniek s odletom z iného letiska v rovnakom meste, v rovnakej mestskej aglomerácii (34) alebo v rovnakom letiskovom systéme (35), ktoré zabezpečujú dopravu do rovnakého alebo porovnateľného cieľového letiska za rovnakých podmienok. Pomoc na začatie činnosti nemožno poskytnúť ani vtedy, keď na novej leteckej trase už teraz za rovnakých podmienok premáva ekvivalentné vysokorýchlostné železničné spojenie.
                                 Dozorný úrad neakceptuje prípady zneužitia, keď sa letecká spoločnosť snaží obísť dočasný charakter pomoci na začatie činnosti tým, že nahradí dotovanú linku údajne novou linkou, ktorá však ponúka porovnateľnú službu. Pomoc sa nemôže poskytnúť najmä leteckej spoločnosti, ktorá po vyčerpaní pomoci pre danú leteckú trasu žiada o novú pomoc pre konkurenčnú trasu s odletom z iného letiska situovaného v rovnakom meste alebo v rovnakej mestskej aglomerácii, prípadne v rovnakom letiskovom systéme, ktorá obsluhuje rovnaké alebo porovnateľné cieľové letisko. Ak sa však počas obdobia vyplácania pomoci nahradí jedna letecká trasa inou trasou s odletom z rovnakého letiska, ktorá má na letisko prilákať minimálne rovnaký počet cestujúcich ako pôvodná letecká trasa, nespochybňuje to pokračovanie vyplácania pomoci počas celého obdobia pod podmienkou, že toto nahradenie nespochybňuje dodržanie ostatných podmienok, ktoré viedli k poskytnutiu pôvodnej pomoci.

                                 d)

                                 Životaschopnosť v dlhodobom horizonte a postupná zostupnosť: trasa, na ktorú sa poskytuje pomoc, musí nakoniec preukázať ziskovosť, teda musí bez verejného financovania pokryť minimálne svoje náklady. Pomoc na začatie činnosti preto musí byť zostupná a časovo obmedzená.

                                 e)

                                 Náhrada dodatočných nákladov na začatie činnosti: výška pomoci musí byť striktne spojená s dodatočnými nákladmi na začatie činnosti súvisiacimi s otvorením novej leteckej trasy alebo nového termínu odletu, ktoré prevádzkovateľ po rozbehnutí prevádzky nebude musieť znášať. Príkladom takýchto nákladov sú náklady na marketing a reklamu vznikajúce od úplného začiatku propagácie nového leteckého spojenia; môžu zahŕňať náklady leteckej spoločnosti na zriaďovanie na danom regionálnom letisku v súvislosti so zavedením novej leteckej trasy za podmienky, že letisko patrí do kategórie C alebo D a že v súvislosti s týmito nákladmi ešte nebola poskytnutá pomoc. Pomoc sa naopak nemôže týkať bežných prevádzkových nákladov, ako sú napr. prenájom alebo odpisy lietadiel, palivo, mzdy posádok, letiskové poplatky alebo náklady na zásobovanie lietadiel potravinami. Zostávajúce oprávnené náklady musia zodpovedať skutočným nákladom za bežných trhových podmienok.

                                 f)

                                 Intenzita a dĺžka pomoci: zostupná pomoc sa môže poskytovať najviac tri roky. Výška pomoci nesmie v žiadnom jednotlivom roku prekročiť 50 % celkových oprávnených nákladov v danom roku a celková pomoc nesmie v priemere prekročiť 30 % oprávnených nákladov.
                                 Pre letecké trasy s odletom zo znevýhodnených regiónov, t. j. z regiónov uvedených v článku 61 ods. 3 písm. a), a regiónov s nízkou hustotou obyvateľstva sa môže zostupná pomoc poskytovať najviac počas piatich rokov. Výška pomoci nesmie v žiadnom jednotlivom roku prekročiť 50 % celkových oprávnených nákladov v danom roku a celková pomoc nesmie v priemere prekročiť 40 % oprávnených nákladov. Ak sa pomoc poskytuje počas piatich rokov, môže sa v prvých troch rokoch udržiavať na úrovni 50 % celkových oprávnených nákladov.
                                 V každom prípade však obdobie poskytovania pomoci na začatie činnosti leteckej spoločnosti musí byť podstatne kratšie ako obdobie, počas ktorého sa táto spoločnosť zaväzuje vykonávať činnosť z daného letiska, ako je to určené v podnikateľskom pláne, ktorý sa požaduje v odseku 70 písm. i). Okrem toho by sa mala pomoc zastaviť, keď sa splnia ciele počtu cestujúcich alebo keď spoločnosť dosiahne rentabilitu leteckej trasy, aj keď sa tak stane pred skončením pôvodne predpokladaného obdobia.

