title: 2008/99/ES,Euratom: Rozhodnutie Komisie z  19. decembra 2007 , o pristúpení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu k Dohovoru o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení

text:
               8.2.2008

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 34/3

         ROZHODNUTIE KOMISIE
   z 19. decembra 2007,
   o pristúpení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu k Dohovoru o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení
   (2008/99/ES, Euratom)
   KOMISIA EURÓPSKYCH SPOLOČENSTIEV,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 101 druhý pododsek,
   So zreteľom na rozhodnutie Rady 2007/513/Euratom z 10. júla 2007, ktorým sa schvaľuje pristúpenie Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu k Dohovoru o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení (1),
   keďže:

               (1)

               V článku 2 písm. e) Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (ďalej len „Zmluva o Euratome“) sa od Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu (ďalej len „Spoločenstvo“) vyžaduje, aby vhodným dozorom zaručilo, že jadrové materiály sa nepoužijú na iné účely ako tie, na ktoré sú určené.

               (2)

               Dohovor o fyzickej ochrane jadrových materiálov (DFOJM) bol podpísaný v roku 1979 a nadobudol platnosť v roku 1987. Účastníkmi DFOJM je 128 štátov a Spoločenstvo (2). Všetky členské štáty sú zmluvnými stranami DFOJM.

               (3)

               Súdny dvor Európskych spoločenstiev (ďalej len „Súdny dvor“) (3) rozhodol, že účasť členských štátov na DFOJM je zlučiteľná s ustanoveniami Zmluvy o Euratome iba pod podmienkou, že pokiaľ ide o vlastné právomoci a súdnu právomoc, je samotné Spoločenstvo zmluvnou stranou DFOJM za rovnakých podmienok ako členské štáty. Zároveň konštatoval, že niektoré záväzky vyplývajúce z DFOJM týkajúce sa Spoločenstva možno plniť len na základe úzkej spolupráce medzi Spoločenstvom a členskými štátmi, a to v rámci rokovacieho a uzatváracieho procesu, ako aj pri plnení prijatých záväzkov,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Pristúpenie k Dohovoru o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení sa týmto schvaľuje v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.
   Text Dohovoru o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení (príloha 1) a vyhlásenie Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu podľa článku 18 ods. 4 a článku 17 ods. 3 tohto dohovoru (príloha 2) sú priložené k tomuto rozhodnutiu.
   Článok 2
   Listina o pristúpení sa uloží u generálneho riaditeľa Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu, depozitára Dohovoru o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení, čo najskôr po prijatí tohto rozhodnutia listom podpísaným vedúcim delegácie Európskej komisie pri medzinárodných organizáciách vo Viedni.
   Článok 3
   Člen Európskej komisie zodpovedný za vonkajšie vzťahy potvrdí listinou priloženou k tomuto rozhodnutiu (príloha 3) poverenie vedúceho delegácie Európskej komisie pri medzinárodných organizáciách vo Viedni uložiť vyhlásenie priložené k rozhodnutiu u generálneho riaditeľa Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu, depozitára dohovoru (ďalej len „splnomocnenie“), podľa možnosti čo najskôr po prijatí tohto rozhodnutia.

      V Bruseli 19. decembra 2007

            Za Komisiu

         Andris PIEBALGS

            člen Komisie

      (1)  Ú. v. EÚ L 190, 21.7.2007, s. 12.

      (2)  Stav k 31. máju 2007.

      (3)  Nález 1/78 zo 14. novembra 1978, Zb. 1978, s. 2151, najmä prvá výroková časť tohto rozhodnutia a bod 34.
   PRÍLOHA 1

      Dohovor o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení
      ÚČASTNÍCKE ŠTÁTY TOHTO DOHOVORU,
      UZNÁVAJÚC právo všetkých štátov rozvíjať a využívať jadrovú energiu na mierové účely a ich legitímny podiel na potenciálnych výhodách, ktoré môžu vyplynúť z mierového využívania jadrovej energie,
      S PRESVEDČENÍM o potrebe zabezpečiť medzinárodnú spoluprácu a prepravu jadrovej technológie na mierové využívanie jadrovej energie,
      MAJÚC NA ZRETELI, že fyzická ochrana je životne dôležitá pre ochranu zdravia obyvateľstva, životné prostredie a národnú a medzinárodnú bezpečnosť,
      MAJÚC NA PAMÄTI ciele a princípy Charty OSN ohľadom zachovania svetového mieru a bezpečnosti a podporu dobrých susedských a priateľských vzťahov a spolupráce medzi štátmi,
      BERÚC DO ÚVAHY, že podľa článku 2 ods. 4 Charty OSN „všetci členovia sa vo svojich medzinárodných vzťahoch zdržia hrozby použitia sily proti územnej celistvosti alebo politickej nezávislosti iného štátu alebo akéhokoľvek iného konania, ktoré nie je zlučiteľné s cieľmi Spojených národov,“
      ODVOLÁVAJÚC SA na Deklaráciu o opatreniach na odstránenie medzinárodného terorizmu, ktorá bola pripojená k uzneseniu Valného zhromaždenia 49/60 z 9. decembra 1994,
      ŽELAJÚC SI odvrátiť možné riziká, ktoré predstavuje nezákonné obchodovanie, nezákonné zmocnenie sa a využívanie jadrových materiálov a sabotáž namierená proti jadrovým materiálom a jadrovým zariadeniam, a uvedomujúc si, že fyzická ochrana pred takýmito činmi sa stala otázkou narastajúceho národného a medzinárodného záujmu,
      HLBOKO ZNEPOKOJENÉ celosvetovou eskaláciou aktov terorizmu vo všetkých jeho formách a podobách, ako aj hrozbou medzinárodného terorizmu a organizovaného zločinu,
      VERIAC, že fyzická ochrana hrá dôležitú úlohu pri podpore nešírenia jadrových zbraní a v boji proti terorizmu,
      ŽELAJÚC SI prispieť týmto dohovorom k celosvetovému posilneniu fyzickej ochrany jadrových materiálov a jadrových zariadení využívaných na mierové účely,
      VERIAC, že trestné činy v súvislosti s jadrovými materiálmi a jadrovými zariadeniami sú dôvodom na vážne znepokojenie a že je naliehavá potreba prijať primerané a účinné opatrenia alebo posilniť jestvujúce opatrenia na zamedzenie, odhaľovanie a potrestanie takýchto trestných činov,
      ŽELAJÚC SI posilniť ďalšiu medzinárodnú spoluprácu s cieľom zaviesť účinné opatrenia na fyzickú ochranu jadrových materiálov a jadrových zariadení v súlade s vnútroštátnymi právnymi predpismi každého účastníckeho štátu a s týmto dohovorom,
      VERIAC, že tento dohovor prispeje k bezpečnému využívaniu, skladovaniu a prepravovaniu jadrových materiálov a k bezpečnej prevádzke jadrových zariadení,
      UZNÁVAJÚC, že existujú medzinárodne formulované odporúčania na fyzickú ochranu, ktoré sa podľa potreby aktualizujú a ktoré môžu slúžiť ako návod na zavedenie moderných prostriedkov na dosiahnutie účinnej úrovne fyzickej ochrany,
      PRIPÚŠŤAJÚC, že za účinnú fyzickú ochranu jadrových materiálov a jadrových zariadení využívaných na vojenské účely sú zodpovedné štáty vlastniace takéto jadrové materiály a jadrové zariadenia a s vedomím, že takýmto jadrovým materiálom a zariadeniam je a aj naďalej bude venovaná maximálna fyzická ochrana,
      SA DOHODLI takto:
      Článok 1
      Na účely tohto dohovoru:

                  a)

                  „jadrový materiál“ znamená plutónium s výnimkou plutónia s izotopickou koncentráciou prekračujúcou 80 % plutónia-238; urán-233; urán obohatený izotopom 235 alebo 233; urán obsahujúci takú zmes izotopov, aká sa vyskytuje v prírode, s výnimkou formy rudy alebo zvyškov rudy; akýkoľvek materiál obsahujúci jeden alebo viac predchádzajúcich materiálov;

                  b)

                  „urán obohatený izotopmi 235 alebo 233“ znamená urán obsahujúci izotop 235 alebo 233 alebo oba tak, že pomer súčtu týchto izotopov k izotopu 238 je väčší než ten pomer izotopu 235 k izotopu 238, ktorý sa vyskytuje v prírode;

                  c)

                  „medzinárodná jadrová preprava“ znamená prevoz zásielky jadrových materiálov akýmkoľvek dopravným prostriedkom so zámerom prekročiť územie štátu, v ktorom sa preprava začína, počínajúc odchodom zo zariadenia prepravcu v tomto štáte a končiac príchodom do zariadenia príjemcu v štáte konečného určenia;

                  d)

                  „jadrové zariadenie“ je zariadenie (vrátane stavebných objektov a technologických zariadení), v ktorom sa jadrový materiál vyrába, spracováva, využíva, skladuje, likviduje alebo kde sa s ním manipuluje a ktorého poškodenie či narušenie by mohlo viesť k úniku značného množstva žiarenia alebo rádioaktívneho materiálu;

                  e)

                  „sabotáž“ je každý úmyselný čin namierený proti jadrovému zariadeniu alebo jadrovému materiálu počas jeho využívania, skladovania alebo prepravy, ktorý by mohol priamo alebo nepriamo ohroziť zdravie a bezpečnosť personálu, obyvateľstva alebo životného prostredia vystavením žiareniu alebo únikom rádioaktívnych látok.

            Článok 1A
      Účelom tohto dohovoru je dosiahnuť a udržať celosvetovú fyzickú ochranu jadrových materiálov využívaných na mierové účely a jadrových zariadení využívaných na mierové účely; zabrániť trestným činom súvisiacim s takýmito materiálmi a zariadeniami a bojovať proti nim na celom svete, ako aj podporiť spoluprácu medzi účastníckymi štátmi na dosiahnutie týchto cieľov.
      Článok 2
      1.   Tento dohovor sa uplatňuje na jadrový materiál využívaný na mierové účely počas jeho užívania, skladovania a prepravy a na jadrové zariadenia využívané na mierové účely, avšak za podmienky, že sa články 3 a 4 a článok 5 ods. 4 tohto dohovoru uplatňujú na jadrové materiály iba počas medzinárodnej jadrovej prepravy.
      2.   Za zavedenie a uplatňovanie režimu fyzickej ochrany na území účastníckeho štátu a jeho udržiavanie v platnosti nesie výlučnú zodpovednosť príslušný účastnícky štát.
      3.   Okrem záväzkov, ktoré účastnícke štáty na seba výslovne prevezmú podľa tohto dohovoru, sa nič v tomto dohovore nebude interpretovať tak, aby to vplývalo na suverénne práva štátu.

                  4.

                              a)

                              Nič v tomto dohovore nemá vplyv na iné práva, záväzky a zodpovednosti účastníckych štátov podľa medzinárodného práva, predovšetkým na ciele a zásady Charty OSN a medzinárodné humanitárne právo.

                              b)

                              Tento dohovor sa neuplatňuje na činnosti ozbrojených síl počas ozbrojeného konfliktu, ako sa tieto výrazy chápu podľa medzinárodného humanitárneho práva, ktoré podliehajú tomuto právu, a na činnosti vykonávané ozbrojenými silami štátu pri plnení ich oficiálnych povinností, ktoré podliehajú iným predpisom medzinárodného práva.

                              c)

                              Nič v tomto dohovore sa neinterpretuje ako zákonné oprávnenie použiť silu alebo hroziť použitím sily voči jadrovým materiálom alebo jadrovým zariadeniam využívaným na mierové účely.

                              d)

                              Nič v tomto dohovore neospravedlňuje ani nelegalizuje nezákonné činy, ani nevylučuje ich trestné stíhanie podľa iných zákonov.