                                 g)

                                 Súvislosť s rozvojom leteckej trasy: vyplatenie pomoci musí byť spojené s vývojom počtu prepravených cestujúcich v čistých hodnotách. S cieľom zachovať stimulačný charakter pomoci a zabrániť zmene limitov sa napríklad jednotková suma na cestujúceho musí znížiť so skutočným nárastom počtu prepravených cestujúcich.

                                 h)

                                 Nediskriminačné prideľovanie pomoci: každý štátny orgán, ktorý zvažuje poskytnúť leteckej spoločnosti, prostredníctvom letiska alebo inak, pomoc na otvorenie novej leteckej trasy, musí svoj úmysel zverejniť s dostatočným časovým predstihom a s dostatočnou reklamou, aby mali všetky zainteresované letecké spoločnosti možnosť ponúknuť svoje služby. Oznámenie musí obsahovať najmä opis leteckej trasy, ako aj objektívne kritériá týkajúce sa výšky a trvania pomoci. Pravidlá a zásady verejného obstarávania a koncesií sa musia dodržať, ak sú uplatniteľné.

                                 i)

                                 Dosah na ostatné letecké trasy a podnikateľský plán: každá letecká spoločnosť ponúkajúca služby štátnemu orgánu, ktorý má v úmysle poskytnúť pomoc na začatie činnosti, musí s podaním svojej ponuky odovzdať aj svoj podnikateľský plán, ktorý dokazuje dlhodobú životaschopnosť leteckej trasy aj po ukončení pomoci. Pred poskytnutím pomoci na začatie činnosti by mal príslušný štátny orgán vypracovať analýzu dosahu novej leteckej trasy na konkurenčné trasy.

                                 j)

                                 Zverejnenie: štáty EZVO zabezpečia uverejnenie zoznamu dotovaných leteckých trás každý rok a pre každé letisko, pričom pri každej pomoci musí byť uvedený zdroj verejného financovania, príjemca pomoci, výška vyplatenej pomoci a počet cestujúcich, ktorých sa to týka.

                                 k)

                                 Odvolania: okrem odvolaní ustanovených v smerniciach ‚o verejnom obstarávaní‘ 89/665/EHS a 92/13/EHS (36) sa podľa potreby musia stanoviť mechanizmy odvolania na úrovni štátov EZVO, aby sa zabezpečilo odstránenie akejkoľvek diskriminácie pri poskytovaní pomoci.

                                 l)

                                 Sankcie: sankčné mechanizmy sa musia uplatňovať v prípadoch, keď letecký dopravca nedodržiava záväzky, ktoré prijal voči letisku pri vyplatení pomoci. Systém spätného vymáhania pomoci alebo zabavenia záruky, ktorú letecký dopravca uložil na začiatku, umožní letisku zabezpečiť, aby letecká spoločnosť dodržiavala svoje záväzky.

                     71.

                     Kumulácia: pomoc na začatie činnosti sa nemôže kumulovať s inými druhmi pomoci poskytnutými na prevádzkovanie leteckej trasy, ako je pomoc sociálneho charakteru poskytnutá určitým kategóriám cestujúcich a náhrada za služby vo verejnom záujme. Takúto pomoc nie je možné poskytnúť ani vtedy, keď bol prístup k leteckej trase vyhradený jedinému dopravcovi podľa článku 4 nariadenia (EHS) č. 2408/92 (37), a najmä odseku 1 písm. d) tohto článku. V súlade s pravidlami proporcionality sa takáto pomoc takisto nebude dať kombinovať s inou pomocou poskytnutou na náhradu rovnakých nákladov, vrátane pomoci, ktorá bola vyplatená v inom štáte.

                     72.

                     Pomoc na začatie činnosti sa musí oznámiť dozornému orgánu. Dozorný orgán vyzýva štáty EZVO, aby skôr ako jednotlivé prípady pomoci oznamovali schémy pomoci na začatie činnosti, čím sa na území, na ktoré sa vzťahuje Dohoda o EHP, zabezpečí väčšia koherencia. Dozorný orgán môže jednotlivo prehodnotiť prípady pomoci alebo schému pomoci, ktoré síce v plnej miere nespĺňajú tieto kritériá, ale ktorých konečný výsledok by bol porovnateľný.

               30A.6.   Príjemcovia predchádzajúcej neoprávnenej pomoci

                     73.

                     Ak spoločnosť získala neoprávnenú pomoc, pri ktorej dozorný úrad prijal záporné rozhodnutie, vrátane príkazu na jej vrátenie, a ak nebola vrátená v súlade s článkom 14 časti II protokolu 3 k Dohode o dozore a súde, pri hodnotení akejkoľvek pomoci na letiskovú infraštruktúru alebo pomoci na začatie činnosti sa musí vziať do úvahy aj kumulovaný efekt skoršej pomoci a novej pomoci a aj skutočnosť, že skoršia pomoc nebola vrátená (38).

               30A.7.   Vhodné opatrenia v zmysle článku 1 ods. 1 časti I protokolu 3 k dohode o dozore a súde

                     74.

                     V súlade s článkom 1 ods. 1 časti I protokolu 3 k dohode o dozore a súde dozorný orgán navrhuje, aby štáty EZVO zmenili a doplnili svoje súčasné schémy týkajúce sa štátnej pomoci, na ktorú sa vzťahujú tieto usmernenia, tak, aby boli v súlade s týmito usmerneniami najneskôr do 1. júna 2007. dozorný úrad vyzýva štáty EZVO, aby najneskôr do 1. júna 2006 písomne potvrdili prijatie týchto návrhov.

                     75.

                     Ak štát EZVO prijatie písomne nepotvrdí pred týmto dátumom, dozorný úrad uplatní článok 19 ods. 2 časti II protokolu 3 k dohode o dozore a súde a podľa potreby začne konanie ustanovené v tomto článku.

               30A.8.   Dátum uplatňovania

                     76.

                     Tieto usmernenia sa budú uplatňovať odo dňa ich prijatia dozorným úradom. Oznámenia, ktoré dozorný úrad zaregistruje pred týmto dátumom, sa preskúmajú s prihliadnutím na pravidlá platné v čase oznámenia.
                     Ak sa pomoc začala vyplácať po prijatí týchto usmernení, dozorný úrad na základe týchto usmernení preskúma zlučiteľnosť celej pomoci na financovanie letiskovej infraštruktúry alebo pomoci na začatie činnosti, ktorá bola poskytnutá bez jeho povolenia, a ktorou sa teda porušil článok 1 ods. 3 časti I protokolu 3 k dohode o dozore a súde. V ostatných prípadoch dozorný úrad hodnotí pomoc na základe pravidiel platných v čase, keď sa pomoc začala vyplácať.

                     77.

                     Dozorný orgán informuje štáty EZVO a zainteresované strany, že zvažuje začať dôkladné vyhodnotenie uplatňovania týchto usmernení štyri roky po dátume ich implementácie. Výsledky tejto štúdie môžu viesť dozorný úrad k revízii týchto usmernení.

         (1)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2407/92 z 23. júla 1992 o licenciách leteckých dopravcov (Ú. v. ES L 240, 24.8.1992) začlenené do bodu 66b prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 7/94 z 21. marca 1994 (Ú. v. ES L 160, 28.6.1994, s. 1 a dodatok EHP č. 17, 28.6.1994), nariadenie Rady (EHP) č. 2408/92 z 23. júla 1992 o prístupe leteckých dopravcov Spoločenstva k letovým trasám v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 240, 24.8.1992) začlenené do bodu 64a prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 7/94 z 21. marca 1994 (Ú. v. ES L 160, 28.6.1994, s. 1 a dodatok EHP č. 17, 28.6.1994) a nariadenie Rady (EHS) č. 2409/92 z 23. júla 1992 o cestovnom a sadzbách v leteckých dopravných službách (Ú. v. ES L 240, 24.8.1992) začlenené do bodu 65 prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 7/94 z 21. marca 1994 (Ú. v. ES L 160, 28.6.1994, s. 1 a dodatok EHP č. 17, 28.6.1994).

         (2)  Nariadenie Rady (EHS) č. 95/93 z 18. januára 1993 o spoločných pravidlách prideľovania prevádzkových intervalov na letiskách Spoločenstva (Ú. v. ES L 14, 22.1.1993) začlenené do bodu 64b prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 154/2004 (Ú. v. EÚ L 102, 21.4.2005, s. 33 a dodatok EHP č. 20, 21.4.2005).

         (3)  Smernica Rady 96/67/ES z 15. októbra 1996 o prístupe k trhu služieb pozemnej obsluhy na letiskách Spoločenstva (Ú. v. ES L 272, 25.10.1996) začlenená do bodu 64c prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 79/2000 z 2. októbra 2000 (Ú. v. ES L 315, 14.12.2000, s. 20 a dodatok EHP č. 59, 14.12.2000).