            5.   Tento dohovor sa neuplatňuje na jadrový materiál využívaný alebo uchovávaný na vojenské účely a ani na jadrové zariadenia, v ktorých sa nachádza takýto materiál.
      Článok 2A
      1.   Každý účastnícky štát zavedie, uplatňuje a udržiava v platnosti primeraný režim fyzickej ochrany uplatniteľný na jadrové materiály a jadrové zariadenia podliehajúce jeho súdnej právomoci s cieľom:

                  a)

                  chrániť jadrové materiály a jadrové zariadenia pred krádežou a iným nezákonným zmocnením sa počas používania, skladovania a prepravy;

                  b)

                  zabezpečiť uplatnenie rýchlych a komplexných opatrení na lokalizáciu chýbajúcich alebo odcudzených jadrových materiálov a prípadne aj na ich vrátenie; pokiaľ je materiál lokalizovaný mimo jeho územia, príslušný účastnícky štát koná v súlade s článkom 5;

                  c)

                  chrániť jadrové materiály a jadrové zariadenia pred sabotážou a

                  d)

                  zmierňovať alebo minimalizovať rádiologické následky sabotáže.

            2.   Pri vykonávaní odseku 1 každý účastnícky štát:

                  a)

                  zavedie a udržiava v platnosti legislatívny a regulačný rámec, ktorý upravuje fyzickú ochranu;

                  b)

                  zriadi alebo vymenuje príslušný orgán alebo orgány zodpovedné za implementáciu legislatívneho a regulačného rámca a

                  c)

                  prijme ďalšie vhodné opatrenia potrebné na fyzickú ochranu jadrových materiálov a jadrových zariadení.

            3.   Pri plnení záväzkov vyplývajúcich z odsekov 1 a 2 každý účastnícky štát uplatňuje v primeranej a realizovateľnej miere tieto základné zásady fyzickej ochrany jadrových materiálov a jadrových zariadení bez toho, aby boli dotknuté ostatné ustanovenia tohto dohovoru.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA A: Zodpovednosť štátu

                  Za zavedenie a uplatňovanie režimu fyzickej ochrany a jeho udržiavanie v platnosti na území štátu je zodpovedný výlučne príslušný štát.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA B: Zodpovednosť počas medzinárodnej prepravy

                  Príslušný štát nesie zodpovednosť za zabezpečenie primeranej ochrany jadrových materiálov aj počas medzinárodnej prepravy, kým táto zodpovednosť náležitým spôsobom neprejde na iný štát.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA C: Legislatívny a regulačný rámec

                  Štát je zodpovedný za zavedenie legislatívneho a regulačného rámca, ktorému bude fyzická ochrana podliehať, a za jeho udržiavanie v platnosti. Tento rámec by mal zabezpečiť stanovenie uplatniteľných požiadaviek na fyzickú ochranu a mal by zahŕňať systém vyhodnocovania a vydávania povolení alebo iné postupy pri udeľovaní oprávnení. Tento rámec by mal zahŕňať systém kontroly jadrových zariadení a prepravy na overovanie dodržiavania uplatniteľných požiadaviek a podmienok povolení alebo iných oprávňujúcich dokumentov a mal by stanovovať spôsob presadzovania príslušných požiadaviek a podmienok vrátane účinných sankcií.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA D: Príslušný orgán

                  Štát by mal zriadiť alebo vymenovať príslušný orgán zodpovedný za vykonávanie legislatívneho a regulačného rámca, ktorý má primeranú právomoc, kompetenciu a finančné a ľudské zdroje na plnenie zverených úloh. Štát by mal prijať opatrenia na zabezpečenie efektívnej nezávislosti činnosti príslušného orgánu štátu od činnosti iných orgánov poverených podporou alebo využívaním jadrovej energie.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA E: Zodpovednosť držiteľov povolení

                  Zodpovednosť za realizáciu rozličných zložiek fyzickej ochrany v rámci štátu by mala byť jasne stanovená. Štát by mal zabezpečiť, aby hlavnú zodpovednosť za vykonávanie fyzickej ochrany jadrových materiálov a jadrových zariadení niesli držitelia príslušných povolení alebo iných oprávňujúcich dokumentov (napr. prevádzkovatelia alebo prepravcovia).

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA F: Bezpečnostná kultúra

                  Všetky organizácie podieľajúce sa na vykonávaní fyzickej ochrany by mali venovať patričnú pozornosť bezpečnostnej kultúre, jej rozvoju a udržiavaniu s cieľom zabezpečiť jej efektívnu realizáciu v rámci celej organizácie.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA G: Hrozba

                  Fyzická ochrana zo strany štátu by mala vychádzať z aktuálneho posúdenia hrozby.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA H: Odstupňovaný prístup

                  Požiadavky na fyzickú ochranu by mali vychádzať z odstupňovaného prístupu, berúc do úvahy aktuálne posúdenie hrozby, relatívnu atraktívnosť, charakter materiálov a možné následky spojené s neoprávnenou manipuláciou s jadrovými materiálmi a sabotážou namierenou proti jadrovým materiálom alebo jadrovým zariadeniam.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA I: Ochrana do hĺbky

                  Požiadavky štátu na fyzickú ochranu by mali odzrkadľovať koncepciu niekoľkých úrovní a metód ochrany (štrukturálne alebo iné technické, personálne a organizačné), ktoré musí narušiteľ prekonať alebo obísť, aby dosiahol svoj cieľ.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA J: Zabezpečovanie kvality

                  Politika zabezpečenia kvality a programy zabezpečovania kvality by sa mali stanoviť a realizovať tak, aby bolo isté, že sú splnené špecifické požiadavky na všetky činnosti, ktoré sú dôležité pre fyzickú ochranu.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA K: Krízové plány

                  Všetci držitelia povolení a príslušné orgány by mali vypracovať a primerane uplatňovať krízové (núdzové) plány pre prípady neoprávneného zmocnenia sa jadrových materiálov alebo sabotáže jadrových zariadení alebo pokusu o ne.

                     ZÁKLADNÁ ZÁSADA L: Ochrana utajovaných skutočností

                  Štát by mal stanoviť požiadavky na ochranu utajovaných skutočností, ktorých neoprávnené zverejnenie by mohlo ohroziť fyzickú ochranu jadrových materiálov a jadrových zariadení.

                  4.

                              a)

                              Ustanovenia tohto článku sa neuplatňujú na tie jadrové materiály, o ktorých účastnícky štát primerane rozhodne, že nemusia podliehať režimu fyzickej ochrany zavedenému podľa odseku 1 vzhľadom na charakter materiálu, jeho množstvo a relatívnu atraktívnosť, ako aj na možné radiačné a iné dôsledky spojené s akýmkoľvek neoprávneným činom namiereným proti nim a na aktuálne posúdenie hrozby proti nim.

                              b)

                              Jadrové materiály, ktoré nepodliehajú ustanoveniam tohto článku podľa písmena a), by mali byť chránené v súlade s postupmi obozretného nakladania.

            Článok 3
      Každý účastnícky štát prijme príslušné opatrenia v rámci svojho vnútroštátneho práva a v súlade s medzinárodným právom, aby podľa možnosti zabezpečil, že počas medzinárodnej jadrovej prepravy budú jadrové materiály na jeho území alebo na palube lode alebo lietadla pod jeho súdnou právomocou, pokiaľ sú takéto lode alebo lietadlá, zapojené do prepravy do tohto štátu alebo z neho, chránené na úrovniach opísaných v prílohe I.
      Článok 4
      1.   Žiadny účastnícky štát nevykonáva ani nepovoľuje vývoz jadrových materiálov, pokiaľ nezískal záruky, že takéto materiály budú chránené počas medzinárodnej jadrovej prepravy na úrovniach opísaných v prílohe I.
      2.   Žiadny účastnícky štát nevykonáva ani nepovoľuje dovoz jadrových materiálov zo štátu, ktorý nie je stranou tohto dohovoru, pokiaľ tento účastnícky štát nezískal záruky, že takéto materiály budú chránené počas medzinárodnej jadrovej prepravy na úrovniach opísaných v prílohe I.
      3.   Účastnícky štát nepovolí tranzit jadrových materiálov cez svoje územie po zemi alebo vnútroštátnymi vodnými cestami alebo cez svoje letiská alebo námorné prístavy medzi štátmi, ktoré nie sú stranami tohto dohovoru, pokiaľ tento účastnícky štát nezískal podľa možnosti záruky o tom, že takéto materiály budú chránené počas medzinárodnej jadrovej prepravy na úrovniach uvedených v prílohe I.
      4.   Každý účastnícky štát uplatňuje v rámci svojho vnútroštátneho práva úrovne fyzickej ochrany uvedené v prílohe I na jadrové materiály prepravované z časti tohto štátu do inej časti toho istého štátu cez medzinárodné vody alebo vzdušný priestor.
      5.   Účastnícky štát zodpovedný za získanie záruk o tom, že jadrové materiály budú chránené na úrovniach opísaných v prílohe I podľa odsekov 1 až 3, identifikuje a informuje vopred tie štáty, cez ktoré sa očakáva tranzit jadrových materiálov po zemi alebo vnútroštátnymi vodnými cestami, alebo na ktorých letiská či do námorných prístavov sa očakáva ich vstup.
      6.   Zodpovednosť za získanie záruk uvedených v odseku 1 sa môže po vzájomnom súhlase preniesť na účastnícky štát, ktorý v preprave vystupuje ako dovážajúci štát.
      7.   Nič v tomto článku sa neinterpretuje tak, aby to akýmkoľvek spôsobom ovplyvnilo suverenitu a súdnu právomoc ktoréhokoľvek štátu, vrátane súdnej právomoci nad jeho vzdušným priestorom a príbrežným morom.
      Článok 5
      1.   Účastnícke štáty určia kontaktné miesta, pokiaľ ide o všetky záležitosti v rámci pôsobnosti tohto dohovoru, a navzájom sa o nich informujú priamo alebo prostredníctvom Medzinárodnej agentúry pre jadrovú energiu.
      2.   V prípade krádeže, lúpeže alebo iného neoprávneného zmocnenia sa jadrových materiálov alebo ich odôvodnenej hrozby účastnícke štáty v maximálne možnom rozsahu v súlade so svojím vnútroštátnym právom spolupracujú a poskytujú pomoc pri navrátení a ochrane takýchto materiálov ktorémukoľvek účastníckemu štátu, ktorý o to požiada. Predovšetkým:

                  a)

                  účastnícky štát podnikne primerané kroky, aby okamžite informoval ostatné štáty, ktoré by mohli byť zainteresované, o každej krádeži, lúpeži alebo inom neoprávnenom získaní jadrových materiálov alebo o vierohodnej hrozbe takýchto činov, a aby v prípade potreby informoval Medzinárodnú agentúru pre jadrovú energiu a iné príslušné medzinárodné organizácie;

                  b)

                  zainteresované účastnícke štáty si podľa potreby vymieňajú informácie medzi sebou, s Medzinárodnou agentúrou pre atómovú energiu a s inými príslušnými medzinárodnými organizáciami na účely ochrany ohrozených jadrových materiálov, overovania celistvosti prepravných kontajnerov a navrátenia nezákonne získaných jadrových materiálov a:

                              i)

                              koordinujú svoje postupy prostredníctvom diplomatických a iných dohodnutých kanálov;

                              ii)

                              na požiadanie poskytujú pomoc;

                              iii)

                              zabezpečujú vrátenie opätovne nadobudnutých jadrových materiálov, ktoré boli odcudzené alebo stratené v dôsledku vyššie uvedených udalostí.

            Prostriedky realizácie tejto spolupráce stanovia príslušné účastnícke štáty.
      3.   V prípade vierohodnej hrozby sabotáže jadrového materiálu alebo jadrového zariadenia alebo v prípade ich sabotáže účastnícke štáty v maximálnej možnej miere a v súlade so svojím vnútroštátnym právom a so svojimi príslušnými záväzkami vyplývajúcimi z medzinárodného práva spolupracujú takto:

                  a)

                  ak účastnícky štát získa vierohodné informácie o hrozbe sabotáže jadrového materiálu alebo jadrového zariadenia v inom účastníckom štáte, rozhodne o primeraných krokoch, ktoré treba podniknúť na okamžité informovanie ohrozeného štátu a prípadne aj Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu a iných príslušných medzinárodných organizácií o takejto hrozbe s cieľom zabrániť sabotáži;

                  b)

                  v prípade sabotáže jadrového materiálu alebo jadrového zariadenia v účastníckom štáte, a ak je podľa názoru tohto účastníckeho štátu pravdepodobné, že by mohli byť rádioaktívnym žiarením postihnuté aj ďalšie štáty, ohrozený štát podnikne bez toho, že by tým boli dotknuté jeho ďalšie záväzky vyplývajúce z medzinárodného práva, primerané kroky na okamžité informovanie štátu alebo štátov, ktoré by mohli byť postihnuté rádioaktívnym žiarením a prípadne informuje aj Medzinárodnú agentúru pre atómovú energiu a iné príslušné medzinárodné organizácie s cieľom minimalizovať alebo zmierniť rádiologické dôsledky takéhoto činu;

                  c)

                  ak v súvislosti s písmenami a) a b) účastnícky štát požiada o pomoc, každý účastnícky štát požiadaný o pomoc sa okamžite rozhodne a oznámi žiadajúcemu účastníckemu štátu, priamo alebo prostredníctvom Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu, či je schopný poskytnúť požadovanú pomoc, a rozsah a podmienky pomoci, ktorá môže byť poskytnutá;

                  d)

                  koordinácia a spolupráca podľa písmen a) až c) sa realizuje prostredníctvom diplomatických a ďalších dohodnutých ciest. Prostriedky realizácie tejto spolupráce stanovia dvojstranne alebo viacstranne príslušné účastnícke štáty.