         (4)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2299/89 z 24. júla 1989 o kódexe správania pre používanie počítačových rezervačných systémov (Ú. v. ES L 220, 29.7.1989) začlenené do bodu 63 prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 148/99 z 5. novembra 1999 (Ú. v. ES L 15, 18.1.2001, s. 45 a dodatok EHP č. 3, 18.1.2001).

         (5)  Úplné znenie dohody o dozore a súde, vrátane všetkých jej zmien a doplnení, sa nachádza na internetovej stránke sekretariátu EZVO: http://secretariat.efta.int/Web/legaldocuments/

         (6)  Study on competition between airports and the application of state aid rules (Štúdia o hospodárskej súťaži medzi letiskami a uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci) – Cranfield University, jún 2002.

         (7)  V kapitole 30 usmernení Dozorného úradu EZVO o štátnej pomoci týkajúcej sa štátnej pomoci sektoru letectva (Ú. v. ES L 124, 23.5.1996 a dodatok EHP č. 23, 23.5.1996) je odvolávka na usmernenia Spoločenstva týkajúce sa uplatňovania článkov 92 a 93 Zmluvy o ES a článku 61 Dohody o EHP na štátnu pomoc v sektore letectva a uvádza sa, že dozorný orgán bude uplatňovať kritériá zodpovedajúce kritériám, ktoré sa nachádzajú v usmerneniach Komisie.

         (8)  Biela kniha Európska dopravná politika do roku 2010: čas rozhodnúť, KOM(2001) 370, v konečnom znení.

         (9)  Usmernenia Dozorného úradu EZVO o štátnej pomoci týkajúce sa národnej regionálnej pomoci (Ú. v. ES L 111, 29.4.1999 a dodatok EHP č. 18, 29.4.1999). V usmerneniach týkajúcich sa národnej regionálnej pomoci sa prevádzková pomoc definuje ako pomoc ‚určená na zníženie bežných výdavkov podniku‘ (bod 25.4.26), kým počiatočná investičná pomoc sa vzťahuje na ‚investície do fixného kapitálu súvisiace so zriadením nového podniku, rozšírením existujúceho podniku, alebo začatím činnosti, ktorá si vyžaduje zásadnú zmenu výrobku alebo výrobného postupu existujúceho podniku‘ (bod 25.4.6).

         (10)  Pozri bod 25.4.26 a nasledujúce body usmernení týkajúcich sa národnej regionálnej pomoci.

         (11)  Podľa judikatúry Súdneho dvora je hospodárskou činnosťou každá činnosť spočívajúca v ponuke tovarov a služieb na danom trhu. Pozri rozsudky v prípade C 35-96, Komisia/Taliansko [1998], Zb. s. I-3851 a v prípadoch C-180/98 až 184/98, Pavlov [2000] Zb. s. I-6451.

         (12)  Rozsudky v prípadoch C-159/91 a C-160/91, Poucet/AGF a Pistre/Cancava [1993] Zb. s. I-637.

         (13)  Rozsudok v prípade T-128/98, Aéroports de Paris /Komisia Európskych spoločenstiev [2000] Zb. s. II-3929, potvrdený rozsudkom v prípade C-82/01 [2002] Zb. s. I-9297, body 75 – 79.

         (14)  Rozsudok v prípade C-364/92, SAT Fluggesellschaft/Eurocontrol [1994] Zb. s. I-43.

         (15)  Rozsudok v prípade C-343/95, Calě & Figli/Servizi Ecologici Porto di Genova [1997] Zb. s. I-1547. Rozhodnutie Komisie N309/2002 z 19. marca 2003, Letecká bezpečnosť – náhrada nákladov, ktoré vznikli v dôsledku teroristických útokov z 11. septembra 2001. Rozhodnutie Komisie N438/2002 zo 16. januára 2002, pomoc orgánom verejnej správy v sektore prístavov.

         (16)  Rozsudok v prípade C-280/00, Altmark Trans a Regierungspräsidium Magdeburg/Nahverkehrsgesellschaft Altmark [2003] Zb. s. I-7747.

         (17)  Pozri rozhodnutie Komisie č. 2005/842/ES o uplatňovaní článku 86 ods. 2 Zmluvy o ES na štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme udeľovanej niektorým podnikom povereným poskytovaním služieb všeobecného hospodárskeho záujmu (Ú. v. EÚ L 312, 29.11.2005, s. 67). Rozhodnutie zatiaľ nebolo začlenené do Dohody o EHP. Pokiaľ teda nebude toto rozhodnutie začlenené do právneho rámca EHP, vzťahuje sa na tieto druhy náhrad za služby vo verejnom záujme všeobecná oznamovacia povinnosť, ako sa uvádza v časti I a v článku 2 časti II protokolu 3 k dohode o dozore a súde.