            4.   Účastnícke štáty spolupracujú a prípadne priamo alebo prostredníctvom Medzinárodnej agentúry pre jadrovú energiu a iných príslušných medzinárodných organizácií medzi sebou vedú konzultácie ohľadom vypracovania, uplatňovania a zdokonaľovania systémov fyzickej ochrany jadrových materiálov a jadrových zariadení počas medzinárodnej prepravy.
      5.   Účastnícky štát môže viesť konzultácie a spolupracovať s ostatnými účastníckymi štátmi buď priamo, alebo prostredníctvom Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu a iných príslušných medzinárodných organizácií s cieľom získať od ich odporúčania týkajúce sa navrhovania, údržby a zdokonaľovania svojich národných systémov fyzickej ochrany jadrových materiálov pri ich využívaní, skladovaní a preprave v rámci štátu a fyzickej ochrany jadrových zariadení.
      Článok 6
      1.   Účastnícke štáty prijmú vhodné opatrenia v súlade so svojím vnútroštátnym právom na ochranu dôverných informácií, ktoré získajú od iného účastníckeho štátu na základe ustanovení tohto dohovoru alebo v súvislosti so svojou účasťou na činnostiach v rámci vykonávania tohto dohovoru. Ak účastnícke štáty poskytnú dôverné informácie medzinárodným organizáciám alebo štátom, ktoré nie sú účastníkmi tohto dohovoru, podniknú sa kroky na ochranu takýchto dôverných informácií. Účastnícky štát, ktorý získa dôverné informácie od iného účastníckeho štátu, môže takéto informácie poskytnúť tretím stranám len so súhlasom poskytujúceho účastníckeho štátu.
      2.   Týmto dohovorom sa nevyžaduje, aby účastnícke štáty poskytovali informácie, ktoré nie sú oprávnené zverejňovať podľa vnútroštátneho práva alebo ktoré by mohli ohroziť bezpečnosť príslušného štátu alebo fyzickú ochranu jadrových materiálov a jadrových zariadení.
      Článok 7
      1.   Úmyselné vykonanie týchto činov:

                  a)

                  nadobudnutie, vlastnenie, používanie, prepravovanie, upravovanie, likvidovanie alebo rozptyľovanie jadrových materiálov bez zákonného oprávnenia, ktoré spôsobí alebo by mohlo spôsobiť smrť alebo vážne zranenie osôb alebo vážne poškodenie majetku alebo životného prostredia;

                  b)

                  krádež alebo lúpež jadrových materiálov;

                  c)

                  sprenevera alebo podvodné nadobudnutie jadrových materiálov;

                  d)

                  konanie, ktoré predstavuje prepravu, zasielanie alebo premiestňovanie jadrových materiálov do účastníckeho štátu alebo z neho bez zákonného oprávnenia;

                  e)

                  konanie namierené proti jadrovému zariadeniu alebo konanie narúšajúce prevádzku jadrového zariadenia, ak ho páchateľ úmyselne spácha alebo ak vie, že takéto konanie môže spôsobiť smrť alebo vážne zranenie osôb alebo vážne poškodenie majetku či životného prostredia v dôsledku vystavenia účinkom žiarenia alebo uvoľňovania rádioaktívnych látok, pokiaľ k takémuto konaniu nedôjde v súlade s vnútroštátnym právom účastníckeho štátu, na ktorého území sa jadrové zariadenie nachádza;

                  f)

                  konanie predstavujúce vynútenie vydania jadrového materiálu pod hrozbou použitia násilia alebo s použitím násilia alebo inej formy zastrašovania;

                  g)

                  hrozba:

                              i)

                              použitia jadrového materiálu s následkom smrti alebo vážneho zranenia osôb alebo vážneho poškodenia majetku alebo životného prostredia alebo spáchania trestného činu uvedeného v písmene e), alebo

                              ii)

                              spáchania trestného činu uvedeného v písmenách b) a e) s cieľom donútiť ktorúkoľvek fyzickú alebo právnickú osobu, medzinárodnú organizáciu alebo štát vykonať alebo nevykonať akýkoľvek čin;

                  h)

                  pokus spáchať trestný čin uvedený v písmenách a) až e);

                  i)

                  účasť na trestnom čine uvedenom v písmenách a) až h);

                  j)

                  konanie akejkoľvek osoby, ktorá organizuje spáchanie trestného činu uvedeného v písmenách a) až h) alebo navádza iné osoby na jeho spáchanie, a

                  k)

                  konanie, ktoré predstavuje spáchanie trestného činu uvedeného v písmenách a) až h) skupinou osôb konajúcich so spoločným cieľom, ak je toto konanie úmyselné a:

                              i)

                              vykonané s cieľom podporovať trestnú činnosť alebo zločinecký zámer skupiny, ktorého dôsledkom je spáchanie trestného činu uvedeného v písmenách a) až g), alebo

                              ii)

                              vykonané s vedomím o úmysle skupiny spáchať trestný čin uvedený v písmenách a) až g), považuje sa za spáchanie trestného činu, ktorý bude potrestaný každým účastníckym štátom v súlade s jeho vnútroštátnym právom

            2.   Každý účastnícky štát sa postará o to, aby za trestné činy opísané v tomto článku bolo možné ukladať primerané tresty, ktoré zohľadnia ich závažnú povahu.
      Článok 8
      1.   Každý účastnícky štát prijme také opatrenia, aké môžu byť potrebné na uplatnenie jeho súdnej právomoci nad trestnými činmi uvedenými v článku 7 v týchto prípadoch:

                  a)

                  keď je trestný čin spáchaný na území tohto štátu alebo na palube lode alebo lietadla registrovaného v tomto štáte;

                  b)

                  keď má predpokladaný páchateľ občianstvo tohto štátu.

            2.   Podobne každý účastnícky štát prijme také opatrenia, ktoré môžu byť potrebné na uplatnenie jeho súdnej právomoci nad týmito trestnými činmi v prípadoch, keď sa predpokladaný páchateľ nachádza na jeho území a štát ho nevydá podľa článku 11 žiadnemu zo štátov uvedených v odseku 1.
      3.   Tento dohovor nevylučuje akúkoľvek trestnú súdnu právomoc uplatňovanú v súlade s vnútroštátnym právom.
      4.   Okrem účastníckych štátov uvedených v odsekoch 1 a 2 môže každý účastnícky štát v súlade s vnútroštátnym právom uplatniť svoju súdnu právomoc nad trestnými činmi uvedenými v článku 7, keď sa ho medzinárodná jadrová preprava týka ako vyvážajúceho alebo dovážajúceho štátu.
      Článok 9
      Keď sa účastnícky štát, na ktorého území sa predpokladaný páchateľ nachádza, presvedčí o tom, že si to vyžadujú okolnosti, prijme príslušné opatrenia vrátane zadržania, v súlade so svojím vnútroštátnym právom, aby zabezpečil jeho prítomnosť na účely obžalovania alebo vydania. Opatrenia prijaté podľa tohto článku sa bezodkladne oznámia štátom, od ktorých sa požaduje stanovenie súdnej príslušnosti podľa článku 8, a prípadne aj všetkým ostatným zainteresovaným štátom.
      Článok 10
      Ak účastnícky štát, na ktorého území sa nachádza predpokladaný páchateľ, túto osobu nevydá, predloží bez akejkoľvek výnimky a bez zbytočného odkladu tento prípad svojim príslušným orgánom, aby začali trestné konanie v súlade s právnymi predpismi tohto štátu.
      Článok 11
      1.   Trestné činy podľa článku 7 sa považujú za trestné činy, ktoré sú dôvodom na vydanie osoby v akejkoľvek dohode o vydávaní existujúcej medzi účastníckymi štátmi. Účastnícke štáty sa zaväzujú, že zahrnú tieto trestné činy do každej budúcej dohody o vydávaní, ktorú medzi sebou uzatvoria.
      2.   Ak účastnícky štát, ktorý podmieňuje vydanie existenciou zmluvy, dostane žiadosť o vydanie od iného účastníckeho štátu, s ktorým nemá zmluvu o vydávaní, môže ako alternatívu považovať tento dohovor za právny základ na vydanie vzhľadom na takéto trestné činy. Vydanie podlieha iným podmienkam stanoveným právnymi predpismi požiadaného štátu.
      3.   Účastnícke štáty, ktoré nepodmieňujú vydanie existenciou zmluvy, uznávajú medzi sebou tieto trestné činy ako trestné činy, ktoré sú dôvodom na vydanie osoby, za predpokladu, že vyhovujú podmienkam stanoveným právnymi predpismi požiadaného štátu.
      4.   Každý trestný čin sa na účel vydania rieši medzi účastníckymi štátmi tak, ako keby bol spáchaný nielen v mieste, kde sa stal, ale aj na území účastníckych štátov, od ktorých sa požaduje, aby uplatnili svoju súdnu právomoc v súlade s článkom 8 ods. 1.
      Článok 11A
      Na účely vydania osoby alebo poskytnutia vzájomnej právnej pomoci sa žiadny trestný čin uvedený v článku 7 nepovažuje za politický prečin alebo za trestný čin súvisiaci s politickým prečinom ani za prečin spáchaný z politických dôvodov. Žiadosť o vydanie osoby alebo o právnu pomoc sa preto nemôže zamietnuť iba z toho dôvodu, že sa týka politického prečinu, trestného činu súvisiaceho s politickým prečinom alebo prečinu spáchaného z politických dôvodov.
      Článok 11B
      Nič v tomto dohovore sa neinterpretuje ako povinnosť vydať osobu alebo poskytnúť právnu pomoc, ak má účastnícky štát, ktorému je žiadosť adresovaná, opodstatnené dôvody domnievať sa, že žiadosť o vydanie osoby za trestné činy uvedené v článku 7 alebo žiadosť o právnu pomoc v súvislosti s takýmito trestnými činmi bola podaná za účelom trestného stíhania alebo potrestania osoby z dôvodu jej rasovej alebo náboženskej príslušnosti, národnosti, etnického pôvodu alebo politického názoru alebo že vyhovenie žiadosti by poškodilo postavenie tejto osoby z ktoréhokoľvek z uvedených dôvodov.
      Článok 12
      Každá osoba, proti ktorej sa vedie trestné konanie v súvislosti s akýmkoľvek trestným činom uvedeným v článku 7, má zaručené spravodlivé zaobchádzanie na všetkých stupňoch konania.
      Článok 13
      1.   Účastnícke štáty si vzájomne poskytujú čo najvyššiu mieru pomoci v súvislosti s trestným konaním vedeným v súvislosti s trestnými činmi uvedenými v článku 7, vrátane poskytnutia dôkazov pre toto konanie. Vo všetkých prípadoch platia právne predpisy požiadaného štátu.
      2.   Ustanovenia odseku 1 nemajú vplyv na záväzky vyplývajúce z akejkoľvek inej zmluvy, dvojstrannej alebo mnohostrannej, ktorou sa riadi alebo bude riadiť, celkom alebo čiastočne, vzájomná pomoc v trestných záležitostiach.
      Článok 13A
      Nič v tomto dohovore nemá vplyv na prepravu jadrovej technológie na mierové účely, ktorá sa uskutočňuje na posilnenie fyzickej ochrany jadrových materiálov a jadrových zariadení.
      Článok 14
      1.   Každý účastnícky štát informuje depozitára o svojich zákonoch a právnych predpisoch, ktoré napĺňajú vykonávanie tohto dohovoru. Depozitár pravidelne oznamuje tieto informácie všetkým účastníckym štátom.
      2.   Účastnícky štát, v ktorom je predpokladaný páchateľ trestne stíhaný, oznámi konečný výsledok konania najprv priamo zainteresovaným štátom, ak je to prakticky možné. Účastnícky štát oznámi konečný výsledok aj depozitárovi, ktorý informuje všetky štáty.
      3.   Ak sa trestný čin vzťahuje na jadrový materiál v rámci vnútroštátneho používania, skladovania alebo prepravy a ak predpokladaný páchateľ aj jadrový materiál zostanú na území toho účastníckeho štátu, v ktorom bol trestný čin spáchaný, alebo ak sa trestný čin týka jadrového zariadenia a predpokladaný páchateľ zostane na území toho účastníckeho štátu, v ktorom bol trestný čin spáchaný, nič v tomto dohovore sa neinterpretuje tak, že príslušný účastnícky štát je povinný poskytovať informácie o trestnom konaní v súvislosti s týmto trestným činom.
      Článok 15
      Prílohy sú neoddeliteľnou súčasť tohto dohovoru.
      Článok 16
      1.   Depozitár zvolá konferenciu účastníckych štátov päť rokov po nadobudnutí platnosti dodatku prijatého 8. júla 2005 za účelom preskúmania vykonávania tohto dohovoru a jeho primeranosti, čo sa týka jeho preambuly, hlavnej časti a príloh vzhľadom na aktuálnu situáciu.
      2.   Po tomto termíne má väčšina účastníckych štátov možnosť v minimálne päťročných intervaloch požiadať depozitára o zvolanie ďalších konferencií za tým istým účelom.
      Článok 17
      1.   V prípade sporu medzi účastníckymi štátmi týkajúceho sa výkladu alebo použitia tohto dohovoru tieto účastnícke štáty uskutočnia konzultácie s cieľom vyriešiť spor rokovaním alebo inými mierovými prostriedkami na riešenie sporov, ktoré sú prijateľné pre všetky strany sporu.
      2.   Každý spor tohto charakteru, ktorý nemôže byť vyriešený spôsobom stanoveným v odseku 1, sa predloží na žiadosť ktorejkoľvek strany tohto sporu rozhodcovskému súdu alebo sa odkáže na vyriešenie Medzinárodnému súdnemu dvoru. Keď je nejaký spor predložený rozhodcovskému súdu, a ak do šiestich mesiacov od termínu vyžiadania strany v spore nie sú schopné dohodnúť sa na organizácii rozhodcovského súdu, môže ktorákoľvek strana požiadať prezidenta Medzinárodného súdneho dvora alebo generálneho tajomníka Organizácie Spojených národov, aby menoval jedného alebo viacerých rozhodcov. V prípade protichodných žiadostí strán sporu má prednosť žiadosť podaná generálnemu tajomníkovi Organizácie Spojených národov.
      3.   Každý účastnícky štát môže v čase podpisu, ratifikácie, prijatia alebo schválenia tohto dohovoru alebo pristúpenia k nemu vyhlásiť, že sa necíti viazaný či už niektorým, alebo žiadnym postupom riešenia sporov uvedeným v odseku 2. Ostatné účastnícke štáty nie sú viazané postupom riešenia sporov uvedeným v odseku 2 vo vzťahu k účastníckemu štátu, pre ktorý takéto vyhlásenie o výhrade platí.
      4.   Zmluvný štát, ktorý urobil vyhlásenie o výhrade podľa odseku 3, môže toto vyhlásenie kedykoľvek odvolať formou oznámenia depozitárovi.
      Článok 18
      1.   Tento dohovor je otvorený na podpísanie všetkým štátom v sídle Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu vo Viedni a v sídle OSN v New Yorku od 3. marca 1980, až kým nenadobudne platnosť.
      2.   Tento dohovor podlieha ratifikácii, prijatiu alebo schváleniu signatárskymi štátmi.
      3.   Po nadobudnutí platnosti je tento dohovor otvorený na pristúpenie všetkým štátom.