         (18)  Rozsudok v prípade 40/85, Belgické kráľovstvo/Komisia [1986] Zb. s. I-2321.

         (19)  Rozsudok v spojených prípadoch 188/80 až 190/80, Francúzska republika, Talianska republika a Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska/Komisia Európskych spoločenstiev [1982] Zb. s. 2571, bod 21.

         (20)  Rozsudok v prípade C-305/89, Taliansko/Komisia („Alfa Romeo“) [1991] Zb. s. I-1603, bod 20. Rozsudok v prípade T-228/99, Westdeutsche Landesbank Girozentrale/Komisia [2003] Zb. s. II-435, body 250 až 270.

         (21)  Pozri rozhodnutie Komisie N309/2002 – Francúzsko: Letecká bezpečnosť – náhrada nákladov v dôsledku teroristických útokov z 11. septembra 2001 (Ú. v. EÚ C 148, 25.6.2003).

         (22)  Usmernenia Dozorného úradu EZVO o prvkoch štátnej pomoci pri predaji pozemkov a budov štátnymi orgánmi (Ú. v. ES L 137, 8.6.2000 a dodatok EHP č. 26, 8.6.2000). Tieto usmernenia zodpovedajú oznámeniu Komisie o prvkoch štátnej pomoci pri predaji pozemkov a budov štátnymi orgánmi.

         (23)  Správa Európskej komisie o politike hospodárskej súťaže, 1993, odseky 402 a 403.

         (24)  Pozri poznámku pod čiarou č. 16.

         (25)  Rozhodnutie zatiaľ nebolo začlenené do Dohody o EHP. Ak sa začlení, každá náhrada za služby vo verejnom záujme predstavujúca štátnu pomoc poskytnutú väčším letiskám (kategórie A, B alebo C) alebo taká, ktorá nespĺňa kritériá a podmienky tohto rozhodnutia, by sa naďalej mala oznamovať a posudzovať jednotlivo.

         (26)  Aj keď sa kapitola 18C usmernení o štátnej pomoci týkajúcich sa štátnej pomoci vo forme náhrad za služby vo verejnom záujme neuplatňuje na sektor dopravy, môže poskytnúť usmernenie na uplatňovanie odsekov 55 až 57 (zatiaľ neuverejnené). Tieto usmernenia zodpovedajú rámcu Spoločenstva pre štátnu pomoc vo forme náhrady za služby vo verejnom záujme. (Ú. v. EÚ C 297, 29.11.2005, s. 4).

         (27)  Smernica Rady 96/67/ES z 15. októbra 1996 o prístupe k trhu služieb pozemnej obsluhy na letiskách Spoločenstva (Ú. v. ES L 272, 25.10.1996) začlenená do bodu 64c prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 79/2000 z 2. októbra 2000 (Ú. v. ES L 315, 14.12.2000, s. 20 a dodatok EHP č. 59, 14.12.2000).

         (28)  V odseku 85 rozhodnutia Európskej komisie o začatí konania v súvislosti s prípadom Ryanair v Charleroi sa uvádza: ‚So zreteľom na tarify pozemnej obsluhy je Komisia presvedčená, že je možné dosiahnuť značné úspory, ak užívatelia letiska v značnej miere využívajú pomocné služby spoločnosti. Nie je totiž nič pohoršujúce na tom, že cenová tarifa uplatňovaná v prípade určitých spoločností je nižšia ako všeobecná tarifa, ak je služba požadovaná týmito spoločnosťami menšia, než v prípade ostatných zákazníkov‘.

         (29)  Správa Study on Competition between airports and the application of State Aid Rules (Štúdia o hospodárskej súťaži medzi letiskami a uplatňovanie pravidiel štátnej pomoci), Cranfield University, september 2002, body 5.33 a 6.11.

         (30)  Tamtiež body 5 až 27: ‚V určitej miere sa dotovanie leteckých služieb prostredníctvom záväzkov služby vo verejnom záujme môže považovať za nepriamu pomoc letisku‘.

         (31)  Oznámenia Komisie z 26. mája 2004 [KOM(2004) 343, v konečnom znení] a zo 6. augusta 2004 [SEK(2004) 1030] týkajúce sa posilneného partnerstva pre najodľahlejšie regióny.

         (32)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2407/92 z 23. júla 1992 o licenciách leteckých dopravcov (Ú. v. ES L 240, 24.8.1992) začlenené do bodu 66b prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 7/94 z 21. marca 1994 (Ú. v. ES L 160, 28.6.1994, s. 1 a dodatok EHP č. 17, 28.6.1994).