                  4.

                              a)

                              Tento dohovor je otvorený na podpísanie alebo pristúpenie pre medzinárodné organizácie a regionálne organizácie integračnej alebo inej povahy za predpokladu, že takáto organizácia je vytvorená suverénnymi štátmi a má kompetencie v oblasti vyjednávania, uzatvárania a uplatňovania medzinárodných dohôd v záležitostiach podliehajúcich tomuto dohovoru.

                              b)

                              V záležitostiach patriacich do ich kompetencie takéto organizácie samy za seba uplatňujú práva a plnia záväzky, ktoré tento dohovor prideľuje účastníckym štátom.

                              c)

                              Keď sa takáto organizácia stane stranou tohto dohovoru, predloží depozitárovi vyhlásenie, v ktorom uvedie, ktoré štáty sú jej členmi a ktoré články tohto dohovoru pre ňu neplatia.

                              d)

                              Takáto organizácia nemá žiadny dodatočný hlas okrem hlasov členských štátov.

            5.   Listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení sa ukladajú u depozitára.
      Článok 19
      1.   Tento dohovor nadobúda platnosť tridsiatym dňom po dni uloženia dvadsiatej prvej úradnej listiny o ratifikácii, prijatí alebo schválení u depozitára.
      2.   Pre každý štát, ktorý dohovor ratifikuje, prijme, schváli alebo k nemu pristúpi po termíne uloženia dvadsiatej prvej úradnej listiny o ratifikácii, prijatí alebo schválení, nadobudne dohovor platnosť tridsiaty deň po uložení úradnej listiny tohto štátu o ratifikácii, prijatí alebo schválení.
      Článok 20
      1.   Bez toho, aby bol dotknutý článok 16, účastnícky štát môže navrhnúť zmeny a doplnenia tohto dohovoru. Navrhované zmeny a doplnenia sa predkladajú depozitárovi, ktorý ich okamžite rozošle všetkým účastníckym štátom. Ak väčšina účastníckych štátov požiada depozitára o zvolanie konferencie za účelom posúdenia navrhovaných zmien a doplnení, depozitár vyzve všetky účastnícke štáty, aby sa zúčastnili na takejto konferencii, ktorá sa nekoná skôr ako tridsať dní po odoslaní pozvánok. Všetky zmeny a doplnenia prijaté na konferencii dvojtretinovou väčšinou všetkých účastníckych štátov depozitár okamžite rozošle všetkým účastníckym štátom.
      2.   Zmena a doplnenie nadobudne účinnosť pre každý účastnícky štát, ktorý uložil úradnú listinu o ratifikácii, prijatí alebo schválení tejto zmeny alebo doplnenia, tridsiaty deň po termíne, keď dve tretiny účastníckych strán uložili svoje úradné listiny o ratifikácii, prijatí alebo schválení u depozitára. Zmeny a doplnenia potom nadobudnú účinnosť pre každý ďalší účastnícky štát v deň, keď tento účastnícky štát uložil svoju úradnú listinu o ratifikácii, prijatí alebo schválení tejto zmeny alebo doplnenia.
      Článok 21
      1.   Každý účastnícky štát môže vypovedať tento dohovor písomným oznámením depozitárovi.
      2.   Vypovedanie nadobudne účinnosť stoosemdesiat dní po termíne, keď depozitár prijal oznámenie.
      Článok 22
      Depozitár bezodkladne oznámi všetkým štátom:

                  a)

                  každé podpísanie tohto dohovoru;

                  b)

                  každé uloženie úradnej listiny o ratifikácii, prijatí, schválení alebo pristúpení;

                  c)

                  akúkoľvek výhradu alebo odvolanie podľa článku 17;

                  d)

                  akékoľvek oznámenie od organizácie podľa článku 18 ods. 4 písm. c);

                  e)

                  nadobudnutie účinnosti tohto dohovoru;

                  f)

                  nadobudnutie účinnosti akejkoľvek zmeny alebo doplnku tohto dohovoru a

                  g)

                  akékoľvek vypovedanie podľa článku 21.

            Článok 23
      Originál tohto dohovoru, ktorého anglické, arabské, čínske, francúzske, ruské a španielske texty sú autentické, je uložený u generálneho riaditeľa Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu, ktorý rozošle jeho overené kópie všetkým štátom.

      PRÍLOHA I
      Úrovne fyzickej ochrany, ktoré treba uplatňovať v medzinárodnej preprave jadrových materiálov podľa ich kategorizácie v prílohe II

                  1.

                  Úrovne fyzickej ochrany pre jadrové materiály pri náhodnom uskladnení počas medzinárodnej jadrovej prepravy sú tieto:

                              a)

                              pre materiály kategórie III – uskladnenie v priestoroch s kontrolovaným prístupom;

                              b)

                              pre materiály kategórie II – uskladnenie v priestoroch s trvalým dozorom strážnej služby alebo elektronických prístrojov, ohraničených fyzickou bariérou s obmedzeným počtom miest vstupu s príslušnou kontrolou, alebo v akýchkoľvek priestoroch s rovnocennou úrovňou fyzickej ochrany;

                              c)

                              pre materiály kategórie I – uskladnenie v chránených priestoroch definovaných pre kategóriu II, do ktorých je navyše prístup obmedzený iba na osoby, ktorých dôveryhodnosť bola určená a ktoré sú pod dozorom strážnej služby udržiavajúcej úzke spojenie s príslušnými zásahovými silami. Cieľom osobitných opatrení prijatých v tejto súvislosti by malo byť odhalenie a zabránenie akémukoľvek útoku, nedovolenému prístupu alebo nedovolenému premiestňovaniu materiálov.

                  2.

                  Úrovne fyzickej ochrany pre jadrové materiály počas medzinárodnej jadrovej prepravy sú tieto:

                              a)

                              Pre materiály kategórie II a III preprava prebieha za osobitných ochranných opatrení vrátane predbežných opatrení medzi odosielateľom, prepravcom a príjemcom a predbežnej dohody medzi fyzickými alebo právnickými osobami podliehajúcimi súdnej právomoci a kontrole vyvážajúceho a dovážajúceho štátu, pričom sa stanoví čas, miesto a postupy pre prenos zodpovednosti za prepravu.

                              b)

                              Pre materiály kategórie I preprava prebieha podľa vyššie uvedených osobitných ochranných opatrení pre prepravu materiálov kategórie II a III a okrem toho za trvalého dozoru eskorty a za podmienok, ktoré zabezpečujú úzke spojenie s príslušnými zásahovými silami.

                              c)

                              Pre prírodný urán v inej forme ako ruda alebo hlušina z rudy ochrana prepravy pre množstvá, ktoré prevyšujú 500 kg uránu, zahŕňa predbežné oznámenie zásielky, v ktorom je určený spôsob prepravy, očakávaný čas príchodu a potvrdenie prijatia zásielky.

      PRÍLOHA II
      Tabuľka: Kategorizácia jadrových materiálov

                  Materiál

                  Forma

                  Kategória

                  I

                  II

                  III (3)

                              1.

                              Plutónium (1)

                  Neožiarené (2)

                  2 kg alebo viac

                  Menej ako 2 kg, ale viac ako 500 g

                  500 g alebo menej, ale viac ako 15 g

                              2.

                              Urán-235

                  Neožiarený (2)

                              —

                              urán obohatený na 20 % 235U alebo viac

                  5 kg alebo viac

                  Menej ako 5 kg, ale viac ako 1 kg

                  1 kg alebo menej, ale viac ako 15 g

                              —

                              urán obohatený na 10 % 235U, ale menej než 20 %

                  10 kg alebo viac

                  Menej ako 10 kg, ale viac ako 1 kg

                              —

                              urán obohatený nad prírodný, ale menej než 10 % 235U

                  10 kg alebo viac

                              3.

                              Urán-233

                  Neožiarený (2)

                  2 kg alebo viac

                  Menej ako 2 kg, ale viac ako 500 g

                  500 g alebo menej, ale viac ako 15 g

                              4.

                              Ožiarené palivo

                  Vyhorený alebo prírodný urán, tórium alebo nízko obohatené palivo (obsah štiepneho izotopu menej než 10 %) (4)
                      (5)

      (1)  Akékoľvek plutónium s výnimkou plutónia s koncentráciou izotopu plutónia 238 prevyšujúcou 80 %.

      (2)  Materiál, ktorý nebol ožiarený v reaktore, alebo materiál, ktorý bol ožiarený v reaktore, ale ktorého úroveň radiácie je nižšia ako 1 gray/hod. (100 rad/hod.) na jeden nekrytý meter.

      (3)  Množstvá, ktoré nespadajú do kategórie III, a prírodný urán by mali byť chránené v súlade s postupmi obozretného nakladania.

      (4)  Hoci je táto úroveň ochrany odporúčaná, pre štáty zostáva otvorená možnosť po vyhodnotení osobitných okolností priradiť inú kategóriu fyzickej ochrany.

      (5)  Iné palivo, ktoré bolo pred ožiarením zaradené z dôvodu pôvodného obsahu štiepneho materiálu do kategórie I a II, môže byť zaradené o jednu kategóriu nižšie, pokiaľ je úroveň radiácie z paliva vyššia ako 1 gray/hod. (100 rad/hod.) na jeden nekrytý meter.
   PRÍLOHA 2

      Vyhlásenie Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu podľa článku 18 ods. 4 a článku 17 ods. 3 dohovoru
      V súčasnosti sú členmi Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu tieto štáty: Belgické kráľovstvo, Bulharská republika, Česká republika, Dánske kráľovstvo, Spolková republika Nemecko, Estónska republika, Írsko, Helénska republika, Španielske kráľovstvo, Francúzska republika, Talianska republika, Cyperská republika, Lotyšská republika, Litovská republika, Luxemburské veľkovojvodstvo, Maďarská republika, Maltská republika, Holandské kráľovstvo, Rakúska republika, Poľská republika, Portugalská republika, Rumunsko, Slovinská republika, Slovenská republika, Fínska republika, Švédske kráľovstvo, Spojené kráľovstvo Veľkej Británie a Severného Írska.
      Spoločenstvo vyhlasuje, že sa naň nevzťahujú články 8 až 13 a článok 14 ods. 2 a 3 Dohovoru o fyzickej ochrane jadrových materiálov a jadrových zariadení.
      Navyše podľa článku 17 ods. 3 dohovoru Spoločenstvo tiež vyhlasuje, že keďže stranami konania pred Medzinárodným súdnym dvorom môžu byť iba štáty, Spoločenstvo je viazané iba arbitrážnym postupom uvedeným v článku 17 ods. 2.

   PRÍLOHA 3
   SPLNOMOCNENIE
   Ja, podpísaný, …, člen Komisie Európskych spoločenstiev zodpovedný za vonkajšie vzťahy a európsku susedskú politiku, týmto potvrdzujem poverenie:
   pána/pani …
   vedúceho/vedúcej delegácie Európskej komisie
   pri medzinárodných organizáciách vo Viedni
   uložením listiny o pristúpení k Dohovoru o včasnom oznamovaní jadrovej havárie a k Dohovoru v prípade jadrovej alebo radiačnej havárie u generálneho riaditeľa Medzinárodnej agentúry pre atómovú energiu v mene Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu.
   V Bruseli


title: 2007/124/ES,Euratom: Rozhodnutie Rady z  12. februára 2007 , ktorým sa ustanovuje na obdobie rokov 2007 až 2013 ako súčasť všeobecného programu o bezpečnosti a ochrane slobôd osobitný program Predchádzanie, pripravenosť a riadenie následkov terorizmu a iných bezpečnostných rizík

text:
               24.2.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 58/1

      ROZHODNUTIE RADY

   z 12. februára 2007,
   ktorým sa ustanovuje na obdobie rokov 2007 až 2013 ako súčasť všeobecného programu o bezpečnosti a ochrane slobôd osobitný program Predchádzanie, pripravenosť a riadenie následkov terorizmu a iných bezpečnostných rizík
   (2007/124/ES, Euratom)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 308,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 203,
   so zreteľom na návrh Komisie,
   so zreteľom na stanovisko Európskeho parlamentu (1),
   keďže:

               (1)

               Predchádzanie, pripravenosť a riadenie následkov terorizmu a iných bezpečnostných rizík sú hlavnými prvkami ochrany občanov a kritickej infraštruktúry v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti.

               (2)

               Revidovaný akčný plán Európskej únie pre boj proti terorizmu prijatý Európskou radou 17. – 18. júna 2004 určil za prioritné oblasti okrem iného prevenciu teroristických útokov, riadenie ich následkov a ochranu kritických infraštruktúr.

               (3)

               Rada 2. decembra 2004 prijala revidovaný program solidarity Európskej únie v oblasti následkov teroristických hrozieb a útokov, ktorý zdôrazňuje význam hodnotenia rizík a hrozieb, ochrany kritickej infraštruktúry, mechanizmov odhaľovania a identifikácie teroristických hrozieb, ako aj politickej a operačnej pripravenosti a spôsobilosti riadenia následkov.

               (4)

               Rada v decembri 2005 rozhodla, že Európsky program na ochranu kritickej infraštruktúry (EPCIP) sa bude zakladať na prístupe, ktorý berie do úvahy všetky riziká, pričom za prioritu sa považuje boj proti hrozbám terorizmu. Európska rada v decembri 2005 prijala aj novú protiteroristickú stratégiu, ktorá obsahuje štyri vetvy: predchádzanie, ochranu, sledovanie a reakciu.

               (5)

               Mechanizmus Spoločenstva na podporu posilnenej spolupráce pri pomocných zásahoch civilnej ochrany ustanovený rozhodnutím Rady 2001/792/ES, Euratom (2) z 23. októbra 2001 sa zameriava na okamžitú reakciu na všetky závažné núdzové situácie, nebol však osobitne vytvorený na účely predchádzania teroristických útokov, pripravenosti na ne a riadenia ich následkov.

               (6)

               Haagsky program (3) ustanovený na zasadnutí Európskej rady v novembri 2004 vyzval na integrované a koordinované krízové riadenie s cezhraničnými účinkami v rámci EÚ.

               (7)

               V rámci rozsahu svojich právomocí sa Spoločenstvo podieľa na prijímaní nevyhnutných opatrení, aby zabránilo teroristom útočiť na hodnoty demokracie, právneho štátu, otvorenej spoločnosti, ako aj na slobodu našich občanov a spoločností, a aby podľa možností obmedzilo následky útokov.

               (8)

               V záujme účinnosti, hospodárnosti a transparentnosti by sa malo osobitné úsilie v oblasti predchádzania terorizmu, pripravenosti naň a riadenia jeho následkov skoncentrovať a financovať prostredníctvom jediného programu.

               (9)

               Vzhľadom na právnu istotu a súdržnosť, ako aj komplementárnosť s inými finančnými programami, by sa mali vymedziť pojmy „predchádzanie a pripravenosť“, „riadenie následkov“ a „kritická infraštruktúra“.

               (10)

               Hlavná zodpovednosť za ochranu kritických infraštruktúr leží na členských štátoch, vlastníkoch, prevádzkovateľoch a užívateľoch (užívateľmi sa rozumejú organizácie, ktoré využívajú infraštruktúru na podnikateľské účely a na účely poskytovania služieb). Orgány členských štátov sa v rámci svojich právomocí ujmú vedúcej a koordinačnej úlohy pri vývoji a uplatňovaní vnútroštátne konzistentného prístupu k ochrane kritickej infraštruktúry, pričom budú zohľadňovať existujúce právomoci Spoločenstva. Zodpovednosť za hodnotenie rizík a hrozieb preto leží predovšetkým na členských štátoch.

               (11)

               Akcie Komisie spolu s prípadnými nadnárodnými projektmi sú nevyhnutné na dosiahnutie integrovaného a koordinovaného prístupu ES. Okrem toho je užitočné a vhodné podporovať projekty v rámci členských štátov, a to do tej miery, v akej z nich možno čerpať užitočné skúsenosti a znalosti pre ďalšie akcie na úrovni Spoločenstva, najmä v súvislosti s hodnotením rizík a hrozieb. Z tohto hľadiska je vhodné prijať prístup, ktorý berie do úvahy všetky riziká, pričom za prioritu sa považuje boj proti hrozbám terorizmu.

               (12)

               Tiež je vhodné zabezpečiť účasť tretích krajín a medzinárodných organizácií v nadnárodných projektoch.

               (13)

               Je potrebné zabezpečiť komplementárnosť s inými programami Spoločenstva a Únie, akými sú napríklad Fond solidarity Európskej únie a finančný nástroj civilnej ochrany, mechanizmus Spoločenstva na podporu posilnenej spolupráce pri pomocných zásahoch civilnej ochrany, siedmy rámcový program v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností a štrukturálne fondy.

               (14)

               Keďže ciele tohto rozhodnutia nie je možné uspokojivo dosiahnuť na úrovni jednotlivých členských štátov, ale z dôvodov rozsahu alebo dôsledkov programu ich možno lepšie dosiahnuť na úrovni Spoločenstva, môže Spoločenstvo prijať opatrenia v súlade so zásadou subsidiarity podľa článku 5 Zmluvy o ES. V súlade so zásadou proporcionality podľa uvedeného článku toto rozhodnutie neprekračuje rámec nevyhnutný na dosiahnutie týchto cieľov.

               (15)

               Výdavky na program by mali byť v súlade so stropom podľa kapitoly 3 finančného rámca. Pri vymedzovaní programu je nevyhnutné počítať s určitou flexibilitou, aby sa umožnilo vytvoriť priestor na prípadné úpravy predpokladaných akcií s cieľom reagovať na vývoj potrieb v priebehu rokov 2007 – 2013. Rozhodnutie by sa preto malo obmedziť len na všeobecné vymedzenie predpokladaných akcií a na ich príslušné administratívne a finančné pravidlá.

               (16)

               V súlade s nariadeniami Rady (ES, Euratom) č. 2988/95 z 18. decembra 1995 o ochrane finančných záujmov Európskych spoločenstiev (4), (Euratom, ES) č. 2185/96 (5) z 11. novembra 1996 o kontrolách a inšpekciách na mieste vykonávaných Komisiou a nariadením Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 1073/1999 z 25. mája 1999 o vyšetrovaniach vykonávaných Európskym úradom pre boj proti podvodom (OLAF) (6) by sa tiež mali prijať primerané opatrenia na zabránenie nezrovnalostiam a podvodom, ako aj kroky nevyhnutné na vrátenie ušlých, neoprávnene vyplatených alebo nesprávne použitých finančných prostriedkov.

               (17)

               Nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (7), a nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2342/2002 (8) z 23. decembra 2002, ktorým sa ustanovujú podrobné pravidlá na vykonávanie nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002, ktoré ochraňujú finančné záujmy Spoločenstva, sa uplatňujú s prihliadnutím na zásady jednoduchosti a jednotnosti pri výbere rozpočtových nástrojov, na obmedzenie počtu prípadov, keď si Komisia ponecháva priamu zodpovednosť za ich vykonanie a riadenie, a na požadovanú úmernosť medzi objemom zdrojov a administratívnym zaťažením súvisiacim s ich využitím.

               (18)

               Opatrenia potrebné na vykonanie tohto rozhodnutia by sa mali prijať v súlade s rozhodnutím Rady 1999/468/ES z 28. júna 1999, ktorým sa ustanovujú postupy pre výkon vykonávacích právomocí prenesených na Komisiu (9), a malo by sa rozlišovať medzi opatreniami, ktoré podliehajú konaniu pred riadiacim výborom, a opatreniami, ktoré podliehajú konaniu pred poradným výborom, pričom vzhľadom na zvýšenie efektívnosti je v niektorých prípadoch vhodnejšie konanie pred poradným výborom.

               (19)

               Zmluva o založení Európskeho spoločenstva a Zmluva o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu neustanovujú na prijatie tohto rozhodnutia žiadne iné osobitné právomoci, ako sú právomoci uvedené v článkoch 308 a 203.

               (20)

               Európsky hospodársky a sociálny výbor vydal stanovisko (10).