         (33)  Toto sa týka najmä zmeny sezónnej trasy na trvalú trasu alebo nekaždodennej frekvencie odletov na minimálne každodennú frekvenciu odletov.

         (34)  Nariadenie Rady (EHS) č. 2408/92 o prístupe leteckých dopravcov Spoločenstva k letovým trasám v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 240, 24.8.1992, s. 8) začlenené do bodu 64a prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 7/94 z 21. marca 1994 (Ú. v. ES L 160, 28.6.1994, s. 1 a dodatok EHP č. 17, 28.6.1994).

         (35)  Ako sa definuje v článku 2 písm. m) nariadenia Rady (EHS) č. 2408/92 o prístupe leteckých dopravcov Spoločenstva k letovým trasám v rámci Spoločenstva (Ú. v. ES L 240, 24.8.1992, s. 8) začleneného do bodu 64a prílohy XIII k Dohode o EHP rozhodnutím spoločného výboru č. 7/94 z 21. marca 1994 (Ú. v. ES L 160, 28.6.1994, s. 1 a dodatok EHP č. 17, 28.6.1994).

         (36)  Smernica Rady 89/665/EHS z 21. decembra 1989 o koordinácii zákonov, iných právnych predpisov a správnych opatrení týkajúcich sa uplatňovania postupov preskúmavania v rámci verejného obstarávania tovarov a prác (Ú. v. ES L 395, 30.12.1989, s. 33 – 35) ako bola začlenená do bodu 5 prílohy XVI k Dohode o EHP. Smernica Rady č. 92/13/EHS z 25. februára 1992, ktorou sa koordinujú zákony, iné právne predpisy a správne opatrenia o uplatňovaní právnych predpisov Spoločenstva, o postupoch verejného obstarávania subjektov pôsobiacich vo vodnom, energetickom, dopravnom a telekomunikačnom sektore (Ú. v. ES L 76, 23.3.1992, s. 14 – 20), začlenená do bodu 5a prílohy XVI k Dohode o EHP rozhodnutím poločného výboru č. 7/94 z 21. marca 1994 (Ú. v. ES L 160, 28.6.1994, s. 1 a dodatok EHP č. 17, 28.6.1994).

         (37)  Pozri poznámku pod čiarou č. 1.

         (38)  Pozri rozsudok v prípade C-355/95 P, Textilwerke Deggendorf/Komisia [1997] Zb. s. I-2549.“


title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) 2017/951 zo 17. mája 2017 o mobilizácii Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii na základe žiadosti z Fínska – EGF/2016/008 FI/Nokia Network Systems

text:
               3.6.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 143/9

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU A RADY (EÚ) 2017/951
   zo 17. mája 2017
   o mobilizácii Európskeho fondu na prispôsobenie sa globalizácii na základe žiadosti z Fínska – EGF/2016/008 FI/Nokia Network Systems
   EURÓPSKY PARLAMENT A RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o fungovaní Európskej únie,
   so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 1309/2013 zo 17. decembra 2013 o Európskom fonde na prispôsobenie sa globalizácii (2014 – 2020) a o zrušení nariadenia (ES) č. 1927/2006 (1), a najmä na jeho článok 15 ods. 4,
   so zreteľom na Medziinštitucionálnu dohodu z 2. decembra 2013 medzi Európskym parlamentom, Radou a Komisiou o rozpočtovej disciplíne, spolupráci v rozpočtových otázkach a riadnom finančnom hospodárení (2), a najmä na jej bod 13,
   so zreteľom na návrh Európskej komisie,
   keďže:

               (1)

               Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii (ďalej len „EGF“) bol zriadený s cieľom poskytovať podporu pracovníkom, ktorí boli prepustení, a samostatne zárobkovo činným osobám, ktoré ukončili činnosť z dôvodu vážnych zmien v štruktúre svetového obchodu v dôsledku globalizácie, z dôvodu pokračovania celosvetovej finančnej a hospodárskej krízy, či z dôvodu novej celosvetovej finančnej a hospodárskej krízy, a pomôcť im pri opätovnom začleňovaní do trhu práce.

               (2)

               Ako sa stanovuje v článku 12 nariadenia Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 (3), EGF nesmie prekročiť maximálnu ročnú sumu 150 miliónov EUR (v cenách roku 2011).

               (3)

               Fínsko 22. novembra 2016 predložilo žiadosť o mobilizáciu prostriedkov z EGF v súvislosti s prepúšťaním v odvetví ekonomickej činnosti zaradenom do divízie 26 (Výroba počítačov, elektronických a optických výrobkov) štatistickej klasifikácie ekonomických činností v Európskom spoločenstve („NACE“) Rev. 2 vo Fínsku. Žiadosť bola doplnená o dodatočné informácie v súlade s článkom 8 ods. 3 nariadenia (EÚ) č. 1309/2013. Táto žiadosť spĺňa požiadavky na stanovenie finančného príspevku z EGF podľa článku 13 nariadenia (EÚ) č. 1309/2013.