               (21)

               S cieľom zabezpečiť účinné a včasné vykonávanie tohto programu by sa toto rozhodnutie malo uplatňovať od 1. januára 2007,

         ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Predmet úpravy
   1.   Týmto rozhodnutím sa ustanovuje osobitný program Predchádzanie, pripravenosť a riadenie následkov terorizmu a iných bezpečnostných rizík (ďalej len „program“) s cieľom prispieť k úsiliu členských štátov o predchádzanie, pripravenosť a ochranu občanov a kritickej infraštruktúry proti rizikám súvisiacim s teroristickými útokmi a iným bezpečnostným rizikám ako súčasť všeobecného programu o bezpečnosti a ochrane slobôd.
   2.   Program zahŕňa obdobie od 1. januára 2007 do 31. decembra 2013.
   3.   Toto rozhodnutie sa nevzťahuje na záležitosti, ktoré zahŕňa finančný nástroj civilnej ochrany.
   Článok 2
   Vymedzenie pojmov
   Na účely tohto rozhodnutia sa uplatňujú tieto vymedzenia pojmov:

               a)

               „predchádzanie a pripravenosť“ sú opatrenia zamerané na predchádzanie a/alebo zníženie rizík súvisiacich s terorizmom a inými bezpečnostnými rizikami;

               b)

               „riadenie následkov“ je koordinácia opatrení prijatých s cieľom reagovať na vplyv následkov skutkov ohrozujúcich bezpečnosť a s cieľom zmenšiť tento vplyv, predovšetkým pokiaľ ide o následky teroristických útokov, aby sa zabezpečila bezproblémová koordinácia akciíí krízového riadenia a ochrany;

               c)

               „kritická infraštruktúra“ zahŕňa predovšetkým tie fyzické zdroje, služby, zariadenia informačných technológií, siete a infraštruktúru, ktorých poškodenie alebo zničenie by vážne ovplyvnilo kritické spoločenské funkcie vrátane dodávateľského reťazca, zdravotníctva, bezpečnosti, ochrany, hospodárskeho a sociálneho blahobytu občanov alebo fungovanie Spoločenstva alebo jeho členských štátov.

         Článok 3
   Všeobecné ciele
   1.   Program prispieva k podpore úsilia členských štátov pri predchádzaní, pripravenosti a ochrane občanov a kritickej infraštruktúry proti teroristickým útokom a iným skutkom ohrozujúcim bezpečnosť.
   2.   Cieľom programu je prispieť k zabezpečeniu ochrany v oblastiach, ako sú krízové riadenie, životné prostredie, zdravie verejnosti, doprava, výskum a technologický rozvoj a hospodárska a sociálna súdržnosť, pokiaľ ide o terorizmus a iné bezpečnostné riziká v priestore slobody, bezpečnosti a spravodlivosti.
   Článok 4
   Konkrétne ciele
   1.   V rámci všeobecných cieľov, a pokiaľ nie sú zahrnuté inými finančnými nástrojmi, program stimuluje, podporuje a rozvíja opatrenia v oblasti predchádzania, pripravenosti a riadenia následkov, okrem iného na základe komplexného hodnotenia hrozieb a rizík, pričom podliehajú dozoru členských štátov a primerane zohľadňujú existujúce právomoci Spoločenstva v danej záležitosti, a zameriavajú sa na predchádzanie alebo znižovanie rizík súvisiacich s terorizmom a iných bezpečnostných rizík.
   2.   V oblasti predchádzania rizík súvisiacich s terorizmom a iných bezpečnostných rizík a v oblasti pripravenosti na tieto riziká sa program zameriava na ochranu osôb a kritickej infraštruktúry najmä:

               a)

               stimulovaním, presadzovaním a podporou hodnotenia rizík pre kritickú infraštruktúru, aby sa zvýšila bezpečnosť;

               b)

               stimulovaním, presadzovaním a podporou tvorby metodík ochrany kritickej infraštruktúry, predovšetkým metodík hodnotenia rizík;

               c)

               presadzovaním a podporou rovnakých operačných opatrení na zlepšenie ochrany cezhraničných dodávateľských reťazcov za predpokladu, že sa neporušia pravidlá hospodárskej súťaže v rámci vnútorného trhu;

               d)

               presadzovaním a podporou tvorby bezpečnostných noriem a na výmenu know-how a skúseností týkajúcich sa ochrany osôb a kritickej infraštruktúry;

               e)

               presadzovaním a podporou koordinácie a spolupráce v oblasti ochrany kritickej infraštruktúry v rámci celého Spoločenstva.

         3.   Pokiaľ ide o riadenie následkov, program sa zameriava na:

               a)

               stimulovanie, presadzovanie a podporu výmeny know-how a skúseností, aby sa pri koordinácii opatrení reakcie a budovaní spolupráce medzi jednotlivými subjektmi krízového riadenia a akcií ochrany zaviedli najlepšie postupy;

               b)

               presadzovanie spoločných cvičení a vypracovanie praktických scenárov obsahujúcich prvky ochrany a bezpečnosti, čím by sa posilnila koordinácia a spolupráca príslušných subjektov na európskej úrovni.

         Článok 5
   Oprávnené akcie
   1.   So zámerom uskutočňovania všeobecných a konkrétnych cieľov stanovených v článkoch 3 a 4 program podľa podmienok stanovených v ročnom pracovnom programe poskytuje finančnú podporu pre tieto druhy akcií:

               a)

               projekty európskych rozmerov iniciované a riadené Komisiou;

               b)

               nadnárodné projekty, do ktorých sú zapojení partneri minimálne z dvoch členských štátov alebo aspoň z jedného členského štátu a inej krajiny, ktorou môže byť buď pristupujúca, alebo kandidátska krajina;

               c)

               národné projekty v členských štátoch, ktoré:

                           i)

                           pripravujú nadnárodné projekty a/alebo akcie Spoločenstva („počiatočné opatrenia“);

                           ii)

                           dopĺňajú nadnárodné projekty a/alebo akcie Spoločenstva („doplňujúce opatrenia“);

                           iii)

                           prispievajú k rozvoju inovačných metód a/alebo technológií, ktoré je možné uplatniť na akcie uskutočňované na úrovni Spoločenstva, alebo rozvíjajú takéto metódy a technológie s cieľom uplatniť ich v iných členských štátoch a/alebo inej krajine, ktorou môže byť pristupujúca alebo kandidátska krajina.

         2.   Finančnú podporu možno poskytnúť najmä na:

               a)

               akcie v oblasti koordinácie a operačnej spolupráce (posilnenie vytvárania kontaktných sietí, vzájomnej dôvery a porozumenia, vypracovanie pohotovostných plánov, výmena a rozširovanie informácií, skúseností a najlepších postupov);

               b)

               činnosti v oblasti analýzy, monitorovania, hodnotenia a auditu;

               c)

               vývoj a prenos technológie a metodiky, najmä v súvislosti s výmenou informácií a interoperabilitou;

               d)

               odbornú prípravu, výmenu pracovníkov a odborníkov a

               e)

               činnosti v oblasti zvýšenia povedomia a šírenia informácií.

         Článok 6
   Prístup k programu
   1.   Prístup k programu majú subjekty a organizácie s právnou subjektivitou zriadené v členských štátoch. Ziskové subjekty a organizácie majú prístup ku grantom len spolu s neziskovými alebo štátnymi organizáciami. Mimovládne organizácie môžu žiadať o financovanie projektov uvedených v článku 5 ods. 2 za predpokladu, že zabezpečia dostatočný stupeň utajenia.
   2.   V prípade nadnárodných projektov môžu tretie krajiny a medzinárodné organizácie vystupovať ako partneri, nemôžu však projekty predkladať.
   Článok 7
   Formy financovania
   1.   Finančná podpora Spoločenstva môže mať tieto právne formy:

               a)

               granty;

               b)

               zákazky vo verejnom obstarávaní.

         2.   Granty Spoločenstva sa udeľujú na základe výziev na predloženie návrhov, okrem riadne odôvodnených výnimočných naliehavých prípadov alebo prípadov, keď pre danú akciu na základe svojej charakteristiky prichádza príjemca do úvahy ako jediný, a poskytujú sa ako operačné granty a granty na akcie.
   Ročný pracovný program uvádza minimálny podiel ročných výdavkov, ktoré sa pridelia na granty. Tento minimálny podiel je najmenej 65 %.
   Maximálny podiel spolufinancovania nákladov na projekty sa určí v ročnom pracovnom programe.
   3.   Ďalej sa predpokladajú výdavky na sprievodné opatrenia, ktoré sa uskutočňujú prostredníctvom zákaziek vo verejnom obstarávaní, pričom v tomto prípade slúžia finančné prostriedky Spoločenstva na nákup služieb a tovaru. Tieto výdavky okrem iného zahŕňajú výdavky na informovanie a komunikáciu, prípravu, vykonávanie, monitorovanie, kontrolu a hodnotenie projektov, politík, programov a právnych predpisov.
   Článok 8
   Vykonávacie opatrenia
   1.   Komisia vykonáva finančnú podporu Spoločenstva v súlade s nariadením (ES, Euratom) č. 1605/2002 (ďalej len „nariadenie o rozpočtových pravidlách“).
   2.   Na vykonávanie programu prijme Komisia v rámci všeobecných cieľov vymedzených v článku 3 do konca septembra ročný pracovný program, v ktorom uvedie svoje konkrétne ciele, tematické priority, opis sprievodných opatrení uvedených v článku 7 ods. 3 a podľa potreby uvedie zoznam iných akcií.
   Ročný pracovný program na rok 2007 sa prijme tri mesiace po nadobudnutí účinnosti tohto rozhodnutia.
   3.   Ročný pracovný program sa prijíma v súlade s postupom uvedeným v článku 9 ods. 3.
   4.   Pri postupoch hodnotenia a postupoch udeľovania grantov na akcie sa okrem iného zohľadnia tieto kritériá:

               a)

               súlad s ročným pracovným programom, všeobecnými cieľmi podľa článku 3 a opatreniami v rôznych oblastiach podľa článkov 4 a 5;

               b)

               kvalita navrhovanej akcie z hľadiska jej koncepcie, organizácie, prezentácie a očakávaných výsledkov;

               c)

               výška požadovaných finančných prostriedkov Spoločenstva a jej primeranosť očakávaným výsledkom;

               d)

               vplyv očakávaných výsledkov na všeobecné ciele vymedzené v článku 3 a na opatrenia v rôznych oblastiach podľa článkov 4 a 5.

         5.   Rozhodnutia o akciách predložených podľa článku 5 ods. 1 písm. a) prijíma Komisia v súlade s riadiacim postupom uvedeným v článku 9 ods. 3. Rozhodnutia o akciách predložených podľa článku 5 ods. 1 písm. b) a c) prijíma Komisia v súlade s konzultačným postupom uvedeným v článku 9 ods. 2.
   Rozhodnutia o žiadostiach o granty týkajúce sa ziskových subjektov alebo organizácií prijíma Komisia v súlade s riadiacim postupom uvedeným v článku 9 ods. 3.
   Článok 9
   Výbor
   1.   Komisii pomáha výbor (ďalej len „výbor“).
   2.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 3 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
   3.   Ak sa odkazuje na tento odsek, uplatňujú sa články 4 a 7 rozhodnutia 1999/468/ES.
   Lehota ustanovená v článku 4 ods. 3 rozhodnutia 1999/468/ES je tri mesiace.
   4.   Výbor prijme svoj rokovací poriadok.
   Článok 10
   Komplementárnosť
   1.   Vyvinie sa úsilie na dosiahnutie synergického účinku, súladu a komplementárnosti s ďalšími nástrojmi Únie a Spoločenstva, okrem iného s osobitnými programami Predchádzanie a boj proti trestnej činnosti a Trestná justícia, so siedmym rámcovým programom v oblasti výskumu, technického rozvoja a demonštračných činností, s Fondom solidarity Európskej únie a finančným nástrojom civilnej ochrany.
   2.   Program môže využívať zdroje spoločne s inými nástrojmi Spoločenstva a Únie, najmä s programom Predchádzanie a boj proti trestnej činnosti, aby sa zabezpečilo vykonávanie akcií, ktoré povedú k naplneniu cieľov programu aj ďalších nástrojov Spoločenstva/Únie.
   3.   Operáciám financovaným podľa tohto rozhodnutia na rovnaké účely sa neposkytnefinančná podpora z iných finančných nástrojov Únie/Spoločenstva. Zabezpečí sa, aby príjemcovia z tohto programu poskytovali Komisii informácie o finančných prostriedkoch, ktoré získali zo všeobecného rozpočtu Európskej únie a z iných zdrojov, ako aj informácie o aktuálnych žiadostiach o financovanie.
   Článok 11
   Rozpočtové zdroje
   Rozpočtové zdroje pridelené na akcie ustanovené v programe sa začlenia do ročných rozpočtových prostriedkov všeobecného rozpočtu Európskej únie. Dostupné ročné rozpočtové prostriedky schvaľuje rozpočtový orgán v rámci obmedzení stanovených vo finančnom rámci.
   Článok 12
   Monitorovanie
   1.   Komisia pre každú akciu financovanú programom zabezpečuje, aby príjemca predložil technické a finančné správy o dosiahnutom pokroku a aby sa záverečná správa predložila do troch mesiacov od ukončenia akcie. Komisia určí formu a štruktúru správ.
   2.   Komisia zabezpečuje, aby zmluvy a dohody vyplývajúce z vykonávania tohto programu upravili najmä dohľad a finančnú kontrolu zo strany Komisie (alebo jej povereného zástupcu), vykonávané v prípade potreby priamo na mieste aj formou výberových kontrol, a audit zo strany Dvora audítorov.
   3.   Komisia zabezpečuje, aby príjemca finančnej podpory Spoločenstva uchoval všetky potrebné doklady týkajúce sa výdavkov vzťahujúcich sa na akciu tak, aby boli Komisii k dispozícii päť rokov od poslednej platby na akúkoľvek akciu.
   4.   Na základe výsledkov správ a kontrol na mieste podľa odsekov 1 a 2 Komisia v prípade potreby zabezpečuje, aby sa upravil rozsah alebo podmienky prideľovania pôvodne schválenej finančnej podpory, ako aj časový rozvrh platieb.
   5.   Komisia zabezpečuje, aby sa podnikli všetky ďalšie potrebné kroky na overenie, či sa financované akcie uskutočňujú riadne a v súlade s ustanoveniami tohto rozhodnutia a nariadenia o rozpočtových pravidlách.
   Článok 13
   Ochrana finančných záujmov Spoločenstva
   1.   Komisia zabezpečuje, aby sa pri vykonávaní akcií financovaných podľa tohto rozhodnutia chránili finančné záujmy Spoločenstva uplatňovaním opatrení na predchádzanie podvodom, korupcii a akýmkoľvek iným nezákonným činnostiam, a to prostredníctvom účinných kontrol a vymáhaním neoprávnene uhradených súm, a v prípade zistenia nezrovnalostí prostredníctvom účinných, primeraných a odradzujúcich sankcií v súlade s nariadeniami (ES, Euratom) č. 2988/95, (Euratom, ES) č. 2185/96 a (ES) č. 1073/1999.
   2.   Pokiaľ ide o akcie Spoločenstva financované v rámci tohto programu, nariadenia (ES, Euratom) č. 2988/95 a (Euratom, ES) č. 2185/96 sa vzťahujú na každé porušenie ustanovenia práva Spoločenstva prostredníctvom neopodstatneného výdavku vrátane porušenia zmluvnej povinnosti súvisiacej s programom, ktoré je dôsledkom konania alebo zanedbania zo strany hospodárskeho subjektu a ktoré má alebo by mohlo mať negatívny vplyv na všeobecný rozpočet Európskej únie alebo na ňou spravované rozpočty.
   3.   Komisia zabezpečuje, aby sa suma finančnej podpory poskytnutej na akciu znížila, pozastavila alebo získala späť v prípade, že zistí nezrovnalosti vrátane nesúladu s ustanoveniami tohto rozhodnutia, samostatného rozhodnutia alebo zmluvy alebo dohody poskytujúcej príslušnú finančnú podporu, alebo ak sa preukáže, že bez predchádzajúceho súhlasu Komisie prešla akcia zmenou, ktorá je v rozpore s povahou alebo vykonávacími podmienkami projektu.
   4.   Ak sa nedodržia lehoty alebo ak pokrok pri vykonávaní akcie umožňuje odôvodniť len časť pridelenej finančnej podpory, Komisia zabezpečí, aby sa v stanovenej časovej lehote od príjemcu vyžiadalo zdôvodnenie. V prípade, že príjemca neposkytne uspokojivú odpoveď, Komisia zabezpečí, aby sa poskytovanie zvyšnej finančnej podpory mohlo zrušiť a môže sa vyžiadať vrátenie už vyplatených súm.
   5.   Komisia zabezpečuje, aby sa jej vrátila každá nenáležitá platba. Ku každej sume, ktorá sa nevráti včas, sa v súlade s podmienkami nariadenia o rozpočtových pravidlách pripočíta úrok.
   Článok 14
   Hodnotenie
   1.   Program sa pravidelne monitoruje s cieľom sledovať vykonávanie jeho činností.
   2.   Komisia zabezpečuje pravidelné, nezávislé a externé hodnotenie programu.
   3.   Komisia predloží Európskemu parlamentu a Rade:

               a)

               výročnú prezentáciu vykonávania programu;

               b)

               priebežnú hodnotiacu správu o dosiahnutých výsledkoch a kvalitatívnych a kvantitatívnych aspektoch vykonávania programu najneskôr do 31. marca 2010;

               c)

               oznámenie o pokračovaní programu najneskôr do 31. decembra 2010;

               d)

               správu o následnom hodnotení najneskôr do 31. marca 2015.

         Článok 15
   Uverejňovanie projektov
   Komisia každý rok uverejní zoznam akcií, ktoré sa financujú v rámci programu, s krátkym opisom každého projektu.
   Článok 16
   Nadobudnutie účinnosti a uplatňovanie
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho uverejnenia v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Uplatňuje sa od 1. januára 2007.

      V Bruseli 12. februára 2007

            Za Radu

            predseda

         F.-W. STEINMEIER

      (1)  Stanovisko zo 14. decembra 2006 (zatiaľ neuverejnené v úradnom vestníku).

      (2)  Ú. v. ES L 297, 15.11.2001, s. 7.

      (3)  Ú. v. EÚ C 53, 3.3.2005, s. 1.

      (4)  Ú. v. ES L 312, 23.12.1995, s. 1.

      (5)  Ú. v. ES L 292, 15.11.1996, s. 2.

      (6)  Ú. v. ES L 136, 31.5.1999, s. 1.

      (7)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1. Nariadenie zmenené a doplnené nariadením (ES, Euratom) č. 1995/2006 (Ú. v. EÚ L 390, 30.12.2006, s. 1).

      (8)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 1. Nariadenie naposledy zmenené a doplnené nariadením (ES, Euratom) č. 1248/2006 (Ú. v. EÚ L 227, 19.8.2006, s. 3).

      (9)  Ú. v. ES L 184, 17.7.1999, s. 23. Rozhodnutie zmenené a doplnené rozhodnutím 2006/512/ES (Ú. v. EÚ L 200, 22.7.2006, s. 11).

      (10)  Ú. v. EÚ C 65, 17.3.2006, s. 63.


title: 2014/592/EÚ: Rozhodnutie Európskeho parlamentu z  3. apríla 2014 o účtovnej závierke Európskej agentúry pre lieky za rozpočtový rok 2012

text:
               5.9.2014

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 266/241

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU
   z 3. apríla 2014
   o účtovnej závierke Európskej agentúry pre lieky za rozpočtový rok 2012
   (2014/592/EÚ)
   EURÓPSKY PARLAMENT,

               —

               so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku Európskej agentúry pre lieky za rozpočtový rok 2012,

               —

               so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení konečnej ročnej účtovnej závierky Európskej agentúry pre lieky za rozpočtový rok 2012 spolu s odpoveďami agentúry (1),

               —

               so zreteľom na odporúčanie Rady z 18. februára 2014 (05849/2014 – C7-0054/2014),

               —

               so zreteľom na článok 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 z 25. júna 2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (2), a najmä na jeho článok 185,

               —

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (3), a najmä na jeho článok 208,

               —

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (ES) č. 726/2004 (4), ktorým sa zriaďuje Európska agentúra pre lieky, a najmä na jeho článok 68,

               —

               so zreteľom na nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (5),

               —

               so zreteľom na delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 1271/2013 z 30. septembra 2013 o rámcovom nariadení o rozpočtových pravidlách pre subjekty uvedené v článku 208 Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (6), a najmä na jeho článok 108,

               —

               so zreteľom na článok 77 rokovacieho poriadku a prílohu VI k rokovaciemu poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanovisko Výboru pre životné prostredie, verejné zdravie a bezpečnosť potravín (A7-0227/2014),

               1.

               schvaľuje účtovnú závierku Európskej agentúry pre lieky za rozpočtový rok 2012;

               2.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie riaditeľovi Európskej agentúry pre lieky, Rade, Komisii a Dvoru audítorov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Martin SCHULZ

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ C 365, 13.12.2013, s. 150.

      (2)  Ú. v. ES L 248, 16.9.2002, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ L 136, 30.4.2004, s. 1.

      (5)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (6)  Ú. v. EÚ L 328, 7.12.2013, s. 42.


               27.9.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 353/108

         P8_TA(2015)0192
   Žiadosť o zbavenie poslaneckej imunity Jérôma Lavrilleuxa
   Rozhodnutie Európskeho parlamentu z 19. mája 2015 o žiadosti o zbavenie imunity Jérôma Lavrilleuxa (2015/2014(IMM))
   (2016/C 353/17)

      Európsky parlament,

               —

               so zreteľom na žiadosť o zbavenie imunity Jérôma Lavrilleuxa, ktorú 23. decembra 2014 podal minister spravodlivosti Francúzskej republiky na žiadosť hlavného prokurátora pri Odvolacom súde v Paríži a ktorá bola 15. januára 2015 oznámená plénu,

               —

               so zreteľom na vypočutie Jérôma Lavrilleuxa v súlade s článkom 9 ods. 5 rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na články 8 a 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie, ako aj na článok 6 ods. 2 Aktu o priamych a všeobecných voľbách poslancov Európskeho parlamentu z 20. septembra 1976,

               —

               so zreteľom na rozsudky Súdneho dvora Európskej únie z 12. mája 1964, 10. júla 1986, 15. a 21. októbra 2008, 19. marca 2010, zo 6. septembra 2011 a z 17. januára 2013 (1),

               —

               so zreteľom na článok 26 Ústavy Francúzskej republiky,

               —

               so zreteľom na článok 5 ods. 2, článok 6 ods. 1 a článok 9 rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre právne veci (A8-0152/2015),

               A.

               keďže hlavný prokurátor pri Odvolacom súde v Paríži požiadal o zbavenie imunity poslanca Európskeho parlamentu Jérôma Lavrilleuxa v súvislosti s prebiehajúcim súdnym vyšetrovaním vo veci obvinení z falšovania, použitia falšovaných dokumentov, zo zneužitia dôvery, z pokusu o podvod, zo spolupáchateľstva na týchto trestných činoch a z ich zatajovania, nezákonného financovania volebnej kampane a zo zatajovania tohto trestného činu a spoluúčasti na ňom; keďže francúzski sudcovia by chceli v tejto súvislosti použiť proti Jérômovi Lavrilleuxovi väzobné opatrenie alebo opatrenie spojené s obmedzením osobnej slobody;

               B.

               keďže podľa článku 9 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie požívajú poslanci Európskeho parlamentu na území ich vlastného štátu imunitu priznanú poslancom ich parlamentu;

               C.

               keďže v článku 26 Ústavy Francúzskej republiky je stanovené, že bez súhlasu príslušného predsedníctva zhromaždenia nemôže byť poslanec parlamentu zatknutý za zločin alebo prečin, ani nemôže byť proti nemu použité iné väzobné opatrenie alebo opatrenie spojené s obmedzením osobnej slobody; že takýto súhlas sa nevyžaduje v prípade zločinu alebo prečinu, pri ktorom bol páchateľ pristihnutý, alebo ak bol vynesený právoplatný rozsudok; že zhromaždenie môže požiadať o odklad väzby, väzobného opatrenia alebo opatrenia spojeného s obmedzením osobnej slobody, prípadne konania proti svojmu poslancovi;

               D.

               keďže Jérôme Lavrilleux je podozrivý z účasti na systéme vystavovania sfalšovaných faktúr za výdavky na kampaň;

               E.

               keďže na zbavenie imunity Jérôma Lavrilleuxa by sa mali vzťahovať podmienky uvedené v článku 9 ods. 6 rokovacieho poriadku;

               F.

               keďže tieto zatiaľ nepotvrdené obvinenia nesúvisia s pôsobením Jérôma Lavrilleuxa ako poslanca Európskeho parlamentu a týkajú sa jeho predchádzajúcej funkcie zástupcu predsedu kampane v posledných prezidentských voľbách vo Francúzsku;

               G.

               keďže trestné stíhanie sa nevzťahuje na vyjadrené názory alebo hlasovanie Jérôma Lavrilleuxa pri plnení jeho povinností poslanca Európskeho parlamentu v zmysle článku 8 Protokolu č. 7 o výsadách a imunitách Európskej únie;

               H.

               keďže Európsky parlament nenašiel dôkazy fumus persecutionis, t. j. dostatočne závažné a konkrétne podozrenie, že predmetné súdne konanie sa začalo so zámerom dotknutému poslancovi politicky poškodiť;

               1.

               zbavuje Jérôma Lavrilleuxa imunity;

               2.

               poveruje svojho predsedu, aby toto rozhodnutie a správu gestorského výboru ihneď postúpil príslušnému orgánu Francúzskej republiky a Jérômovi Lavrilleuxovi.