               (4)

               Preto by sa v súvislosti so žiadosťou predloženou Fínskom mal mobilizovať EGF s cieľom poskytnúť finančný príspevok vo výške 2 641 800 EUR.

               (5)

               S cieľom skrátiť čas potrebný na mobilizáciu EGF na minimum by sa toto rozhodnutie malo uplatňovať odo dňa jeho prijatia,

         PRIJALI TOTO ROZHODNUTIE:
   Článok 1
   V rámci všeobecného rozpočtu Únie na rozpočtový rok 2017 sa mobilizuje Európsky fond na prispôsobenie sa globalizácii s cieľom poskytnúť sumu 2 641 800 EUR vo forme viazaných a platobných rozpočtových prostriedkov.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Uplatňuje sa od 17. mája 2017.

      V Štrasburgu 17. mája 2017.

            Za Európsky parlament

            predseda

         A. TAJANI

            Za Radu

            predseda

         C. ABELA

      (1)  Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 855.

      (2)  Ú. v. EÚ C 373, 20.12.2013, s. 1.

      (3)  Nariadenie Rady (EÚ, Euratom) č. 1311/2013 z 2. decembra 2013, ktorým sa ustanovuje viacročný finančný rámec na roky 2014 – 2020 (Ú. v. EÚ L 347, 20.12.2013, s. 884).


title: 2008/203/ES: Rozhodnutie Rady z  28. februára 2008 , ktorým sa vykonáva nariadenie (ES) č. 168/2007 v súvislosti s prijatím viacročného rámca pre Agentúru Európskej únie pre základné práva na roky 2007 – 2012

text:
               7.3.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 63/14

      ROZHODNUTIE RADY

   z 28. februára 2008,
   ktorým sa vykonáva nariadenie (ES) č. 168/2007 v súvislosti s prijatím viacročného rámca pre Agentúru Európskej únie pre základné práva na roky 2007 – 2012
   (2008/203/ES)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva,
   so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 168/2007 z 15. februára 2007, ktorým sa zriaďuje Agentúra Európskej únie pre základné práva (1), a najmä na jeho článok 5 ods. 1,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu,
   keďže:

               (1)

               So zreteľom na ciele zriadenia Agentúry Európskej únie pre základné práva (ďalej len „agentúra“) a náležité vykonávanie jej úloh sa majú v zmysle článku 5 ods. 2 nariadenia (ES) č. 168/2007 vo viacročnom rámci vzťahujúcom sa na päť rokov určiť konkrétne tematické oblasti činnosti agentúry.

               (2)

               V tomto rámci by sa mal medzi tematické oblasti činnosti agentúry zahrnúť boj proti rasizmu, xenofóbii a súvisiacim prejavom neznášanlivosti.

               (3)

               Rámec by mal byť v súlade s prioritami Únie, pričom by mal náležite zohľadňovať smerovania vyplývajúce z uznesení Európskeho parlamentu a záverov Rady v oblasti základných práv.

               (4)

               Rámec by mal náležite zohľadňovať finančné a ľudské zdroje agentúry a mal by sa vykonávať len v rozsahu pôsobnosti práva Spoločenstva.

               (5)

               Rámec by mal obsahovať ustanovenia, ktorých cieľom je zabezpečiť komplementárnosť s právomocou iných orgánov, úradov a agentúr Spoločenstva a Únie, ako aj s Radou Európy a inými medzinárodnými organizáciami, ktoré pôsobia v oblasti základných práv. Najdôležitejšie agentúry a orgány Spoločenstva z hľadiska tohto viacročného rámca sú Európsky inštitút pre rodovú rovnosť, zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1922/2006 z 20. decembra 2006, ktorým sa zriaďuje Európsky inštitút pre rodovú rovnosť (2) európsky dozorný úradník pre ochranu údajov, zriadený nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 45/2001 z 18. decembra 2000 o ochrane jednotlivcov so zreteľom na spracovanie osobných údajov inštitúciami a orgánmi Spoločenstva a o voľnom pohybe takýchto údajov (3), a európsky ombudsman, pričom ich ciele by sa mali následne zohľadniť.

               (6)

               Komisia pri príprave svojho návrhu konzultovala správnu radu Agentúry pre základné práva počas jej zasadnutia 12. a 13. júla 2007 a dostala písomné pripomienky vo forme listu z 25. júla 2007.