      (1)  Rozsudok Súdneho dvora z 12. mája 1964, Wagner/Fohrmann a Krier, C-101/63, ECLI:EÚ:C:1964:28; rozsudok Súdneho dvora z 10. júla 1986, Wybot/Faure a iní, C-149/85, ECLI:EÚ:C:1986:310; rozsudok Všeobecného súdu z 15. októbra 2008, Mote/Parlament, T-345/05, ECLI:EÚ:T:2008:440; rozsudok Súdneho dvora z 21. októbra 2008, Marra/De Gregorio a Clemente, C-200/07 a C-201/07, ECLI:EÚ:C:2008:579; rozsudok Všeobecného súdu z 19. marca 2010, Gollnisch/Parlament, T-42/06, ECLI:EÚ:T:2010:102; rozsudok Súdneho dvora zo 6. Septembra 2011, Patriciello, C-163/10, ECLI: EÚ:C:2011:543; rozsudok Všeobecného súdu zo 17. januára 2013, Gollnisch/Parlament, T-346/11 a T-347/11, ECLI:EÚ:T:2013:23.


title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu (EÚ, Euratom) 2017/1606 z 27. apríla 2017 o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2015, oddiel III – Komisia

text:
               29.9.2017

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 252/26

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU (EÚ, Euratom) 2017/1606
   z 27. apríla 2017
   o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2015, oddiel III – Komisia
   EURÓPSKY PARLAMENT,

               —

               so zreteľom na všeobecný rozpočet Európskej únie na rozpočtový rok 2015 (1),

               —

               so zreteľom na konsolidovanú ročnú účtovnú závierku Európskej únie za rozpočtový rok 2015 [COM(2016) 475 – C8-0269/2016] (2),

               —

               so zreteľom na správu Komisie o následných opatreniach k udeleniu absolutória za rozpočtový rok 2014 [COM(2016) 674] a na sprievodné pracovné dokumenty útvarov Komisie [SWD(2016) 338, SWD(2016) 339],

               —

               so zreteľom na výročnú správu Komisie o hospodárení a vykonávaní rozpočtu EÚ za rok 2015 [COM(2016) 446],

               —

               so zreteľom na výročnú správu Komisie o vnútorných auditoch vykonaných v roku 2015 pre orgán udeľujúci absolutórium [COM(2016) 628] a sprievodný pracovný dokument útvarov Komisie [SWD(2016) 322],

               —

               so zreteľom na výročnú správu Dvora audítorov o plnení rozpočtu za rozpočtový rok 2015 spolu s odpoveďami inštitúcií (3) a na osobitné správy Dvora audítorov,

               —

               so zreteľom na vyhlásenie o vierohodnosti (4) vedenia účtov a zákonnosti a riadnosti príslušných operácií, ktoré poskytol Dvor audítorov za rozpočtový rok 2015 v súlade s článkom 287 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na odporúčanie Rady z 21. februára 2017 o udelení absolutória Komisii za plnenie rozpočtu za rozpočtový rok 2015 (05876/2017 – C8-0037/2017),

               —

               so zreteľom na články 317, 318 a 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na článok 106a Zmluvy o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu,

               —

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (5), a najmä na jeho články 62, 164, 165 a 166,

               —

               so zreteľom na článok 93 rokovacieho poriadku a prílohu IV k nemu,

               —

               so zreteľom na správu Výboru pre kontrolu rozpočtu a stanoviská iných príslušných výborov (A8-0150/2017),

               A.

               keďže v zmysle článku 17 ods. 1 Zmluvy o Európskej únii Komisia plní rozpočet a riadi programy a keďže podľa článku 317 Zmluvy o fungovaní Európskej únie Komisia plní rozpočet v spolupráci s členskými štátmi, na vlastnú zodpovednosť, v súlade so zásadami riadneho finančného hospodárenia,

               1.

               udeľuje Komisii absolutórium za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2015;

               2.

               uvádza svoje poznámky v uznesení, ktoré je neoddeliteľnou súčasťou rozhodnutí o absolutóriu za plnenie všeobecného rozpočtu Európskej únie za rozpočtový rok 2015, oddiel III – Komisia a výkonné agentúry, ako aj vo svojom uznesení z 27. apríla 2017 o osobitných správach Dvora audítorov v súvislosti s udelením absolutória Komisii za rozpočtový rok 2015 (6);

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie a uznesenie, ktoré je jeho neoddeliteľnou súčasťou, Rade, Komisii, Dvoru audítorov, národným parlamentom ako aj národným a regionálnym kontrolným orgánom členských štátov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            Predseda

         Antonio TAJANI

            Generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ L 69, 13.3.2015.

      (2)  Ú. v. EÚ C 380, 14.10.2016, s. 1.

      (3)  Ú. v. EÚ C 375, 13.10.2016, s. 1.

      (4)  Ú. v. EÚ C 380, 14.10.2016, s. 147.

      (5)  Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (6)  Prijaté texty, P8_TA(2017)0144 (pozri stranu 66 tohto úradného vestníka).


title: Rozhodnutie Európskeho parlamentu (EÚ) 2016/2154 z 27. októbra 2016 o absolutóriu za plnenie rozpočtu spoločného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2014

text:
               8.12.2016

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               L 333/54

         ROZHODNUTIE EURÓPSKEHO PARLAMENTU (EÚ) 2016/2154
   z 27. októbra 2016
   o absolutóriu za plnenie rozpočtu spoločného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2014
   EURÓPSKY PARLAMENT,

               —

               so zreteľom na konečnú ročnú účtovnú závierku spoločného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2014,

               —

               so zreteľom na správu Dvora audítorov o overení ročnej účtovnej závierky spoločného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2014 spolu s odpoveďami spoločného podniku (1),

               —

               so zreteľom na vyhlásenie o vierohodnosti (2) vedenia účtov a zákonnosti a riadnosti príslušných operácií, ktoré poskytol Dvor audítorov za rozpočtový rok 2014 v súlade s článkom 287 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na odporúčanie Rady z 12. februára 2016 o udelení absolutória spoločnému podniku za plnenie rozpočtu za rozpočtový rok 2014 (05587/2016 – C8-0058/2016),

               —

               so zreteľom na svoje rozhodnutie z 28. apríla 2016 (3), ktorým sa odkladá rozhodnutie o absolutóriu za rozpočtový rok 2014, a na odpovede výkonného riaditeľa spoločného podniku ECSEL (pôvodne spoločného podniku ENIAC a spoločného podniku ARTEMIS),

               —

               so zreteľom na článok 319 Zmluvy o fungovaní Európskej únie,

               —

               so zreteľom na nariadenie Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 z 25. októbra 2012 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Únie, a zrušení nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 (4), a najmä na jeho článok 209,

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (ES) č. 72/2008 z 20. decembra 2007 o založení spoločného podniku ENIAC (5),

               —

               so zreteľom na nariadenie Rady (EÚ) č. 561/2014 zo 6. mája 2014 o založení spoločného podniku ECSEL (6), a najmä na jeho článok 12,

               —

               so zreteľom na nariadenie Komisie (ES, Euratom) č. 2343/2002 z 19. novembra 2002 o rámcovom rozpočtovom nariadení pre subjekty uvedené v článku 185 nariadenia Rady (ES, Euratom) č. 1605/2002 o rozpočtových pravidlách, ktoré sa vzťahujú na všeobecný rozpočet Európskych spoločenstiev (7),

               —

               so zreteľom na delegované nariadenie Komisie (EÚ) č. 110/2014 z 30. septembra 2013 o vzorovom nariadení o rozpočtových pravidlách pre subjekty verejno-súkromného partnerstva uvedené v článku 209 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ, Euratom) č. 966/2012 (8),

               —

               so zreteľom na článok 94 a prílohu V rokovacieho poriadku,

               —

               so zreteľom na druhú správu Výboru pre kontrolu rozpočtu (A8-0264/2016),

               1.

               udeľuje absolutórium výkonnému riaditeľovi spoločného podniku ECSEL (pôvodne spoločného podniku ENIAC a spoločného podniku ARTEMIS) za plnenie rozpočtu spoločného podniku ENIAC za rozpočtový rok 2014;

               2.

               uvádza svoje poznámky v priloženom uznesení;

               3.

               poveruje svojho predsedu, aby postúpil toto rozhodnutie a uznesenie, ktoré je jeho neoddeliteľnou súčasťou, výkonnému riaditeľovi spoločného podniku ECSEL (pôvodne spoločného podniku ENIAC a spoločného podniku ARTEMIS), Rade, Komisii a Dvoru audítorov a aby zabezpečil ich uverejnenie v Úradnom vestníku Európskej únie (v sérii L).

            predseda

         Martin SCHULZ

            generálny tajomník

         Klaus WELLE

      (1)  Ú. v. EÚ C 422, 17.12.2015, s. 25.

      (2)  Ú. v. EÚ C 422, 17.12.2015, s. 26.

      (3)  Ú. v. EÚ L 246, 14.9.2016, s. 432.

      (4)  Ú. v. EÚ L 298, 26.10.2012, s. 1.

      (5)  Ú. v. EÚ L 30, 4.2.2008, s. 21.

      (6)  Ú. v. EÚ L 169, 7.6.2014, s. 152.

      (7)  Ú. v. ES L 357, 31.12.2002, s. 72.

      (8)  Ú. v. EÚ L 38, 7.2.2014, s. 2.


title: Rozhodnutie Rady z 25. mája 2007 , ktorým sa vymenúvajú dvaja holandskí členovia Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru

text:
               2.6.2007

               SK

               Úradný vestník Európskej únie

               C 122/1

      ROZHODNUTIE RADY

   z 25. mája 2007,
   ktorým sa vymenúvajú dvaja holandskí členovia Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru
   (2007/C 122/01)
   RADA EURÓPSKEJ ÚNIE,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva, a najmä na jej článok 259,
   so zreteľom na Zmluvu o založení Európskeho spoločenstva pre atómovú energiu, a najmä na jej článok 167,
   so zreteľom na rozhodnutie Rady 2006/651/ES,Euratom z 15. septembra 2006, ktorým sa vymenúvajú belgickí, grécki, írski, cyperskí, holandskí, poľskí, portugalskí, fínski, švédski a britskí, ako aj dvaja talianski členovia Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru (1) na obdobie od 21. septembra 2006 do 20. septembra 2010,
   so zreteľom na kandidátov, ktorých navrhla holandská vláda,
   so zreteľom na stanovisko Komisie,
   keďže sa v dôsledku odstúpenia pánov SLOOTWEGA a ETTYHO uvoľnili dve miesta holandských členov Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru,
   ROZHODLA TAKTO:
   Článok 1
   Pán MEIJER a pani VAN WEZELOVÁ sa vymenúvajú za členov Európskeho hospodárskeho a sociálneho výboru ako náhrada za pánov SLOOTWEGA a ETTYHO na zvyšný čas funkčného obdobia, ktoré trvá do 20. septembra 2010.
   Článok 2
   Toto rozhodnutie sa uverejní v Úradnom vestníku Európskej únie.
   Toto rozhodnutie nadobúda účinnosť dňom jeho prijatia.

      V Bruseli 25. mája 2007

            ZA RADU

            predsedníčka

         A. SCHAVAN

      (1)  Ú. v. EÚ L 269, 28.9.2006, s. 13.