               (7)

               Týmto rámcom sa vymedzujú konkrétne tematické oblasti činnosti agentúry, keďže niekoľko stálych úloh agentúry – okrem iného aj úloha zlepšovať povedomie verejnosti o základných právach a aktívne šíriť informácie o práci agentúry – sa určuje v článku 4 nariadenia (ES) č. 168/2007.

               (8)

               Ak to umožňujú jej finančné a ľudské zdroje, agentúra môže v súlade s článkom 5 ods. 3 nariadenia (ES) č. 168/2007 na základe žiadosti Európskeho parlamentu, Rady alebo Komisie vykonávať činnosť mimo tematických oblastí určených vo viacročnom rámci,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Viacročný rámec
   1.   Týmto sa na roky 2007 – 2012 ustanovuje viacročný rámec pre Agentúru Európskej únie pre základné práva (ďalej len „agentúra“).
   2.   Agentúra vykonáva v súlade s článkom 3 nariadenia (ES) č. 168/2007 úlohy vymedzené v článku 4 ods. 1 nariadenia (ES) č. 168/2007 v rámci tematických oblastí stanovených v článku 2 tohto rozhodnutia.
   Článok 2
   Tematické oblasti
   Tematické oblasti sú tieto:

               a)

               rasizmus, xenofóbia a súvisiace prejavy neznášanlivosti;

               b)

               diskriminácia na základe pohlavia, rasového alebo etnického pôvodu, náboženstva alebo presvedčenia, zdravotného postihnutia, veku alebo sexuálnej orientácie a diskriminácia príslušníkov menšín a každá kombinácia týchto motívov (viacnásobná diskriminácia);

               c)

               odškodnenie obetí;

               d)

               práva dieťaťa vrátane ochrany detí;

               e)

               azyl, prisťahovalectvo a integrácia prisťahovalcov;

               f)

               víza a kontrola hraníc;

               g)

               účasť občanov Únie na jej demokratickom fungovaní;

               h)

               informačná spoločnosť, a najmä rešpektovanie súkromného života a ochrana osobných údajov;

               i)

               prístup k efektívnemu a nezávislému súdnictvu.

         Článok 3
   Komplementárnosť a spolupráca s inými orgánmi
   1.   Agentúra pri vykonávaní tohto rámca zabezpečuje primeranú spoluprácu a koordináciu s príslušnými orgánmi, úradmi a agentúrami Spoločenstva, členskými štátmi, medzinárodnými organizáciami a občianskou spoločnosťou za podmienok stanovených v článkoch 7, 8 a 10 nariadenia (ES) č. 168/2007.
   2.   Agentúra predovšetkým koordinuje svoje činnosti s činnosťami Rady Európy za podmienok stanovených v článku 9 nariadenia (ES) č. 168/2007 a na základe dohody uvedenej v danom článku.
   3.   Agentúra sa zaoberá otázkami týkajúcimi sa diskriminácie na základe pohlavia len čiastočne a v rozsahu, ktorý je relevantný pre jej činnosť vykonávanú v súvislosti so všeobecnými otázkami diskriminácie uvedenými v článku 2 písm. b); zohľadňuje, že celkovými cieľmi Európskeho inštitútu pre rodovú rovnosť, zriadeného nariadením (ES) č. 1922/2006, je prispievať k presadzovaniu rodovej rovnosti a posilňovať ho, čo zahŕňa uplatňovanie rodovej rovnosti vo všetkých politikách Spoločenstva a následne vo vnútroštátnych politikách, bojovať proti diskriminácii na základe pohlavia a zvyšovať povedomie občanov EÚ v súvislosti s rodovou rovnosťou prostredníctvom poskytovania technickej pomoci inštitúciám Spoločenstva, predovšetkým Komisii a orgánom členských štátov.
   4.   Agentúra vykonáva svoje úlohy v súvislosti s otázkami ľudských práv, ktoré sa týkajú informačnej spoločnosti, bez toho, aby bola v súlade s povinnosťami a právomocami európskeho dozorného úradníka pre ochranu údajov stanovenými v článkoch 46 a 47 nariadenia (ES) č. 45/2001 dotknutá jeho zodpovednosť zaistiť, aby inštitúcie a orgány Spoločenstva rešpektovali základné práva a slobody fyzických osôb, a predovšetkým právo na súkromie.

      V Bruseli 28. februára 2008

            Za Radu

            predseda

         D. MATE

      (1)  Ú. v. EÚ L 53, 22.2.2007, s. 1.

      (2)  Ú. v. EÚ L 403, 30.12.2006, s. 9.

      (3)  Ú. v. ES L 8, 12.1.2001, s. 1.